ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/549/23

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом фізичної особи-підприємця Черепейніка Леоніда Володимировича

до ROYAL PLASTIC LLC

про стягнення 2 584,32 доларів США

Без виклику учасників справи;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Черепейнік Леонід Володимирович звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до ROYAL PLASTIC LLC про стягнення 2 584,32 доларів США, що еквівалентно 94 503,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 02/08/2021 від 02.08.2021 в частині оплати поставленого товару. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 2160 доларів США основної заборгованості, 333 доларів США 07 центів штрафу та 91 доларів США 25 центів 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у справі № 911/549/23. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Оскільки відповідач у даній справі - ROYAL PLASTIC LLC, є іноземним суб`єктом господарювання та нерезидентом, який не має свого представництва на території України та місцезнаходженням якого є Республіка Грузія, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, керуючись Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995 (ратифіковано Законом № 451/95-ВР від 22.11.1995, дата набуття чинності для України 05.11.1996) та Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27.06.2008, суд вирішив за необхідне звернутись до компетентного органу Республіки Грузія з дорученням про вручення ROYAL PLASTIC LLC (вул. Селіма Хімшіашвілі, буд. 62, приміщення 18, м. Батумі, Грузія; ідентифікаційний код 445596551) ухвали Господарського суду Київської області від 27.02.2023 про відкриття провадження у справі № 911/549/23.

З урахуванням зазначеного, Господарський суд Київської області ухвалою про відкриття провадження у справі зобов`язав позивача в строк до 20.03.2023 надати суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади ухвали Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі № 911/549/23, копію позовної заяви з додатками до неї та судового доручення на грузинську мову у трьох примірниках.

Вказаною ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2023 про відкриття провадження у справі № 911/549/23 також вирішено подані позивачем нотаріально засвідчені переклади ухвали, позовної заяви та прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів направити в порядку, передбаченому Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 09.01.1995, до Міністерства юстиції Грузії через Міністерство юстиції України для належного повідомлення відповідача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.02.2023 у справі № 911/549/23, враховуючи, що суд повинен належним чином повідомити відповідача про розгляд даної справи, керуючись положенням Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995, з урахуванням приписів ст. 228, 229 Господарського процесуального кодексу України та з метою забезпечення прав відповідача у даній справі, зупинено провадження у справі № 911/549/23 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

07.03.2023 представником позивача подано до суду заяву про надання нарочно примірників ухвали про відкриття провадження у справі від 27.02.2023 та примірників прохання про вручення 27.02.2023.

20.03.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи нотаріально засвідчених перекладів на грузинську мову ухвали Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками до неї та судового доручення у трьох примірниках на виконання вимог ухвали суду від 27.02.2023.

07.04.2023 Господарський суд Київської області звернувся до Міністерства юстиції Грузії через Міністерство юстиції України з проханням про вручення за кордоном судових або позасудових документів.

24.04.2023 до суду від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист № 19287/12.1-23/вх.19425/12-23 від 19.04.2023, яким повернулось прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів разом з доданими до нього документами без виконання. Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) вказаним листом повідомило суд про причини повернення доручення Господарського суду Київської області про вручення судових документів Royal Plastic LLC. В листі Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) пропонувало оформити доручення про вручення судових документів, складене на підставі Конвенції, з урахуванням наданих в листі рекомендацій та самостійно направити до компетентного органу Грузії або, у разі складенні такого доручення на підставі Договору, направити останнє до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою подальшого скерування до компетентного органу іноземної держави.

З огляду на наведене, 03.05.2023 Господарським судом Київської області складено доручення про вручення документів та підтвердження про вручення документів відповідно до Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995.

12.05.2023 Господарський суд Київської області разом з супровідним листом від 01.05.2023 направив позивачу оригінали доручення про вручення документів від 03.05.2023 та підтвердження про вручення документів у двох примірниках для здійснення їх нотаріально засвідченого перекладу на грузинську мову.

02.06.2023 до суду від позивача надійшли оригінали доручення про вручення документів від 03.05.2023, підтвердження про вручення документів та їх нотаріально засвідчені переклади на грузинську мову.

07.06.2023 Господарський суд Київської області звернувся до Міністерства юстиції Грузії через Міністерство юстиції України, відповідно до Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995, з дорученням про вручення документів відповідачу у справі - Royal Plastic LLC.

06.03.2024 до суду від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист № 10358/12.2-24/вх..12299/12-24 від 29.02.2024, разом з яким надійшло після виконання доручення Господарського суду Київської області про вручення судових документів представнику Royal Plastic LLC. Також разом з листом Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) направило документи, складені компетентним органом Грузії в ході виконання зазначеного доручення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.03.2023, враховуючи те, що до суду надійшла відповідь на судове доручення про вручення документів від компетентного органу Грузії, провадження у справі № 911/549/23 поновлено.

Крім того, з огляду на те, що документи складені компетентним органом Грузії в ході виконання доручення Господарського суду Київської області на іноземній мові, суд вказаною вище ухвалою від 15.03.2023 зобов`язав фізичну особу-підприємця Черепейніка Леоніда Володимировича у строк до 01.04.2024 здійснити нотаріально засвідчений переклад на українську мову документів компетентного органу Грузії та надати їх до суду.

01.04.2024 до суду від представника позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали від 15.03.2023, до якої долучені нотаріально засвідчені переклади на українську мову документів компетентного органу Грузії.

Зі змісту наявного в матеріалах справи листа Міністерства юстиції Грузії № 655 від 22.01.2024 вбачається, що Міністерство юстиції Грузії, у відповідь на звернення Міністерства юстиції України від 13.07.2023 № 91172//12.1.3, що стосується вручення документів представнику ROYAL PLASTIC LLC, повідомило Міністерство юстиції України про виконання зазначеного доручення, у зв`язку із цим направило відповідні документи на адресу Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 8 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995, при виконанні доручення про надання правової допомоги установа юстиції, до якої звернене доручення, застосовує законодавство своєї держави. Однак, на прохання установи, від якої виходить доручення, вона може застосовувати процесуальні норми Договірної Сторони, від якої виходить доручення, оскільки вони не суперечать законодавству її держави. Якщо установа юстиції, до якої звернене доручення, не компетентна його виконати, вона пересилає доручення компетентній установі юстиції та повідомляє про це установу, від якої виходить доручення. У випадку одержання відповідного клопотання, установа юстиції, до якої звернене доручення, повідомляє установу, від якої виходить доручення, про час та місце виконання доручення. Після виконання доручення установа юстиції, до якої звернене доручення, надсилає документи установі, від якої виходить доручення; у тому випадку, коли правова допомога не могла бути надана, запитувана установа юстиції повертає доручення та повідомляє про обставини, що перешкоджають його виконанню.

Статтею 10 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995 передбачено, що підтвердження вручення документів оформлюється відповідно до правил, що діють на території запитуваної Договірної Сторони. У підтвердженні повинні бути зазначені час і місце вручення, а також особа, якій вручено документ.

Відповідно до змісту наявного в матеріалах справи підтвердження про вручення документів, доручення про вручення документів вручено представнику відповідача С. Шантадзе - 24.10.2023. Повноваження представника відповідача С. Шантадзе підтверджуються наявною в матеріалах справи довіреністю № 1 від 10.10.2023, яка видана ТОВ «Роял Пластик» на ім`я адвоката Шантадзе Саіда із строком дії на 5 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на наведені вище приписи Господарського процесуального кодексу України та враховуючи наявне в матеріалах справи підтвердження про вручення документів, суд дійшов висновку, що відповідач у справі - ROYAL PLASTIC LLC був належним чином повідомлений про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву.

Статтею 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, стороною яких є Україна та Республіка Грузія, передбачено, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави. Незважаючи на положення попередніх частин, суддя може в термінових випадках прийняти рішення про застосування будь-яких тимчасових чи охоронних заходів.

Суд враховує, що представнику відповідача були вручені документи відповідно до підтвердження про вручення документів - 24.10.2023, у зв`язку із чим суд вважає, що відповідачу був наданий достатній строк для здійснення захисту в межах розгляду справи № 911/549/23.

Відповідно до ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що судом вчинено всі передбачені процесуальні дії для належного повідомлення ROYAL PLASTIC LLC про розгляд даної справи судом, враховуючи, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

02.08.2021 між фізичною особою-підприємцем Черепейніком Леонідом Володимировичем (далі - продавець, позивач) та Компанією «ROYAL PLASTIC LLC» (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки № 02/08/2021 (далі - договір), відповідно до якого продавець продає, а покупець купує товари відповідно до додатків або рахунків-фактур до цього договору, які мають юридичну силу та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пп. 2.1, 2.2 договору, товари доставляються партіями. Під партією товару розуміється кількість товару, відвантажена відповідно до додатку до цього договору. Продавець доставляє товар на умовах FСА Ukraine згідно з Інкотермс 2020, надаючи товари, звільнені від експортних мит, перевізнику, визначеному покупцем, у зазначеному місці, якщо інше не передбачено додатком.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що відвантаження товарів здійснюється відповідно до термінів та умов, які зазначені в додатку до поточного договору.

Кількість товарів вказується в додатку до цього договору або в рахунку-фактурі (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору, датою доставки товару вважається дата прийняття товару покупцем (одержувачем), що підтверджується відміткою про прийняття товару на товарно-транспортній накладній, яка пересилається продавцю електронною поштою за адресою: .

Згідно з п. 2.5 договору, продавець передає покупцеві наступні підтверджуючі документи: оригінал рахунку-фактури, додаток, декларацію про експорт та інші документи, необхідні для митного оформлення товару.

Відповідно до пп. 5.2, 5.3 договору, товари, що підлягають доставці, супроводжуються наступними документами: рахунок-фактура; товарно-транспортна накладна; пакувальний лист; експортна накладна. Країна походження - Україна.

За змістом п. 4.1 договору, ціна товару та умови доставки визначаються в додатку до контракту та вказуються за метричну тонну згідно з Інкотермс-2020.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що загальна вартість цього контракту становить 200 000 USD. Вказана сума є приблизною і може бути змінена відповідно до пункту 3.1 додатку до цього контракту.

Відповідно до п. 6.1 договору, усі банківські збори в банку покупця та банківські збори в банку продавця та банках-кореспондентах оплачуються покупцем.

Пунктами 6.2-6.5 договору визначено, що якщо в додатку не сказано інше, передоплата за наступним договором повинна здійснюватися в розмірі 100% суми протягом 3-ох банківських днів з дати виставлення рахунку-фактури. Рахунок переказується покупцеві факсом або електронною поштою. Покупець зобов`язаний вчасно сплачувати за кожну відправку товару. Валюта контракту - долари США.

Приймання товару за якістю та кількістю товару здійснюється покупцем відповідно до додатку та рахунку-фактури (п. 7.1 договору).

Пунктом 9.2 договору передбачено, якщо сторони не можуть досягти згоди шляхом переговорів, то спір повинен вирішуватися судом в Україні.

Відповідно до п. 4.3 договору, контракт діє з 02.08.2021 по 31.12.2022.

Згідно з п. 11.3 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання обома сторонами.

Судом встановлено, що одночасно з укладенням договору сторонами складено та підписано додаток № 1 від 02.08.2021 до договору поставки № 02/08/2021, яким визначили найменування товару, кількість, ціну, умови доставки, а також загальну вартість товару.

Так відповідно до додатка № 1, за договором поставляються: - поліпропіленові біг-беги, мішки, код УКТЗЕД , в кількості 1000,00 т, ціна 100,00 USD/т; - поліетилен подрібнений. код УКТЗЕД , (відносна густина не менше 0,94 г/м куб.), в кількості 1000,00 т, ціна 100,00 USD/т. Ціна та обсяг товарів згідно з цим додатком є приблизними, залежать від кон`юнктури ринку і не покладають зобов`язань на продавця та покупця щодо його управління.

За змістом додатка № 1, умови доставки: FСА, Україна. Загальна вартість: 200 000,00 USD. Вказаний додаток підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх відтисками печаток без зауважень та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2021 позивачем, на виконання договору, виставлено відповідачу рахунок-фактуру № 02-31-08-21 від 31.08.2021 до договору поставки № 02/08/2021 від 02.08.2021 на суму 2 160,00 USD.

Зі змісту рахунку-фактури вбачається найменування товару: 1. поліпропіленові біг-беги, мішки, код УКТЗЕД , в кількості 10,50 т, ціна 100,00 USD/т, вартістю 1 050,00 USD; 2. поліетилен подрібнений. код УКТЗЕД , (відносна густина не менше 0,94 г/м куб.), в кількості 11,10 т, ціна 100,00 USD/т, вартістю 1 110,00 USD. Всього 2 160,00 USD. Місце завантаження відповідно до рахунку-фактури: фізична особа-підприємець Черепейнік Леонід Володимирович; всього до оплати: 2 160,00 USD; умови оплати: згідно п. 6.2 договору поставки № 02/08/2021 від 02.08.2021.

Суд встановив, що у серпні 2021 року позивач, на виконання умов договору, поставив на користь відповідача товар - поліетиленові біг-беги, мішки (код ) в кількості 10 500 кг та поліетилен подрібнений (код ) в кількості 11 100 кг, що підтверджується наявною в матеріалах справи міжнародною автомобільною накладною (CMR) від 31.08.2021.

Вказана міжнародна автомобільна накладна (CMR) містить відомості про вантажовідправника - ФОП Черепейніка Л.В., вантажоотримувача - ROYAL PLASTIC LLC, посилання на виставлений позивачем рахунок-фактуру № 02-31-08-21 від 31.08.2021. В графі 24 міжнародної автомобільної накладної (CMR) містяться відомості про отримання вантажу.

Отже, як зазначив позивач, враховуючи відсутність будь-яких зауважень та претензій від покупця щодо поставки товару, продавцем виконано зобов`язання за договором належним чином та в повному обсязі.

Проте, за ствердженням позивача, станом на 01.02.2023 відповідачем, в порушення своїх договірних зобов`язань, не здійснено оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 2 160 доларів США згідно виставленого рахунку-фактури № 02-31-08-21 від 31.08.2021.

Як зазначив позивач, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, звертався до відповідача з претензією № 01/15/09/21 від 15.09.2021, якою вимагав відповідача сплатити заборгованість в сумі 2 160,00 доларів США до 17.09.2021. Проте відповіді на претензію відповідач не надав, заборгованість за договором не погасив.

З урахуванням зазначеного вище, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача 2 160 доларів США основного боргу, а також нарахованого та заявлено до стягнення з відповідача 333 доларів США 07 центів штрафу на підставі п. 10.1 договору та 91 доларів США 25 центів 3 % річних.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір поставки № 02/08/2021 від 02.08.2021 та додаток № 1 до нього, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у його сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як було встановлено судом раніше та передбачено в пп. 2.1, 2.2 договору, товари доставляються партіями. Під партією товару розуміється кількість товару, відвантажена відповідно до додатку до цього договору. Продавець доставляє товар на умовах FСА Ukraine згідно з Інкотермс 2020, надаючи товари, звільнені від експортних мит, перевізнику, визначеному покупцем, у зазначеному місці, якщо інше не передбачено додатком.

Відповідно до п. 2.4 договору, датою доставки товару вважається дата прийняття товару покупцем (одержувачем), що підтверджується відміткою про прийняття товару на товарно-транспортній накладній, яка пересилається продавцю електронною поштою за адресою: .

Відповідно до додатка № 1 до договору, за договором поставляються: - поліпропіленові біг-беги, мішки, код УКТЗЕД , в кількості 1000,00 т, ціна 100,00 USD/т; - поліетилен подрібнений. код УКТЗЕД , (відносна густина не менше 0,94 г/м куб.), в кількості 1000,00 т, ціна 100,00 USD/т. Ціна та обсяг товарів згідно з цим додатком є приблизними, залежать від кон`юнктури ринку і не покладають зобов`язань на продавця та покупця щодо його управління.

За змістом додатка № 1, умови доставки: FСА, Україна. Загальна вартість: 200 000,00 USD. Вказаний додаток підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх відтисками печаток без зауважень та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2021 позивачем, на виконання договору, виставлено відповідачу рахунок-фактуру № 02-31-08-21 від 31.08.2021 до договору поставки № 02/08/2021 від 02.08.2021 на суму 2 160,00 USD.

Зі змісту рахунку-фактури вбачається найменування товару: 1. поліпропіленові біг-беги, мішки, код УКТЗЕД , в кількості 10,50 т, ціна 100,00 USD/т, вартістю 1 050,00 USD; 2. поліетилен подрібнений. код УКТЗЕД , (відносна густина не менше 0,94 г/м куб.), в кількості 11,10 т, ціна 100,00 USD/т, вартістю 1 110,00 USD. Всього 2 160,00 USD.

Отже, найменування товару, яке підлягає поставці за вказаним рахунком-фактурою, відповідає додатку № 1 до договору.

Місце завантаження відповідно до рахунку-фактури: фізична особа-підприємець Черепейнік Леонід Володимирович; всього до оплати: 2 160,00 USD; умови оплати: згідно п. 6.2 договору поставки № 02/08/2021 від 02.08.2021.

Судом було встановлено, що у серпні 2021 року позивач, на виконання умов договору, поставив на користь відповідача товар - поліетиленові біг-беги, мішки (код ) в кількості 10 500 кг та поліетилен подрібнений (код ) в кількості 11 100 кг, що підтверджується наявною в матеріалах справи міжнародною автомобільною накладною (CMR) від 31.08.2021.

Вказана міжнародна автомобільна накладна (CMR) містить відомості про вантажовідправника - ФОП Черепейніка Л.В., вантажоотримувача - ROYAL PLASTIC LLC, посилання на виставлений позивачем рахунок-фактуру № 02-31-08-21 від 31.08.2021. В графі 24 міжнародної автомобільної накладної (CMR) містяться відомості про отримання вантажу.

Суд зазначає, що вказана накладна (CMR) не містить будь-яких зауважень та заперечень з боку відповідача щодо доставленого позивачем вантажу. Претензій щодо поставленого позивачем вантажу, складених відповідачем в порядку п. 7.2 договору, матеріали справи також не містять.

Отже суд встановив, що позивач зобов`язання за договором виконав належним чином.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як передбачено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Судом було встановлено раніше та узгоджено сторонами в п. 6.2-6.5 договору визначено, що якщо в додатку не сказано інше, передоплата за наступним договором повинна здійснюватися в розмірі 100% суми протягом 3-ох банківських днів з дати виставлення рахунку-фактури. Рахунок переказується покупцеві факсом або електронною поштою. Покупець зобов`язаний вчасно сплачувати за кожну відправку товару. Валюта контракту - долари США.

31.08.2021 позивачем, на виконання договору, виставлено відповідачу рахунок-фактуру № 02-31-08-21 від 31.08.2021 до договору поставки № 02/08/2021 від 02.08.2021 на суму 2 160,00 USD (копія рахунку наявна в матеріалах справи).

Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства, умов п. 6.2 договору та дати виставлення рахунку-фактури № 02-31-08-21 - 31.08.2021, суд дійшов висновку, що строк здійснення відповідачем оплати за поставлений позивачем товар на загальну суму 2 160,00 доларів США є таким, що настав 03.09.2021.

Водночас, станом на день звернення позивачем до суду із даним позовом відповідач зобов`язання за договором в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений товар на загальну суму 2 160,00 доларів США не виконав належним чином, у зв`язку із чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 2 160,00 доларів США. Протилежного суду не доведено, доказів здійснення оплати до суду не надано.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач не у повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару, що ним не спростовано шляхом подання доказів, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі 761/12665/14-ц вказала на те, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц, від 12.12.2018 у справі №757/6367/13-ц, від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, від 27.03.2019 у справі №521/21255/13-ц, від 09.11.2021 у справі № 320/5115/17.

З урахуванням зазначеного вище, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 2 160,00 доларів США.

Крім того, в наслідок неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 333 доларів США 07 центів штрафу на підставі п. 10.1 договору та 91 доларів США 25 центів 3% річних на підставі 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

За умовами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Зобов`язання зі сплати річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц.

Отже, чинним законодавством України передбачено можливість виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті та нарахування 3% річних, визначених ст. 625 Цивільного кодексу України, які входять до складу грошового зобов`язання та мають компенсаційний характер, в іноземній валюті.

Враховуючи наведене, оскільки, прострочене зобов`язання визначене у розмірі 2160,00 доларів США, нарахування 3% річних повинно бути здійснено саме на суму простроченої заборгованості у розмірі 2160,00 доларів США.

Згідно розрахунку позивача 3% річних на суму заборгованості у розмірі 2160,00 доларів США за період прострочення з 06.09.2021 до 01.02.2023 складають 91 доларів США 25 центів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних в сумі 91 доларів США 25 центів, судом встановлено, що такий розрахунок є обґрунтованим, арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу суд встановив та зазначає наступне.

Позивач у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання нарахував на підставі п. 10.1 договору та просить стягнути з відповідача 333 доларів США 07 центів штрафу.

Так пунктом 10.1 договору передбачено, у випадку, коли час оплати закінчився, покупець повинен сплатити 0,03% штрафу від неоплаченої суми за товари за кожен день відкладення.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як вбачається зі змісту пункту 10.1 договору, розмір штрафу обраховується у відсотковому розмірі за кожен день відкладення (прострочення), що за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України відповідає поняттю «пеня», оскільки саме пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У свою чергу штраф є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відмінність пені від штрафу полягає у тому, пеня може встановлюватися за несвоєчасне виконання тільки грошового зобов`язання.

Щодо визначення розміру неустойки (штрафу), який за своєю правовою природою неустойка, який визначений у пункті 10.1 договору, відповідає ознакам визначення пені, то враховуючи приписи чинного законодавства, а саме Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд зазначає, що статтями 1, 3 зазначеного Закону встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Положення ж Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому, порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

З системного аналізу вищенаведених положень чинного законодавства вбачається, що вказані штрафні санкції можуть бути стягнуті лише у тому випадку (якщо не встановлено законом), коли основне зобов`язання прямо забезпечено неустойкою (пеня, штраф) у чинному договорі, а також ним встановлено її розмір (встановлено за згодою сторін).

Пунктом 10.1 договору передбачено, у випадку, коли час оплати закінчився, покупець повинен сплатити 0,03% штрафу від неоплаченої суми за товари за кожен день відкладення.

Оскільки виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України, а умовами договору передбачено сплату пені в установленому розмірі від суми простроченого платежу, а сторони ці умови не оспорювали, то разом зі стягненням з заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й пеню в іноземній валюті. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 757/6367/13-ц.

Так позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 333 доларів США 07 центів неустойки (штрафу) у розмірі 0,03% на суму заборгованості у розмірі 2160,00 доларів США за період прострочення з 06.09.2021 до 01.02.2023.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Разом з тим суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, дію якого неодноразово продовжено, в тому числі й станом на час звернення Позивача з позовом до суду.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) «розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Господарського кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 7 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.». Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-IX набрав чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Отже строк дії карантину в Україні закінчився 30.06.2023.

З огляду на прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафної санкції (штрафу) за відповідний період, враховуючи висновки суду стосовного того, що визначення розміру штрафу, передбачений пунктом 10.1 договору, за своєю правовою природою відповідає ознакам визначення пені, господарський суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) у розмірі 333 доларів США 07 центів.

Суд наголошує на тому, що відповідач був обізнаний із розглядом даної справи, однак заборгованість шляхом подання відповідних доказів не спростував, позовних вимог не оспорив, контррозрахунку до суду не подав.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 684,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ROYAL PLASTIC LLC (місцезнаходження: вул. Селіма Хімшіашвілі, буд. 62, приміщення 18, м. Батумі, Грузія; ідентифікаційний код 445596551) на користь фізичної особи-підприємця Черепейніка Леоніда Володимировича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 2 160 доларів США основного боргу, 333 доларів США 07 центів неустойки, 91 доларів США 25 центів 3 % річних та 2 684,00 грн судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та п. п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2024.

Суддя Л.В. Сокуренко