ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

27 травня 2024 року м. ХарківСправа № 922/1799/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

Без виклику представників сторін

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. №1799/24 від 24.05.2024)

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
до Релігійної організації "Релігійна громада - церква євангельських християн-баптистів "Будинок Милосердя" (62458, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Агрономічна, 33А, )
про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Релігійної організації "Релігійна громада - церква євангельських християн-баптистів "Будинок Милосердя", в якій просить:

- визнати недійсним рішення загальних зборів Релігійної організації "Релігійна громада - церква євангельських християн-баптистів "Будинок Милосердя" від 25.10.2023, яке оформлене у вигляді протоколу загальних зборів за №1/2023;

- скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 19.01.2024 Релігійної організації "Релігійна громада - церква євангельських християн-баптистів "Будинок Милосердя".

Також, ОСОБА_1 просить стягнути з Релігійної організації "Релігійна громада - церква євангельських християн-баптистів "Будинок Милосердя", в особі керівника ОСОБА_2 на свою користь витрати по сплаті судового збору у сумі 6056,00 грн. та витати за клопотанням про забезпечення позову у сумі 1514,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення загальних зборів Релігійної організації "Релігійна громада - церква євангельських християн-баптистів "Будинок Милосердя" від 25.10.2023, яке оформлене у вигляді протоколу загальних зборів за №1/2023 було прийняте з порушенням вимог законодавства та Статуту щодо порядку скликання зборів для прийняття участі у засіданні та у відсутності кворуму для прийняття рішень.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 була подана заява про забезпечення позову (вх. №1799/24 від 24.05.2024), в якій він просить заборонити державним реєстраторам Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради, а також будь-яким іншим органам і суб`єктам державної реєстрації вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Релігійна організація "Релігійна громада - церква євангельських християн-баптистів "Будинок Милосердя", реєстраційні дії щодо державної реєстрації зміни керівника, змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, а також реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів Релігійної організації "Релігійна громада - церква євангельських християн-баптистів "Будинок Милосердя", код ЄДРЦОУ 39595110 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за цим позовом.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, підставою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

При дослідженні змісту клопотання позивача, суд встановив, що заявник не вказав, що за проміжок часу з 25.10.2023 (дата прийняття рішення загальних зборів Релігійної організації "Релігійна громада - церква євангельських християн-баптистів "Будинок Милосердя", яке оформлене у вигляді протоколу загальних зборів за №1/2023) до 24.05.2024 (дата подання заяви про забезпечення позову) змінилися будь-які фактичні обставини справи, які мали спричинити процесуальні наслідки, визначені ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Більш того, заявник посилається на ст. 110 ГПК України, яка визначає забезпечення доказів.

Дослідивши надані суду докази та обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає їх не обґрунтованими, оскільки, заявник не надав жодного доказу на підтвердження того факту, що невжиття заходів до забезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення його позову, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. №1799/24 від 24.05.2024).

Витрати по сплаті судового збору за подання заяви від 24.05.2024 про забезпечення позову покладаються судом на заявника.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. №1799/24 від 24.05.2024) повністю.

Згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 27 травня 2024 року.

Суддя О.О. Присяжнюк

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.