ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" травня 2024 р. Справа № 921/748/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від скаржника (Тернопільської міської ради) Ярош О.П. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від скаржника (КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2») Коцюба Н.Я. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від позивача Бодюк В.А. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від відповідача не з`явився

розглядаючи апеляційні скарги:

- Тернопільської міської ради, вих.№59/01 від 01 березня 2024 року

- Комунального некомерційного підприємства Тернопільська комунальна міська лікарня №2 від 12 березня 2024 року

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року (повний текст складено та підписано 13.02.2024), суддя Гирила І.М.

про затвердження мирової угоди

у справі №921/748/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм», м. Київ

до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня», м. Тернопіль

про стягнення заборгованості в сумі 7 057 337,99 грн

В С Т А Н О В И В :

01 листопада 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» про стягнення заборгованості в сумі 7 057 337,99 грн за договорами №415 від 26 жовтня 2022 року та №460 від 25 листопада 2022 року.

В процесі розгляду справи позивач подав до суду першої інстанції заяву про відмову від частини позовних вимог щодо стягнення пені за порушення зобов`язань щодо терміну оплати за договором №460 від 25 листопада 2022 року у сумі 756 232,88 грн.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» про відмову від частини позовних вимог прийнято до розгляду. Спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» та Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» про затвердження мирової угоди по справі №921/748/23 задоволено. Затверджено мирову угоду від 05.02.2024 у справі №921/748/23, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіпрайм" та Комунальним некомерційним підприємством "Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня" у редакції, викладеній у резолютивній частині ухвали.

Зокрема, у п.3 Мирової угоди сторони погодили, що з моменту набуття законної сили ухвали Господарського суду Тернопільської області у справі №921/748/23 про визнання даної Мирової угоди (надалі Ухвала) Відповідач зобов`язується сплатити заборгованість у розмірі 6 089 779, 08 грн, з яких: 2 933 919, 00 грн (сума основного боргу за договором № 415 від 26.10.2022); 3 050 000, 00 грн (сума основного боргу за договором № 460 від 25.11.2022); 105 860, 08 грн - судові витрати) у наступному порядку: 2 029 926,36 грн протягом 30 календарних днів з дня винесення Ухвали; 2 029 926,36 грн протягом 60 календарних днів з дня винесення Ухвали; 2 029 926,36 грн протягом 90 календарних днів (включно) з дня винесення Ухвали.

Разом з тим, у п.6 Мирової угоди сторони погодили, що у випадку, якщо зобов`язання, встановлені цією Мировою угодою не будуть виконані у повному обсязі Відповідачем протягом 90 (дев`яносто) календарних днів (включно) з дня винесення Ухвали, Відповідач зобов`язується у строк, що не перевищує 30 (тридцять) календарних днів з дня, що слідує за останнім строком платежу, сплатити на користь Позивача заборгованість у розмірі 6 406 965, 19 грн (шість мільйонів чотириста шість тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять гривень 19 копійок), з яких: 2 933 919,00 грн - сума основного боргу за договором №415 від 26.10.2022; 79 215,81 грн - інфляційні втрати у зв`язку з наявністю боргу за договором №415 від 26.10.2022; 60 527,15 грн - 3% річних за договором №415 від 26.10.2022; 3 050 000,00 грн - сума основного боргу за договором №460 від 25.11.2022; 106 750,00 грн - інфляційні втрати у зв`язку з наявністю боргу за договором №460 від 25.11.2022; 70 693,15 грн - 3 % річних за договором №460 від 25.11.2022; судові витрати 105 860,08 грн.

Сторони підтверджують, що ця Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і стосується лише прав та обов`язків сторін. Ця Мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб (п.7 Мирової угоди).

Виконання цієї Мирової угоди здійснюється сторонами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою (п.9 Мирової угоди).

11 березня 2024 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі Тернопільської міської ради на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23.

Так, в апеляційній скарзі апелянт просить залучити Тернопільську міську раду третьою особою на стороні відповідача та скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. На підтвердження порушення прав скаржника оскаржуваною ухвалою суду, апелянт зазначає, що Тернопільська міська рада є засновником та власником відповідача Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» та здійснює управління вказаним комунальним закладом. Крім цього, як на підставу для скасування ухвали суду першої інстанції апелянт посилається на те, що мирова угода з боку відповідача підписана неуповноваженою особою, оскільки рішенням Тернопільської міської ради №8/32/19 від 03 листопада 2023 року вирішено реорганізувати Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня», шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська комунальна міська лікарня №2», при цьому, Артимович Андрій Іванович, використавши статус керівника комунального підприємства самостійно погодив укладення мирової угоди з товариством на погашення заборгованості, разом з тим, право на управління комунальним некомерційним підприємством, яке перебуває у процедурі припинення, належить саме комісії з припинення. Крім цього, скаржник наголошує, що спірна мирова угода не може бути виконана , оскільки з жовтня 2023 року Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» дофінансовується з місцевого бюджету, а власних вільних коштів не має.

Крім цього, 13 березня 2024 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23.

В апеляційній скарзі апелянт просить залучити Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача та скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23, а справу направити для продовження її розгляду по суті до суду першої інстанції. Щодо порушення оскаржуваною ухвалою прав апелянта, останній зазначає, що з 07 листопада 2023 року відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» перебуває у процесі припинення, а скаржник (Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська комунальна міська лікарня №2») є правонаступником відповідача. Поряд з цим, у зв`язку з прийняттям рішення про реорганізацію відповідача, усі повноваження щодо здійснення керівництва і діяльності некомерційного підприємства перейшли до комісії з припинення, а у директора були відсутні повноваження на підписання мирової угоди. З огляду на наведене, апелянт вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для затвердження спірної мирової угоди.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі №921/748/23 за апеляційною скаргою Тернопільської міської ради на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року; витребувано з місцевого господарського суду матеріали справи; сторонам надано строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

Поряд з тим, ухвалою суду від 18 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі №921/748/23 за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року; сторонам надано строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

Ухвалою суду від 05 квітня 2024 року апеляційні скарги Тернопільської міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23 прийнято до спільного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року розгляд апеляційних скарг відкладено в межах розумного строку на 20 травня 2024 року.

Судові засідання з розгляду апеляційних скарг проводилися в режимі відеоконференції на підставі заяв представників скаржників і позивача та відповідних ухвал суду.

Представники скаржників в судовому засіданні вимоги своїх апеляційних скарг підтримали, просили задовольнити у повному обсязі: залучити їх до справи як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, з підстав, наведених у відзивах на апеляційні скарги.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Поряд з тим, судом встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» (відповідач у справі) перебуває в стані припинення.

Розглядаючи апеляційні скарги осіб, які не брали участі у справі (Тернопільської міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська комунальна міська лікарня №2»), колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження з розгляду таких, з огляду на наступне:

Апеляційним судом встановлено, що 26 жовтня 2022 року між Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» (в тексті договору покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» (в тексті договору постачальник) укладено договір №415, за умовами якого, а саме: п.1.1 постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар медичне обладнання та вироби медичного призначення. Ціна договору 2 933 919 грн (п.3.2 Договору).

Найменування, кількість товару та ціна передбачені Специфікацією, що є додатком №1 до Договору.

Поставка товару за вказаним договором підтверджується видатковою накладною №30441 від 23 січня 2023 року на суму 2 933 919 грн.

Крім цього, судом встановлено, що 25 листопада 2022 року між Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» (в тексті договору замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» (в тексті договору постачальник) укладено договір №460, за умовами якого, а саме: п.1.1 постачальник передає у власність замовника товар («Устаткування для операційних блоків», «Комплект для артроскопії»). Ціна договору 3 050 000 грн (п.3.3 Договору).

Поставка товару за вказаним договором підтверджується видатковою накладною №306 від 23 грудня 2022 року на суму 3 050 000 грн.

Докази оплати поставленого товару у матеріалах справи відсутні.

15 вересня 2023 року ТОВ «Медіпрайм» звернулося до КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» з претензією (вих.№2727) про сплату заборгованості в сумі 6 318 347,47 грн.

01 листопада 2023 року ТОВ «Медіпрайм» звернулося до суду з цим позовом про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» заборгованості в сумі 7 057 337,99 грн, з яких: 2 993 919 грн - основний борг, 79 215,81 грн інфляційні втрати, 60 527,15 грн 3% річних (за договором №415 від 26.10.2022) та 3 050 000 грн основний борг, 106 750 інфляційні втрати, 70 693,15 грн 3% річних, 756 232,88 грн пеня (за договором на закупівлю товарів №460 від 25.11.2022).

Як зазначалося вище, в процесі розгляду справи позивач подав до суду першої інстанції заяву про відмову від частини позовних вимог щодо стягнення пені за порушення зобов`язань щодо терміну оплати за договором №460 від 25 листопада 2022 року у сумі 756 232,88 грн.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» про відмову від частини позовних вимог прийнято до розгляду. Спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» та Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» про затвердження мирової угоди по справі №921/748/23 задоволено. Затверджено мирову угоду від 05.02.2024 у справі №921/748/23, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіпрайм" та Комунальним некомерційним підприємством "Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня" у редакції, викладеній у резолютивній частині ухвали.

Дослідивши текст поданої сторонами мирової угоди, судом першої інстанції встановлено, що її умови стосуються прав та обов`язків сторін щодо предмету позову. Мирова угода укладена в інтересах сторін, не зачіпає інтересів третіх осіб і не суперечить вимогам чинного законодавства. Мирову угоду підписано повноважними особами, а саме: директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» - Наталією Литкіною та директором Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» - Артимовичем А.І.

Апеляційні скарги на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23 подано особами, які не брали участі у справі Тернопільською міською радою та Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська комунальна міська лікарня №2».

Відтак, при розгляді вказаних апеляційних скарг судом враховано правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №921/730/13-г/3 та постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2020 року у справі №904/897/19 щодо розгляду скарг осіб, які не брали участі у справі.

Зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Ейрі проти Ірландії», від 09.10.1979, п.24, Series A №32, та «Гарсія Манібардо проти Іспанії», заява N 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II), які з огляду на положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями».

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Тобто реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку норм Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

З наведених норм вбачається, що перш ніж переглядати справу в апеляційному порядку, апеляційний господарський суд повинен встановити чи місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу на таке рішення та з`ясувати наявність правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтею 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Слід враховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено питання про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, зважаючи на наведе, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема, апеляційної скарги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Якщо буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Предметом позову у цій справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» заборгованості в сумі 7 057 337,99 грн за договорами №415 від 26 жовтня 2022 року та №460 від 25 листопада 2022 року, укладеними між вказаними особами.

Як зазначалося вище, Тернопільська міська рада (апелянт) вважає, що оскаржуване рішення стосується її прав, оскільки вказана рада є засновником та власником відповідача Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» і здійснює управління вказаним комунальним закладом. Поряд з цим, посилається на перебування вказаного комунального закладу в процесі припинення, відтак, підписання мирової угоди неуповноваженою особою.

Однак, такі твердження апелянта не свідчать про те, що судом першої інстанції вирішувалися будь-які питання про його права, інтереси та (або) обов`язки.

При вирішенні спору у цій справі, місцевий господарський суд досліджував обставини щодо наявності чи відсутності у відповідача (Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня») заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіпрайм» за договорами №415 від 26 жовтня 2022 року та №460 від 25 листопада 2022 року, поряд з тим, в процесі розгляду справи сторонами укладено мирову угоду та така затверджена судом.

Слід зазначити, що апелянт Тернопільська міська рада не є стороною договорів №415 від 26 жовтня 2022 року та №460 від 25 листопада 2022 року та не має правовідносин з позивачем, в тому числі і тих, які б могли досліджуватися в межах розгляду цієї справи, а судом першої інстанції при затвердженні мирової угоди не було вирішено питання про права, інтереси та/або обов`язки Тернопільської міської ради.

Так, пунктом 3 Мирової угоди сторони погодили, що з моменту набуття законної сили ухвали Господарського суду Тернопільської області у справі №921/748/23 про визнання даної Мирової угоди (надалі Ухвала) Відповідач зобов`язується сплатити заборгованість у розмірі 6 089 779,08 грн, з яких: 2 933 919,00 грн (сума основного боргу за договором №415 від 26.10.2022); 3 050 000,00 грн (сума основного боргу за договором №460 від 25.11.2022); 105 860,08 грн - судові витрати) у наступному порядку: 2 029 926,36 грн протягом 30 календарних днів з дня винесення Ухвали; 2 029 926,36 грн протягом 60 календарних днів з дня винесення Ухвали; 2 029 926,36 грн протягом 90 календарних днів (включно) з дня винесення Ухвали. Поряд з цим, у п.6 Мирової угоди сторони погодили, що у випадку, якщо зобов`язання, встановлені цією Мировою угодою не будуть виконані у повному обсязі Відповідачем протягом 90 (дев`яносто) календарних днів (включно) з дня винесення Ухвали, Відповідач зобов`язується у строк, що не перевищує 30 (тридцять) календарних днів з дня, що слідує за останнім строком платежу, сплатити на користь Позивача заборгованість у розмірі 6 406 965, 19 грн, з яких: 2 933 919,00 грн - сума основного боргу за договором №415 від 26.10.2022; 79 215,81 грн - інфляційні втрати у зв`язку з наявністю боргу за договором №415 від 26.10.2022; 60 527,15 грн - 3% річних за договором №415 від 26.10.2022; 3 050 000,00 грн - сума основного боргу за договором №460 від 25.11.2022; 106 750,00 грн - інфляційні втрати у зв`язку з наявністю боргу за договором №460 від 25.11.2022; 70 693,15 грн - 3 % річних за договором №460 від 25.11.2022; судові витрати 105 860,08 грн.

Жодних посилань на права чи обов`язки засновника Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» - Тернопільської міської ради оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить; питання про права та обов`язки Тернопільської міської ради судом першої інстанції при прийнятті ухвали не вирішувалися, відтак, твердження скаржника про те, що він є засновником та власником відповідача, відтак, порушення його прав оскаржуваною ухвалою, судом до уваги не беруться (подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2023 року у справі №910/12204/17).

Як зазначалося вище, відповідач у справі Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» перебуває в стані припинення шляхом реорганізації.

Згідно з ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст.104 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Щодо підписання мирової угоди директором Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» - Артимовичем А.І., як вбачається з матеріалів справи, станом на час підписання мирової угоди (05 лютого 2024 року), Артимович А.І. був уповноважений на підписання такої угоди, оскільки був як керівником підприємства так і головою комісії з реорганізації (припинення) вказаного підприємства.

Поряд з тим, станом на час підписання мирової угоди відомості щодо повноважень Артимовича А.І. було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, при цьому, згідно з ч.1 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У зв`язку з наведеним, суд відхиляє доводи скаржників в цій частині, на які зокрема, вони посилаються як на підставу порушення їх прав.

Щодо доводів Тернопільської міської ради про те, що спірна мирова угода не може бути виконана, оскільки Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» з жовтня 2023 року дофінансовується з місцевого бюджету, то такі судом відхиляються як необґрунтовані, та не спростовують висновку суду про відсутність у спірному випадку порушеного права Тернопільської міської ради.

З приводу апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська комунальна міська лікарня №2», яке зазначає, що є правонаступником відповідача у справі Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня», колегія суддів звертає увагу, що, як станом на час укладення мирової угоди, так і станом на час затвердження останньої судом, підприємство відповідача не було припинене, перебувало в процесі реорганізації, а мирова угода, як встановлено судом вище, підписана уповноваженою на те особою керівником / головою комісії з припинення Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» Артимовичем Андрієм Івановичем.

Твердження апелянта (КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2») про те, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про його права є безпідставними, оскільки, станом на час затвердження мирової угоди підприємство відповідача не було припинене, а лише перебувало в стані припинення, шляхом реорганізації, відтак, такий зв`язок із відповідачем у справі може бути на майбутнє та не свідчить, що при прийнятті ухвали суд вирішив питання про права/обов`язки майбутнього правонаступника відповідача. Слід зазначити, що відповідач у справі не був замінений на його правонаступника та така заява у матеріалах справи відсутня.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини ухвали Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року у справі №921/748/23 не містять жодних суджень чи висновків суду саме про права та обов`язки скаржників Тернопільської міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська комунальна міська лікарня №2».

Слід зазначити, що встановлена процесуальним законом можливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яку не було залучено до участі у справі, лише у разі підтвердження та встановлення наявності порушення її прав, інтересів та (або) обов`язків оскаржуваним судовим рішенням, ґрунтується на принципі res judicata, тобто поваги до остаточного судового рішення, дія якого передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності.

Здійснення апеляційного перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання за відсутності передбачених законом виняткових підстав є порушенням зазначеного принципу, що не є виправданим.

Колегією суддів встановлено, що права заявників оскаржуваним судовим рішенням не порушені, питання про їх права та обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, при цьому, скаржниками не доведено наявність безпосереднього матеріально-правового зв`язку із предметом позову у цій справі, як і того, що оскаржуване рішення суду стосується інтересів, прав та (або) обов`язків апелянтів.

З огляду на встановлене судом вище, скаржники Тернопільська міська рада та Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» не навели обставин та не довели належними і допустимими доказами вирішення судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, будь-яких питань щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі №910/22354/15, від 19 червня 2018 року у справі №910/18705/17, від 11 липня 2018 року у справі №911/2635/17, від 27 лютого 2020 року у справі №916/2878/14.

Як зазначалось вище, відповідно до ч.2 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч.1 ст.264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи наведене вище, у зв`язку з встановленням судом обставин щодо подання апеляційної скарги особами, не залученими до участі в справі, питання про права, інтереси та (або) обов`язки якої не вирішувались судом першої інстанції у справі №921/748/23, оскільки такі обставини встановлено після відкриття апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами Тернопільської міської ради та Комунального некомерційного підприємства Тернопільська комунальна міська лікарня №2 на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року про затвердження мирової угоди у справі №921/748/23.

При цьому, колегія суддів не розглядає інших доводів скаржників, що викладені ними в апеляційній скарзі, що стосуються суті спору, оскільки дійшла висновку про закриття апеляційного провадження на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Керуючись ст.ст.234, 254, 255, 264 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1.Закрити апеляційне провадження у справі №921/748/23 за апеляційними скаргами Тернопільської міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року.

2.Копії ухвали суду надіслати сторонам у справі та скаржникам.

3.Матеріали справи №921/748/23 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну ухвалу складено 24 травня 2024 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.