ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 Справа № 914/1966/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Яворської В.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ

про: визнання укладеною Додаткової угоди № 1 від 15.05.2023 р. до Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020 р.

Представники сторін:

від позивача: Гарбузюк Р.О. представник згідно повноважень, які містяться в матеріалах справи

від відповідача: Кисіль Т.В. адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4792 від 02.10.2014 р.; довіреність за вих. № 273 від 30.05.2023 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про: визнання укладеною Додаткової угоди № 1 від 15.05.2023 р. до Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2023 р., справу № 914/1966/23 розподілено для розгляду судді Долінській О.З.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.07.2023 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 02.08.2023 р.

04.07.2023 р. від представника відповідача на електронну адресу суду надійшла заява за вх. № 16514/23, в якій відповідач просив суд забезпечити проведення судового засідання, яке призначено на 02.08.2023 р. на 10:30 год. та усі наступні засідання у справі № 914/1966/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.07.2023 р., заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за вх. № 16514/23 від 04.07.2023 р. про проведення судового засідання 02.08.2023 року та усіх наступних засідань у справі № 914/1966/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судом постановлено проведення судового засідання 02.08.2023 року та усі наступні засідання у справі № 914/1966/23 здійснити в режимі відеоконференції.

25.07.2023 р. представником відповідача подано на адресу суду відзив на позовну заяву з додатками за вх. № 18397/23, відповідно до якого відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у поданому відзиві.

01.08.2023 р. від представника позивача на адресу суду надійшла заява з процесуального питання з додатком за вх. № 2993/23. У вказаній заяві представник позивача просив суд продовжити строк на подання відповіді на відзив до 05.08.2023 року.

Протокольною ухвалою суду від 02.08.2023 р., залишено заяву представника позивача за вх. № 2993/23 від 01.08.2023 р. без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України, у зв`язку з пропуском процесуального строку, встановленого судом, на подання відповіді на відзив.

Крім того, протокольною ухвалою суду від 02.08.2023 р., продовжено строк підготовчого провадження у справі № 914/1966/23 на тридцять днів, у відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України, з ініціативи суду.

02.08.2023 р. в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 13.09.2023 р.

05.09.2023 р. представником позивача подано на адресу суду письмові пояснення у даній справі з додатком за вх. № 21503/23.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.09.2023 р., закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/1966/23 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 18.10.2023 р.

18.10.2023 р. в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 25.10.2023 р.

25.10.2023 р. в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 15.11.2023 р.

Судове засідання, призначене на 15.11.2023 р. не відбулося, у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою системою цивільної оборони у м. Львові та Львівській області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.11.2023 р., розгляд справи по суті призначено на 20.12.2023 р.

20.12.2023 р. представником відповідача подано на адресу суду в підсистему «Електронний суд» письмові пояснення з додатками за вх. № 31139/23.

20.12.2023 р. в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 16.01.2024 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.12.2023 р., розгляд справи по суті призначено на 16.01.2024 р.

15.01.2024 р. представником позивача подано на адресу суду в підсистему «Електронний суд» додаткові пояснення у справі з додатками за вх. № 1241/24.

Судове засідання, призначене на 16.01.2024 р. не відбулося, у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою системою цивільної оборони у м. Львові та Львівській області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.01.2024 р., розгляд справи по суті призначено на 07.02.2024 р.

07.02.2024 р. в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 13.03.2024 р.

22.02.2024 р. представником позивача подано на адресу суду в підсистему «Електронний суд» письмові пояснення у даній справі з додатками за вх. № 5183/24.

13.03.2024 р. представником позивача подано на адресу суду в підсистему «Електронний суд» додаткові пояснення у справі № 914/1966/23 стосовно протоколу розбіжностей, як письмового доказу.

13.03.2024 р. представником відповідача подано на адресу суду в підсистему «Електронний суд» письмові пояснення у даній справі з додатками за вх. № 7196/24.

13.03.2024 р. в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 10.04.2024 р.

10.04.2024 р. в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 22.05.2024 р. із врахуванням ухвали Господарського суду Львівської області від 30.04.2024 р. про виправлення описки в протокольній ухвалі суду від 10.04.2024 р.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2024 р. задоволено усне клопотання представника відповідача про проведення судового засідання 22.05.2024 р. в режимі відеоконференції та вирішено забезпечити участь представника відповідача в судовому засіданні, призначеного на 22.05.2024 р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Рух справи та причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

22.05.2024 р. представник позивача в судове засідання з розгляду справи по суті, з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях за вх. № 21503/23 від 05.09.2023 р., письмових поясненнях, які долучено до матеріалів справи та поясненнях, наданих в судових засіданнях.

22.05.2024 р. представник відповідача в судове засідання з розгляду справи по суті, яке проводилось в режимі відеоконференції, з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву за вх. № 18397/23 від 25.07.2023 р., письмових поясненнях, які долучено до матеріалів справи та поясненнях, наданих в судових засіданнях.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Враховуючи те, що норми ст. 81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції у справі.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суд з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Водночас, необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), якими учасники справи обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення позовних вимог і які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі №914/1966/23.

В судовому засіданні 22.05.2024 р., відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

У позовній заяві позивач посилається на те, що 04.02.2020 між сторонами було укладено договір № транспортування природного газу.

Згідно з п.2.1. Договору, його предметом є надання ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» (далі - Оператор) АТ «Львівгаз» послуг транспортування газу. Газ після транспортування передається (послуги надаються) на газорозподільних станціях (далі - ГРС), які розміщені у Львівській області. Через особливість предмета Договору, його можливо виконувати тільки в місці розміщення ГРС.

Також предметом цього спору, є запропонований АТ «Львівгаз» пункт 11 Протоколу розбіжностей про внесення у Договір доповнення пунктом 2.9 щодо місця виконання зобов`язань за Договором.

Позивач зазначає, що 21.04.2023 АТ «Львівгаз» отримало від Оператора пропозицію щодо внесення змін у Договір шляхом укладення Додаткової угоди № 1, Додаткової угоди № 2, Додаткової угоди № 3, Додаткової угоди № 4 і Додаткової угоди № 5. Розглянувши пропозиції Оператора, АТ «Львівгаз» підписало Додаткові угоди № 1-5 з Протоколом розбіжностей та 17.05.2023 направило Оператору один примірник підписаних з Протоколом розбіжностей: Додаткової угоди № 1, Додаткової угоди № 2, Додаткової угоди № 3, Додаткової угоди № 4, Додаткової угоди № 5 разом з двома примірниками Протоколу розбіжностей від 15.05.2023 та двома примірниками підписаних стороною АТ «Львівгаз»: проєкта Додатка 1 до Договору, проєкта Додатка 2 до Договору, проєкта Додатка 4 до Договору, проєкта Додатка 5 до Договору, проєкта Додатка 6 до Договору і копії довіреності директора технічного. Частина пропозицій Оператора була АТ «Львівгаз» прийнята в редакції Оператора, а частина пропозицій не була узгоджена з підстав, які викладені в позовній заяві. АТ «Львівгаз» у Протоколі розбіжностей також виклало свої пропозиції щодо конкретизації його умов. Враховуючи, що проєктами Додаткових угод № 1-5 одночасно запропоновано внести зміни до одного договору, АТ «Львівгаз» у Протоколі розбіжностей запропонувало Оператору оформити всі зміни однією Додатковою угодою № 1. Оператор отримав підписані АТ «Львівгаз» примірники Додатових угод № 1-5 з Протоколом розбіжностей 22.05.2023 р. Позивач вказує на те, що станом на 26.06.2023 АТ «Львівгаз» не отримало від Оператора підписаного ним протоколу розбіжностей чи заперечень щодо умов, запропонованих АТ «Львівгаз», та долучених до нього додатків 1,2,4,5,6 до Договору.

Позивач зазначає про те, що з наведених вище підстав, АТ «Львівгаз» передає на вирішення суду умови Додаткової угоди № 1 про внесення змін до Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020, щодо яких сторонами не досягнуто згоди. Узгоджені умови не є предметом спору, але на пропозицію АТ «Львівгаз» мають бути викладені в одній, а не в п`яти Додаткових угодах.

Пропозиції АТ «Львівгаз» враховують, що НКРЕКП затверджено Типовий договір транспортування природного газу.

У п.1 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує розширити перелік Законів і правових актів, якими Сторони керуються при укладенні Додаткової угоди № 1 до Договору, наступними актами (в редакції Протоколу розбіжностей всі зміни виділено жирним шрифтом): Законом України «Про ринок природного газу», Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Директивою 2009/73/ЄС, Регламентом (ЄС)715/2009, постановою НКРЕКП № 2493 від 30 вересня 2015 року (про затвердження Кодексу ГТС).

Позивач зазначає, що необхідність конкретизації змісту преамбули викликана правовою позицією АТ «Львівгаз» про те, що саме ці Закони і правові акти містять імперативні приписи щодо регулювання внесення змін до укладеного договору, вимог до змісту умов власне договору, до якого вносяться зміни, а також регулювання відносин сторін при виконанні договору транспортування газу, поряд з постановою НКРЕКП № 2497 від 30 вересня 2015 року.

У п.2 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує розширити перелік Законів і правових актів, якими Сторони керуються при укладенні і виконанні Договору, наступними актами: Законом України «Про ринок природного газу», Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Директивою 2009/73/ЄС, Регламентом (ЄС)715/2009.

У п.3 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує привести Договір у відповідність до ч.1 ст.526 ЦК України щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору, а також правових висновків постанов Верховного Суду від 12.05.2022 у справі № 756/15123/18 та від 08.06.2022: «Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків.». «За загальним правилом, договір як універсальний регулятор приватних відносин, є підставою для встановлення (зміни чи припинення) приватних прав і обов`язків та інших наслідків саме для його сторін.».

Чинна редакція п.2.2. Договору передбачає надання послуг на умовах Кодексу ГТС з урахуванням особливостей, передбачених Договором (такі особливості в Договорі відсутні). Фактично діючими умовами передбачено, що Договором є власне Кодекс ГТС, зміни в який вносяться третьою особою на власний розсуд та які стають обов`язковими для Сторін негайно. За змістом цієї умови, яка суперечить засадам цивільного права, визначеним у Розділі ІІ Цивільного кодексу України, Договір перетворюється на формальний документ в той час, як саме договір є універсальним регулятором приватних відносин, на думку позивача.

АТ «Львівгаз» вважає, що послуги мають надаватися на умовах Договору, який має відповідати актам цивільного законодавства. У разі зміни законодавства Сторони повинні привести Договір у відповідність до таких змін у порядку, передбаченому умовами Договору. Кодекс ГТС не може заміняти договір.

У п.5 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує привести п. 2.3. Договору у відповідність до норм ч.ч.3,4 ст.180 ГК України, ч.1 ст.638 ЦК України, ч.1 ст.32 ЗУ «Про ринок природного газу» в частині узгодження Сторонами у Договорі обсягу і строків надання послуг і передачі прав, які є предметом Договору, шляхом конкретизації його умов.

Оператор пропонує доповнити діючу редакцію п.2.3. словами «протягом доби». Сторонами укладено договір про надання Оператором АТ «Львівгаз» послуг транспортування газу. Діюча редакція Договору не передбачає узгодження Сторонами обсягів і строків надання послуг транспортування газу, як істотних умов Договору. Тому АТ «Львівгаз» пропонує усунути цей недолік Договору шляхом погодження Додатка 4 «Послуги транспортування» до Договору.

В частині погодження Договором передачі Оператором АТ «Львівгаз» прав доступу до потужності АТ «Львівгаз» керується п.8,34,41 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» щодо визначення доступу до потужності правом, а також п.1 ч.2 ст.11 ЦК України щодо набуття особою прав доступу, як об`єкта цивільних прав, на підставі договору. Право, як об`єкт цивільних прав, не може набуватися поза умовами договору без узгодження сторонами його істотних умов.

Також АТ «Львівгаз» враховує п.2 глави 7 розділу ІХ Кодексу ГТС щодо порядку набуття дозволеної потужності на добу наперед чи протягом доби шляхом подання замовником номінацій та їх підтвердження Оператором.

У п.6 Протоколу розбіжностей (додаток 3) АТ «Львівгаз» пропонує конкретизувати порядок документального оформлення приймання-передачі газу на умовах Договору шляхом узгодження форми акта приймання-передачі газу. Необхідність узгодження форми акта приймання-передачі газу викликана тими обставинами, що одночасно з Договором між сторонами діє Технічна угода, яка регулює відносини Сторін щодо приймання-передачі газу, який належить невизначеному колу постачальників газу, що мають споживачів у газорозподільній зоні АТ «Львівгаз». Приймання-передачі газу, який на праві власності належить постачальникам газу, також оформляється Сторонами актами приймання-передачі газу. Однак ці відносини не регулюються Договором. Позивач зазначає, що протягом строку виконання Договору між Сторонами виникли чисельні судові спори щодо обсягів газу, які Оператором передані АТ «Львівгаз» на умовах Договору. На думку позивача, погодження форми акта приймання-передачі газу усуне розбіжності. Звітність, відповідно до ч.2 ст.57 ЗУ «Про ринок природного газу», підлягає поданню Регулятору, а не Оператору. Сторони у Договорі є рівноправними. Позивач вважає, що з цих підстав п.2.4. Договору необхідно уточнити.

У п.7 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.2.5. Договору в частині обов`язку АТ «Львівгаз» виконувати саме умови Договору та права, а не обов`язку, користуватися послугами транспортування газу. Преамбула Договору містить перелік Законів та нормативно-правових актів, якими Сторони мають керуватися, в т. ч. і Кодекс ГТС. Регулятором відносин Сторін є саме Договір.

Позивач зазначає, що АТ «Львівгаз» не має безальтернативного обов`язку користуватися послугами транспортування газу, подавати газ у точках входу в газотранспортну систему та його приймати у точках виходу на умовах договору транспортування газу.

У п.8 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.2.6. Договору в частині обов`язку Оператора виконувати саме умови Договору та передавати газ у точках виходу з газотранспортної системи в обсягах, прийнятих від АТ «Львівгаз» на точках входу на умовах Договору.

Позивач вказує на те, що неможливо транспортувати газ, який замовником послуг не був переданий для транспортування. Не може Оператор на точках виходу передавати обсяги газу, які АТ «Львівгаз» не передавалися на точках входу і йому на праві власності не належать.

У п.9 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.2.7. Договору в частині узгодження Сторонами передачі Оператором права дозволеної потужності на добу наперед та/або протягом доби додатком до Договору.

У п.11 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує конкретизувати умови Договору в частині визначення місця його виконання.

У п.13 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.3.2. Договору в частині прав Оператора стягувати з АТ «Львівгаз» штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання господарських зобов`язань, що виникають з Договору.

Пунктом 3.2. Договору передбачено право Оператора стягувати з АТ «Львівгаз» додаткову плату без визначення правової природи цієї додаткової плати.

У п.14 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.4.1. Договору в частині обов`язку АТ «Львівгаз» сплачувати Оператору штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання господарських зобов`язань, що виникають з Договору.

У п.15 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.5.1. Договору в частині обліку і якості газу.

Між Сторонами 31.01.2020 укладена і діє Технічна угода про умови приймання-передачі природного газу, яка детально регулює відносини Сторін в частині порядку приймання-передачі газу, комерційного обліку, перевірки комерційних вузлів обліку та визначення і перевірки параметрів якості газу.

Позивач вважає, що однопредметні відносини сторін не можуть бути одночасно по різному врегульовані різними договорами. З цих підстав умови Договору транспортування газу мають узгоджуватися з умовами Технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу.

У п.16 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.5.3. Договору в частині прав Сторін стягувати штрафні санкції за порушення господарського зобов`язанння щодо якості газу.

У п.17 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» не погодилося з виключенням з умов Договору п.5.4. щодо узгодження Сторонами переліку комерційних вузлів обліку газу, через які газ надходить у мережі АТ «Львівгаз». Позивач зазначає, що без узгодження Сторонами переліку комерційних вузлів обліку газу, через які газ надходить у мережі АТ «Львівгаз», неможливо дотриматися вимог Глави 3 Закону України «Про ринок природного газу» щодо забезпечення отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги газу, закачані Оператором у газорозподільну мережу. Передача газу через неузгоджені Сторонами пункти приймання-передачі газу унеможливлює здійснення ефективного контролю за визначенням обсягів переданого газу, справності та своєчасності повірки засобів вимірювальної техніки і забезпечення єдності вимірювань.

У п.18 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.6.1. Договору в частині прав Оператора розподіляти потужність на точках виходу з газотранспортної системи у газорозподільній зоні АТ «Львівгаз» з урахуванням технічної потужності у відповідних точках входу у суміжну газорозподільну мережу АТ «Львівгаз».

Позивач зазначає, що точки виходу з газотранспортної системи одночасно є точками входу у суміжну газорозподільну мережу. Технічна потужність цих точок у всіх випадках є різною і обумовлена технічними рішеннями облаштування ГРС на газотранспортній системі та технічними характеристиками розподільних газопроводів і обладнання суміжної газорозподільної мережі. У разі розподілу Оператором на точках виходу з ГТС потужності, яка перевищує технічні можливості газопроводів і обладнання суміжної газорозподільної мережі, замовники послуг, які набули прав дозволеної потужності на точках виходу з ГТС, не зможуть їх використати у повному обсязі з вини Оператора.

У п.19 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.7.3. Договору в частині правової природи предмета Договору.

У п.20 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» не погодилося з викладенням пунктів 8.1.-8.4. Договору в редакції проєкта Додаткової угоди 1. Позивач вказує на те, що оператор у кількох Додаткових угодах пропонує кілька різних редакцій пунктів 8.1.-8.4. Договору та пропонує поширити їх дію на минуле. АТ «Львівгаз» у минулому керувалося діючими умовами Договору. Пропозиція змінити умови Договору з 13.02.2020, подана 21.04.2023, є, на думку позивача, неприйнятною. Особа не може вчиняти дії у минулому. Погодження дії змінених умов Договору на минуле є виключним правом особи і не може бути її обов`язком.

У п.22 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» не погодилося з викладенням пункту 8.2. Договору в редакції проєкта Додаткової угоди 2.

У п.23 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» погодилося з викладенням пункту 8.2. Договору в редакції проєкта Додаткової угоди 4 за винятком необхідності заміни по тексту слів «платіжних дорученнях» на «платіжних інструкціях». Позивач зазначає, що переказ коштів банками відбувається на підставі платіжних інструкцій.

У п.26 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує конкретизувати п.9.1. Договору у відповідності до вимог ЦК України і ГК України. Позивач зазначає, що діюча редакція Договору і типового договору врегульовують, що у разі виникнення у АТ «Львівгаз» добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж газу в обсязі добового небалансу. Проте, як вказує позивач, не узгоджено порядку і умов виконання цього положення Договору в той час, як вони є обов`язковими до виконання.

Позивач посилається на п.1 ч.1 ст.208 ЦК України, відповідно до якого, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі. Отже, як зазначає позивач, у разі виникнення у АТ «Львівгаз» добового небалансу, між Оператором і АТ «Львівгаз» у письмовій формі має бути укладений договір купівлі-продажу газу (пропозиція абзацу 2 п.9.1. Договору). Ціна належить до істотних умов договору (ч.3 ст.180 ГК України) і в операціях купівлі-продажу при врегулюванні щодобових небалансів підлягає визначенню відповідно до п.9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС (пропозиція абзацу 3 п.9.1. Договору).

Відповідно до ст.655 ЦК України, у правовідношенні купівлі-продажу продавець має обов`язок передати товар покупцю. Передача газу за звичаєм ділового обороту підлягає оформленню актом приймання-передачі газу (пропозиція абзацу 3 п.9.1. Договору).

У п.27 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» не погодилося із зміною пункту 9.7. Договору в редакції проєкта Додаткової угоди 5.

У п.28 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує привести п.11.1. Договору у відповідність до вимог ЦК України і ГК України. Зокрема, позивач зазначає, що Оператор пропонує викласти п.11.1. Договору у своїй редакції. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: посади і прізвища осіб (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України), відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, та особистий підпис або інші дані, що

дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Позивач посилається на те, що надання послуг є господарською операцією за участю Оператора та АТ «Львівгаз». Акти приймання-передачі послуг є первинними документами, які підтверджують здійснення господарської операції. Відповідно до наведеної норми Закону такі акти повинні бути складені за участю сторін, серед обов`язкових реквізитів передбачають зазначення посад і прізвищ представників двох сторін та їх підписів. Позивач посилається на те, що умова Договору не може суперечити Закону. За звичаєм ділового обороту надання послуг підтверджується двохстороннім актом з метою уникнення між сторонами спорів щодо прав і обов`язків сторін, які виникли з правовідношення надання послуг. Двосторонній акт приймання-передачі послуг є доказом надання послуг.

У п.29 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує виключити п.11.4. Договору. Позивач зазначає, що умови договору не можуть бути взаємовиключними. Пунктами 9.1. і 9.2. Договору передбачено врегулювання щодобових небалансів Сторонами шляхом здійснення Оператором купівлі-продажу газу. Купівля-продаж газу не може оформлятися одностороннім актом Оператора. Позивач вказує на те, що купівля-продаж і надання послуг є різними видами поіменованих у ЦК України договірних правовідносин. Правовідношення купівлі-продажу не є правовідношенням надання послуг. Купівля-продаж газу на умовах Договору має правовим наслідком врегулювання небалансу за його наявності.

У п.30 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує уточнити п.13.5. Договору в частині взаємної відповідальності Сторін. В діючій редакції п.13.5. передбачає відповідальність за прострочення платежів тільки стороною АТ «Львівгаз». Сторони у Договорі є рівноправними і умови розділу ІХ Договору передбачають випадки, коли платежі на користь АТ «Львівгаз» має здійснити Оператор. Позивач вважає, що передбачений п.13.5. Договору розмір пені є надмірним і підлягає зміні.

У п.31 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує доповнити Розділ ХІІ Договору в частині взаємної відповідальності Сторін пунктом 13.7. Зокрема, позивач зазначає, що протягом строку дії Договору Оператор систематично, всупереч вимог Кодексу ГТС, закачує у газопроводи АТ «Львівгаз» обсяги газу понад обсяги підтверджених ним номінацій постачальникам газу. За таких обставин, споживачі постачальників відбирають з газорозподільної мережі АТ «Львівгаз» лише частину обсягів закачаного газу, а надлишкові обсяги, закачані понад підтверджені номінації, залишаються у розподільних газопроводах та збільшують у них тиск газу. Позивач наголошує, що більше 80% розподільних газопроводів, які перебувають у користуванні АТ «Львівгаз», побудовані з 1970 по 1990 роки і нормативний термін їх експлуатації закінчився. В зв`язку з цим, розподільні газопроводи АТ «Львівгаз» є умовно герметичними. Тобто металеві труби внаслідок корозії та запірна арматура внаслідок зносу є негерметичними. Збільшення тиску має наслідком наднормативні

втрати газу у розподільній мережі. Для забезпечення безпечної експлуатації розподільної мережі АТ «Львівгаз» придбаває газ на виробничо-технічні витрати (ВТВ). В тарифі на розподіл газу передбачені нормативні ВТВ. Понаднормативні витрати газу мають наслідком необхідність придбавати додаткові обсяги газу для балансування газорозподільної мережі та понесення АТ «Львівгаз» у зв`язку з цим додаткових витрат. Пропонований АТ «Львівгаз» порядок розрахунку розміру збитків, які підлягають відшкодуванню Оператором, грунтується на визначенні документально підтвердженного обсягу понаднормативних втрат газу з застосуванням цін, за якими на умовах пунктів 9.1. і 9.2. Договору буде врегульовано негативний небаланс АТ «Львівгаз» у відповідному газовому місяці. Позивач зазначає, що пункт 13.7. є конкретизацією діючих пунктів 13.1. і 13.2. Договору.

У п.32 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» не погодилося з викладенням пункту 15.3. Договору в редакції проєкта Додаткової угоди 5.

У п.33 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» не погодилося з викладенням пункту 15.4. і 15.5. Договору в редакції проєкта Додаткової угоди 5.

У п.34 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує конкретизувати порядок вирішення спорів. Відповідно до звичаїв ділового обороту сторони договорів врегульовують спори шляхом переговорів та консультацій. У разі недосягнення згоди, заінтересована сторона передає спір на вирішення суду за правилами ГПК України. АТ «Львівгаз» не є нерезидентом України.

У п.36 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» не погодилося з викладенням пункту 19.4. Договору в редакції проєкта Додаткової угоди 3. Умова Договору має узгоджуватися Сторонами у п.36 Протоколу розбіжностей.

У п.39 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує погодити додаток 1 до Договору. Пунктом 2.3. діючого Договору передбачено укладення Сторонами цього додатка. Пунктом 2.7. діючого Договору передбачено, що додаток 1 є невід`ємною частиною Договору.

У п.40 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує погодити додаток 2 до Договору. Пунктом 2.3. діючого Договору передбачено укладення Сторонами цього додатка. Пунктом 2.7. діючого Договору передбачено, що додаток 2 є невід`ємною частиною Договору.

У п.41 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує погодити додаток 4 до Договору. Погодження додатку 4 до Договору передбачено п.5 Протоколу розбіжностей.

У п.42 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує погодити додаток 5 до Договору. Погодження додатку 5 до Договору передбачено п.9 Протоколу розбіжностей.

У п.43 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує погодити додаток 6 до Договору. Погодження додатку 6 до Договору передбачено п.6 Протоколу розбіжностей.

У п.44 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує погодити умову про підтвердження повноважень осіб, які підписали Додаткову угоду № 1 до Договору на внесення змін до Договору.

У п.45 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» пропонує погодити заключне положення Додаткової угоди № 1 у відповідності до правил ч.3 ст.653 ЦК України та ч.5 ст.188 ГК України.

У п.46 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» не погодилося з заключним положенням Додаткової угоди в редакції проєкта Додаткової угоди 2.

У п.47 Протоколу розбіжностей АТ «Львівгаз» не погодилося з заключним положенням Додаткової угоди в редакції проєкта Додаткової угоди 3.

У п.48 Протоколу розбіжностей (додаток 3) АТ «Львівгаз» не погодилося з заключним положенням Додаткової угоди в редакції проєкта Додаткової угоди 4.

У п.49 Протоколу розбіжностей (додаток 3) АТ «Львівгаз» не погодилося з заключним положенням Додаткової угоди в редакції проєкта Додаткової угоди 5.

На підставі наведеного, позивач просить суд визнати укладеною Додаткову угоду № 1 від 15.05.2023 до Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», в редакції Протоколу розбіжностей від 15.05.2023, складеного АТ «Львівгаз».

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву за вх. № 18397/23 від 25.07.2023 р. відповідач посилається на те, що 04.02.2020 між ТОВ «Оператор ГТС України» (далі - Оператор) та АТ «Львівгаз» (далі - Замовник) укладено Договір транспортування природного газу № , що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 (в редакції чинній станом на 01.05.2019). Відповідач зазначає, що даний договір укладався на виконання вимог чинного законодавства України, зокрема положень Закону України «Про ринок природного газу» та норм Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Відповідач вказує на те, що постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 було затверджено форму Типового договору транспортування природного газу. Відтак, саме в редакції вказаного Типового договору між Оператором ГТС та АТ «Львівгаз» було укладено договір транспортування природного газу від 04.02.2020 № . Положеннями пункту 17.3. Договору визначено, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до Договору. Враховуючи той факт, що після укладення Договору між Оператором ГТС та АТ «Львівгаз» Регулятором вносились зміни до форми Типового договору відповідними постановами НКРЕКП, Оператор ГТС, у відповідності до положень пункту 17.3. Договору направив на адресу АТ «Львівгаз» для підписання та належного оформлення додаткові угоди № 1- № 5. Додаткові угоди № 1- № 5 були підписані та повернуті АТ «Львівгаз» разом з супровідним листом від 15.05.2023 за вих. № 79001-Лв-9770-0523, із зазначенням того, що вони підписані з протоколом розбіжностей. До вказаного листа було додано протокол розбіжностей до додаткових угод № 1 - № 5, який покладено в основу змісту позовної заяви АТ «Львівгаз» до Оператора ГТС. На лист АТ «Львівгаз» від 15.05.2023 № 79001-Лв-9770-0523 про укладення додаткових угод № 1 - № 5 з протоколом розбіжностей до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № Оператор ГТС направив лист від 27.06.2023 № ТОВВИХ-23-8711, де зазначив про те, що сторони не можуть відступати від змісту типового договору. При цьому Оператором ГТС повторно направлено АТ «Львівгаз» Додаткові угоди № 1 - № 5 для підписання в редакції відповідача. Разом із цим, направлено Додаткову угоду № 6 до договору транспортування природного газу. Відповідач наголошує на тому, що станом на дату направлення даного відзиву на позовну заяву відповіді від АТ «Львівгаз» про укладення Додаткових угод № 1 - № 6 на адресу ГОВ «Оператор ГТС України» не надходило.

Відповідач вважає, що враховуючи те, що норми Закону України «Про ринок природного газу» визначають укладання договору транспортування природного газу у формі Типового договору, затвердженого НКРЕКП, Оператор ГТС та замовники послуг за таким договором, з урахуванням норм ч. 4 ст. 179 ГК України, не можуть відступити від його змісту, але мають право конкретизувати його умови.

При цьому, відповідач вважає, що вказані норми є обов`язковими для дотримання та виконання як Оператором ГТС, так і усіма замовниками послуг транспортування природного газу, в тому числі, АТ «Львівгаз». Умови затвердженого НКРЕКП Типового договору транспортування природного газу відповідають та відображають положення Кодексу ГТС, норми якого є обов`язковими для дотримання та виконання як Оператором ГТС, так і АТ «Львівгаз».

Відповідач зазначає, що в даному випадку умови Договору та зміни до нього визначаються згідно з умовами типового договору транспортування, імперативно визначені законодавством, а саме постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

Отже, на думку відповідача, в силу положень частин 1-2 статті 32 Закону України «Про ринок природного газу», договір транспортування природного газу між АТ «Львівгаз» та Оператором ГТС повинен відповідати редакції Типового договору, затвердженого НКРЕКП в установленому порядку, без зміни істотних умов та/або змісту такого договору. При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 651 ЦК України та п. 17.3. Договору, внесення змін до Договору шляхом укладення додаткової угоди, є обов`язком її сторін у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу.

Відповідач зауважує, що не дивлячись на імперативні приписи законодавства щодо типової форми договору транспортування природного газу, протоколом розбіжностей до Додаткових угод № 1 - № 5 АТ «Львівгаз» не конкретизувало умови Договору, а змінило їх, оскільки запропоновані АТ «Львівгаз» зміни та доповнення до Договору суперечать умовам Типового договору, який є обов`язковим для дотримання та виконання.

Також, відповідач зазначає про те, що ні нормами Закону України «Про ринок природного газу»; ні нормами Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»; ні нормами Кодексу ГТС; ні нормами постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497, якою затверджено «Типовий договір транспортування природного газу», зареєстрований Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1383/27828 не надано ні АТ «Львівгаз» ні ТОВ «Оператор ГТС України», ні будь якому іншому учаснику ринку природного газу в позасудовому та/або судовому порядку вносити будь-які зміни до типового договору транспортування природного газу/ зміни до додаткових угод до Договору, які є відмінними від редакції затвердженої законодавцем. Єдиним хто наділений правом на внесення змін до типового договору транспортування природного газу, є НКРЕКП, шляхом прийняття відповідної постанови.

Відтак, на переконання відповідача, типовий договір транспортування природного газу від 04.02.2020 № , укладений між ТОВ «Оператор ГТС України» та АТ «Львівгаз», як і запропоновані Відповідачем до укладення Додаткові угоди № 1 - № 5, відповідають умовам чинного законодавства України, умовам типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497, а відтак у сторін вказаного типового договору відсутні будь-які правові підстави для викладення умов Додаткових угод № 1- № 5 у редакції відмінній, ніж типовій. На підставі наведеного, відповідач просить суд у задоволені позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, подані суду, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, здійснивши огляд документів, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступне.

04.02.2020 року між ТОВ «Оператор ГТС України» (Оператор за договором, відповідач у справі) та АТ «Львівгаз» (Замовник за договором, позивач у справі) укладено Договір транспортування природного газу № (надалі Договір).

Згідно з п.2.1. Договору, Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 було затверджено форму Типового договору транспортування природного газу.

Додатком 1 до Типового договору транспортування природного газу (пункт 2.4 розділу II) є додаток «Розподіл потужності».

Додатком 2 до Типового договору транспортування природного газу (пункт 2.4 розділу II) є додаток «Розподіл потужності з обмеженнями».

Додатком 3 до Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 р. (пункт 2.7 розділу II) є Перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Положеннями пункту 17.3. Договору визначено, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до Договору.

Враховуючи те, що після укладення Договору між Оператором ГТС та АТ «Львівгаз» Регулятором вносились зміни до форми Типового договору відповідними постановами НКРЕКП, Оператор ГТС за вих. № Товвих.-23-4330 від 06.04.2023 р. направив на адресу АТ «Львівгаз» для підписання та належного оформлення додаткові угоди № 1- № 5 до Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 р.

Додаткові угоди № 1- № 5 були підписані та повернуті АТ «Львівгаз» разом з супровідним листом від 15.05.2023 за вих. № 78001-Лв-9770-0523, із зазначенням того, що вони підписані з протоколом розбіжностей. До вказаного листа позивачем було додано протокол розбіжностей до додаткових угод № 1 - № 5, який покладено в основу позовних вимог АТ «Львівгаз» до Оператора ГТС.

На лист АТ «Львівгаз» від 15.05.2023 № 78001-Лв-9770-0523 про укладення додаткових угод № 1 - № 5 з протоколом розбіжностей до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № , Оператор ГТС направив лист від 27.06.2023 № ТОВВИХ-23-8711, де зазначив про те, що сторони не можуть відступати від змісту типового договору. При цьому Оператором ГТС повторно направлено АТ «Львівгаз» Додаткові угоди № 1 - № 5 для підписання в редакції відповідача. Крім того, відповідачем направлено на адресу позивача Додаткову угоду № 6 до договору транспортування природного газу.

Розглянувши пропозиції відповідача, позивач підписав Додаткові угоди № 1-5 з Протоколом розбіжностей та 17.05.2023 (листом за вих. № 78001-ЛВ-9770-0523 від 15.05.2023 р.) направив Оператору один примірник підписаних з Протоколом розбіжностей: Додаткової угоди № 1, Додаткової угоди № 2, Додаткової угоди № 3, Додаткової угоди № 4, Додаткової угоди № 5 разом з двома примірниками Протоколу розбіжностей від 15.05.2023 та двома примірниками підписаних стороною АТ «Львівгаз»: проєкта Додатка 1 до Договору, проєкта Додатка 2 до Договору, проєкта Додатка 4 до Договору, проєкта Додатка 5 до Договору, проєкта Додатка 6 до Договору і копії довіреності директора технічного.

Частина пропозицій відповідача була прийнята позивачем в редакції Оператора, а частина пропозицій не була узгоджена з підстав, які викладено у позовній заяві. АТ «Львівгаз» у Протоколі розбіжностей також виклало свої пропозиції щодо конкретизації його умов.

Позивач зазначив, що враховуючи те, що проєктами Додаткових угод № 1-5 одночасно запропоновано внести зміни до одного договору, АТ «Львівгаз» у Протоколі розбіжностей запропонувало Оператору оформити всі зміни однією Додатковою угодою № 1.

Станом на дату подання позовної заяви, позивач не отримав від відповідача підписаного ним протоколу розбіжностей чи заперечень щодо умов, запропонованих АТ «Львівгаз», та долучених до нього додатків 1, 2, 4, 5, 6 до Договору, що і слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Позивач передав на вирішення суду умови Додаткової угоди № 1 про внесення змін до Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020, щодо яких сторонами не досягнуто згоди. Узгоджені умови не є предметом спору, але на пропозицію позивача мають бути викладені в одній, а не в п`яти Додаткових угодах.

Оцінка суду.

Правовідносини, які виникають в процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, та постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу» (зі змінами та доповненнями).

Статтею 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Порядок укладення господарського договору врегульовано ст. 181 Господарського кодексу України , за змістом якої, у разі наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 187 Господарського кодексу України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону України «Про ринок природного газу», транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Статтями 1, 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» встановлено, що НКРЕКП (Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.

Пунктом 6 частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» встановлено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до Закону.

Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС, договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги)

Правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи/прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 (пунктом 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС).

Відповідно до статті 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Судом встановлено, що 04.02.2020 року між ТОВ «Оператор ГТС України» та АТ «Львівгаз» укладено Договір транспортування природного газу № .

Відтак, укладення учасниками ринку природного газу договору транспортування природного газу з дотриманням типової форми зазначеного договору є обов`язковим в силу прямої вказівки закону.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 916/1971/18, від 09.09.2019 у справі № 909/773/18.

Зокрема, у постанові від 08.08.2019 у справі № 916/1971/18 з посиланням на статтю 32 Закону України «Про ринок природного газу», Верховний Суд дійшов висновку, що укладення учасниками ринку природного газу договору транспортування природного газу з дотриманням типової форми вказаного договору є обов`язковим в силу прямої вказівки закону (пункт 4.23).

Крім цього, у постанові від 09.07.2019 у справі № 909/773/18 Верховний Суд дійшов висновку, що виходячи з вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, а також приписів чинного законодавства України, укладення договору про транспортування природного газу відповідно до типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497, є обов`язковим для учасників ринку природного газу.

Укладений між сторонами Договір транспортування природного газу № від 04.02.2020 р. є належною підставою виникнення у сторін за цим договором господарського зобов`язання, відповідно до статей 173, 174 Господарського кодексу України (статті 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Пунктом 17.3 Договору передбачено, що в разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу, сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору. Аналогічне положення міститься також у п. 17.3 Типового договору.

Відповідач повинен використовувати типову форму договору транспортування природного газу, що затверджується Регулятором, для укладення всіх договорів транспортування природного газу. Питання врегулювання всіх решти технічних умов транспортування природного газу здійснюється шляхом укладення між сторонами відповідних додаткових угод, а за відсутності згоди - в судовому порядку.

Подібні висновки наведені також у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 906/316/17 та від 11.12.2018 у справі № 921/375/17-г/14, від 12.03.2019 у справі № 904/2258/18 (щодо договорів постачання електричної енергії).

Судом встановлено, що після укладення Договору між Оператором ГТС та АТ «Львівгаз», Регулятором вносились зміни до форми Типового договору відповідними постановами НКРЕКП, тому Оператором ГТС направлено на адресу АТ «Львівгаз» для підписання та належного оформлення додаткові угоди № 1- № 5 від 15 травня 2023 року до Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 р.

Розглянувши пропозиції відповідача, позивач підписав Додаткові угоди № 1-5 з Протоколом розбіжностей та 17.05.2023 (листом за вих. № 78001-ЛВ-9770-0523 від 15.05.2023 р.) направив Оператору один примірник підписаних з Протоколом розбіжностей: Додаткової угоди № 1, Додаткової угоди № 2, Додаткової угоди № 3, Додаткової угоди № 4, Додаткової угоди № 5 разом з двома примірниками Протоколу розбіжностей від 15.05.2023 та двома примірниками підписаних стороною АТ «Львівгаз»: проекта Додатка 1 до Договору, проекта Додатка 2 до Договору, проекта Додатка 4 до Договору, проекта Додатка 5 до Договору, проекта Додатка 6 до Договору і копії довіреності технічного директора.

Частина пропозицій відповідача була прийнята позивачем в редакції Оператора, а частина пропозицій не була узгоджена з підстав, які викладено у позовній заяві. АТ «Львівгаз» у Протоколі розбіжностей також виклало свої пропозиції щодо конкретизації його умов.

Позивач зазначив, що враховуючи те, що проектами Додаткових угод № 1-5 від 15.05.2023 р. одночасно відповідачем запропоновано внести зміни до одного договору, то АТ «Львівгаз» у Протоколі розбіжностей запропонувало Оператору оформити всі зміни однією Додатковою угодою № 1.

Позивач передав на вирішення суду умови Додаткової угоди № 1 про внесення змін до Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020, щодо яких сторонами не досягнуто згоди. Узгоджені умови не є предметом спору, але на пропозицію позивача мають бути викладені в одній, а не в п`яти Додаткових угодах від 15.05.2023 р., тобто від одного числа.

Відповідно до ст.181 ГК України, сторона яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, повинна передати такі розбіжності до суду.

Отже, предметом судового спору в такому випадку можуть бути саме розбіжності у договорі, а не сам договір.

У мотивувальній частині постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2019 у справі № 902/575/18 сформульовані наступні висновки:

- у випадку, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, повинна звернутися з позовом саме щодо неврегульованих розбіжностей, а не договір в цілому;

- суд не наділений повноваженнями для самостійного внесення змін до Типової форми договору транспортування природного газу шляхом зазначення інших пунктів, ніж тих, що затверджені уповноваженим на це органом;

- сторони не позбавлені можливості врегулювати свої правовідносини щодо транспортування природного газу, відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про внесення змін до Типового договору транспортування природного газу» від 04.12.2018 № 1598.

Враховуючи, що норми Закону України «Про ринок природного газу» визначають укладання договору транспортування природного газу у формі Типового договору, затвердженого НКРЕКП, Оператор ГТС та замовники послуг за таким договором, з урахуванням норм ч. 4 ст. 179 ГК України, не можуть відступити від його змісту, але мають право конкретизувати його умови.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.10.2019 у справі № 902/575/18 сформулювала правовий висновок про те, що суд не наділений повноваженнями для самостійного внесення змін до типової форми договору транспортування природного газу шляхом зазначення інших пунктів, ніж тих, що затверджені уповноваженим на це органом. Сторони не позбавлені можливості врегулювати свої правовідносини щодо транспортування природного газу відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про внесення змін до Типового договору транспортування природного газу».

Вказана правова позиція Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі

Верховного Суду у постанові від 11.10.2019 у справі № 902/575/18 підтримана Верховним Судом у постановах від 27.01.2021 по справі № 915/982/18 (пункти 4.6, 4.7.), від 05.12.2019 у справі № 908/1823/18 (пункт 44).

Суд, проаналізувавши зміст Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1-№ 5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № погоджується з пропозицією позивача у наступних пунктах, а саме: пункт 1) Преамбула додаткових угод 1-5. «Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», що здійснює діяльність на підставі ліцензії на транспортування природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.12.2019 № 3011 (далі Оператор), в особі заступника директора комерційного начальника управління інформаційної підтримки Грищенка Віталія Петровича, що діє на підставі довіреності від 11.08.2022 № 429, та Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», (далі Замовник, АТ «Львівгаз»), в особі голови правління АТ «Львівгаз», який діє на підставі довіреності № 01 Др-252-1222 від 26.12.2022 р. (далі Сторони), керуючись Законом України «Про ринок природного газу», Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Директивою 2009/73/ЄС, Регламентом (ЄС) 715/2009, Постановою НКРЕКП № 2493 від 30 вересня 2015 року, постановою НКРЕКП № 2497 від 30 вересня 2015 року домовились внести в договір транспортування природного газу від 04 лютого 2020 року № , (далі Договір), такі зміни і доповнення:». Пункт 2) Преамбула Договору викласти в такій редакції: «Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі Оператор), в особі генерального директора Макогона Сергія Леонідовича, який діє на підставі Статуту, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», (далі Замовник, АТ «Львівгаз»), в особі Голови правління Войсовича Юрія Володимировича, який діє на підставі Статуту, (далі Сторони), керуючись Законом України «Про ринок природного газу», Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Директивою 2009/73/ЄС, Регламентом (ЄС) 715/2009, Регламентом (ЄС) 312/2014 та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2493 (далі Кодекс), уклали цей Договір транспортування природного газу (далі Договір) про таке», виходячи з наступного.

У пункт 1 Протоколу розбіжностей позивач пропонує розширити перелік Законів і правових актів, якими Сторони керуються при укладенні Додаткової угоди № 1 до Договору, наступними актами: Законом України «Про ринок природного газу», Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Директивою 2009/73/ЄС, Регламентом (ЄС)715/2009, постановою НКРЕКП № 2493 від 30 вересня 2015 року (про затвердження Кодексу ГТС).

Закон України «Про ринок природного газу», відповідно до його преамбули, визначає правові засади функціонування ринку природного газу України і є спеціальним Законом, норми якого мають вищу юридичну силу перед нормами підзаконних актів. Тому умови Договору мають узгоджуватися з правилами цього Закону.

Господарський кодекс України, відповідно до ст.1 та Глави 20 ГК України регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також порядок внесення змін до господарських договорів і вимоги до таких договорів.

Сторони є суб`єктами господарювання, уклали господарських договір і вносять зміни у господарський договір. Тому повинні керуватися цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарський кодекс України також містить бланкетні норми права в частині регулювання майнових зобов`язань, які виникають між учасниками господарських відносин (ч.1 ст.175 ГК України), в частині правил укладення господарських договорів (ч.7 ст.179 ГК України), в частині порядку укладення господарських договорів (ч.1 ст. 181 ГК України), в частині регулювання припинення господарських зобов`язань (ч.3 ст.203 ГК України), в частині строків реалізації господарсько-правової відповідальності (ч.1 ст.223 ГК України), в частині обігу продукції виробничо-технічного призначення (ч.3 ст.262 ГК України).

З цих підстав, при внесенні змін до Договору сторони зобов`язані керуватися Цивільним кодексом України.

Частина 1 ст.2 Закону України «Про ринок природного газу» містить норму про спрямування цього Закону на імплементацію Директиви 2009/73/ЄС про спільні правила внутрішнього ринку природного газу та Регламенту (ЄС) 715/2009 про умови доступу до мереж транспортування природного газу. Постановою від 29.11.2019 № 2586 НКРЕКП транспонувала положення Директиви 2009/73/ЄС та Регламенту (ЄС) 715/2009, а тому вони є обов`язковими.

Крім того, суд зазначає, що у пунктах 127 і 128 постанови від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21 Верховний Суд навів наступні правові висновки застосування колізійних норм права: «... принцип «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex posterior generalis non derogate priori speciali), на який послався Верховний Суд при перегляді судових рішень у справі № 911/782/21, може бути застосований виключно за умови співіснування суперечливих норм одного ієрархічного рівня.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазнаначає, що система нормативно-правових актів України за їх юридичною силою (від актів вищої юридичної сили до актів нижчої юридичної сили) включає: а) Конституцію України; б) закони, кодекси України; в) підзаконні нормативно-правові акти: постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, накази міністерств, акти інших державних органів, розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти органів місцевого самоврядування, які містять норми права тощо.

Крім того, у постанові від 19.12.2023 у справі № 924/355/23 Верховний Суд виклав наступні правові висновки щодо застосування постанов НКРЕКП про регулювання ринку природного газу при виконанні господарських договорів: п.56. Щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, то в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18).

У пункті 57 постанови Верховного Суду від 19.12.2023 у справі № 924/355/23 зазначено, що функціональним призначенням процедурних норм є «обслуговування» приватно-правових норм. З урахуванням того, що процедурні норми виконують тільки функцію «обслуговування» приватно-правових норм, то у разі якщо існує суперечність, то вона має вирішуватися на користь приватно-правової норми (аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.09.2023 у справі № 308/11827/20 (провадження № 61-6970св23)).

У п. 8.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №910/9627/20 зазначено що, «приєднавшись до Договору про ЕС, Україна прийняла на себе зобов`язання дотримуватися встановлених цим Договором положень та нормативно- правової бази щодо передачі енергопродуктів та матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі. Отже, на відміну від регламенту, норми якого прямо застосовуються у всіх державах-членах ЄС, Директива не є актом (інструментом) прямої дії, її норми мають бути імплементовані в національне законодавство, причому форми та засоби такої імплементації можуть бути різними. І лише якщо держава-член очевидно не виконує свої обов`язки із імплементації директив, то норми директиви можуть мати ефект прямої дії.

Об`єднана палата погоджується з доводами скаржника про необхідність застосування до спірних відносин Регламенту (ЄС) 312/2014 як такого, що був транспонований до національного законодавства України постановою НКРЕКП від 29.11.2019 № 2586 "Про транспозицію положень актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу України"».

Аналогічний висновок був зроблений у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №914/2441/21, яка була ухвалена після звернення скаржника з касаційною скаргою у цій справі, і на яку посилається скаржник у своїх поясненнях. Цей правовий висновок підлягає врахуванню в силу приписів ч.4 ст.300 ГПК (суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги). У цій постанові Верховний Суд вказав, що згаданий Регламент має застосовуватися з 01.12.2019, тобто з дати, коли набрала чинності постанова НКРЕКП № 2586.

Суд також погоджується із пропозицією позивача, яка викладена у пункті 3 Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1-№ 5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № , зокрема, позивач пропонує перший абзац п. 2.2 Договору викласти у такій редакції: «Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. З питань не врегульованих Договором, Сторони керуються законодавством, визначеним у Преамбулі. У разі зміни законодавства, яке регулює надання послуг, що є предметом Договору, Сторони зобов`язуються протягом 30 днів з дня набрання змінами чинності в установленому порядку ініціювати внесення змін у Договір. До внесення змін умови Договору залишаються чинними, якщо інше не передбачено Законами, наведеними в Преамбулі», виходячи з наступного.

Чинна редакція п.2.2. Договору передбачає надання послуг на умовах Кодексу ГТС з урахуванням особливостей, передбачених Договором. Суд вважає, що послуги мають надаватися на умовах Договору, який має відповідати актам цивільного законодавства. У разі зміни законодавства сторони повинні привести Договір у відповідність до таких змін у порядку, передбаченому умовами Договору.

Крім того, суд вважає, обгрунтованою пропозицію позивача щодо пункту 11 Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1-№ 5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № , в якому позивач пропонує доповнити розділ ІІ цього Договору пунктом 2.9. в такій редакції: «Місцем виконання зобов`язань за Договором в частині надання Послуги та передачі права дозволеної потужності на точках виходу з газотранспортної системи є пункти приймання-передачі газу, розміщені на газорозподільних станціях Оператора у Львівській області, які визначені Додатком 3 до Договору», оскільки відповідно до ч.1 ст.532 ЦК України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. З цих підстав, у Договорі транспортування природного газу від 04.02.2020 № необхідно встановити місце виконання зобов`язання. Встановлення сторонами у Договорі місця його виконання відповідно до вимог ч.1 ст.532 ЦК України не є відступом від змісту типового договору, де така умова відсутня, бо не змінює принципів правового регулювання.

Крім того, суд погоджується з пропозицією позивача щодо пункту 17 Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1-№ 5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № , в якому відповідач пропонує виключити пункт 5.4 розділу V Договору. Проте, суд вважає за необхідне залишити пункт 5.4 розділу V в редакції Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020 року, згідно якого окремим додатком 3 до цього Договору між Оператором та Замовником, який є оператором газорозподільної системи /прямим споживачем/ газовидобув ним підприємством/ виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного Замовника.

Також, суд погоджується з пропозицією позивача щодо викладення пункту 45 Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1-№ 5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № , зокрема «Ця додаткова угода вважається укладеною з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками. Додаткова угода діє протягом строку Договору», оскільки відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. А згідно ч. 5 ст. 188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Стосовно інших пропозицій позивача, які викладені у Протоколі розбіжностей до Додаткових угод № 1-№ 5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № , суд їх відхиляє, виходячи з наступного.

Позивач пропонує підписати нові додатки до Договору транспортування природного газу, а саме: Додаток 4 - Послуги транспортування; Додаток 5 - Розподіл потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 2.3 Договору, обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) га/або додатка

2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед та/або потужності протягом доби).

Згідно пункту 2.7. Договору, Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику (АТ «Львівгаз») надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Типовий договір не визначає підписання інших додатків до Договору.

У відповідності до положень пункту 1 глави 7 розділу IX Кодексу ГТС, доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації, підтвердженої оператором газотранспортної системи.

Доступ до потужності точок входу/виходу протягом доби надається на підставі укладеного договору транспортування та реномінації, підтвердженої оператором газотранспортної системи.

Відповідно до пункту 4 глави 7 розділу IX Кодексу ГТС, номінації на період однієї газової доби подаються оператору газотранспортної системи відповідно до положень розділу XI Кодексу ГТС.

Вищезазначені умови Договору та положення Кодексу ГТС свідчать про те, що доступ, замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби здійснюється шляхом надання та погодження Оператором ГТС номінапії/реномінації так, як це визначено положеннями Кодексу ГТС. і не потребує оформлення та підписання окремого додатку до Договору.

До того ж, враховуючи, що пунктом 2.3. Договору визначено, що обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед та/або потужності протягом доби), яка надається згідно поданої замовником та погодженої Оператором ГТС номінації, зазначення АТ «Львівгаз» про необхідність підписання додатку 4 до Договору - послуги транспортування, яка передбачає обсяг замовленої послуги (без ідентифікації такої послуги), є таким, що не відповідає умовам Типового договору та положенням Кодексу ГТС.

У кожному з додатків позивач вказує про те, що обсяги за Договором транспортування з Оператором ГТС у відповідних місяцях 2023 року складають 0,00 куб. м. природного газу.

При цьому, позивач не враховує те, що згідно пункту 4 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), об`єм (обсяг) фактичних виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу складається з нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат, а також понаднормованих втрат природного газу, які виникають під час переміщення природного газу газорозподільною системою.

Об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XII Кодексу ГРМ та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Положеннями пункту 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС визначено, що потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі.

Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу (п. 15 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС).

Враховуючи той факт, що використання операторами газорозподільної системи природного газу на виробничо-технологічні витрати відбувається на постійній основі і величина використаних замовниками (Операторами ГРМ) послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування, відповідно, оператори газорозподільних систем беззаперечно отримують від Оператора ГТС послуги з розподілу потужності, обсяги яких дорівнюють величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів Операторів ГРМ у відповідні звітні періоди.

Крім того, відповідно до пунктів 4-5 глави 2 розділу XII Кодексу ГТС оператор газорозподільної системи здійснює прогнозування відборів/споживання у газорозподільній зоні, в якій він здійснює діяльність з розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи надає оператору газотранспортної системи інформацію, необхідну для надання замовникам послуг транспортування природного газу згідно з цим Кодексом, у тому числі з метою проведення оператором газотранспортної системи процедури алокації.

Розрахунок прогнозів відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, проводиться оператором газорозподільної системи. При цьому такий розрахунок здійснюється на підставі статистики місячних відборів/споживання за попередні три роки та враховує зміни темпера тури навколишнього природного середовища, профілі споживання, дні тижня, сезон відпусток та інші параметри, що впливають на добовий відбір/споживання.

Вищезазначені положення Кодексу ГРМ та Кодексу ГТС свідчать про те, що оператори газорозподільних систем на постійній основі отримують послуги за договором транспортування природного газу, укладеного в Типовій формі з Оператором ГТС.

Відповідно, визначення позивачем в додатках обсягів послуг, що складають 0.00 куб, м. природного газу, є безпідставним.

Крім того, позивач пропонує затвердити форму двостороннього акту приймання-передачі газу на умовах транспортування природного газу від 04.02.2020 № .

У відповідності до положень пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС взаємовідносини стосовно визначення ФХП, правил обліку, приймання-передачі природного газу тощо регулюються положеннями цього Кодексу та технічною угодою, укладеною між оператором газотранспортної системи та оператором установки ЬІМО/оператором газосховища/суміжним газовидобувним підприємством/оператором газорозподільної системи/прямим споживачем.

У зв`язку з чим, між Оператором ГТС та АТ «Львівгаз» було укладено технічну угоду про умови приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 № , в якій, в тому числі, містяться умови щодо порядку визначення кількості природного газу, який передається.

Відповідно, додаток 6, про який вказує позивач, регулюється умовами технічної угоди від 31.01.2020 № , а не Договором транспортування природного газу. Ні умови Типового договору, ні положення Кодексу ГТС не визначають оформлення та підписання сторонами Договору транспортування природного газу акту вказаного змісту.

Також, позивач пропонує додаткові плати, зазначені в пунктах 3.2. та 4.1. Договору, визначити як штрафні санкції за невиконання чи неналежне виконання господарських зобов`язань.

Вказані плати сплачуються на користь Оператора ГТС у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається АТ «Львівгаз» в газотранспортну систему, та/або є платою за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим Договором,

Зміст вказаних додаткових плат свідчить про те, що вони в жодному разі не є штрафними санкціями, враховуючи той факт, що у відповідності до положень статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Але, відповідно до розділів 8 та 10 Договору, вказані види додаткових плат є зобов`язаннями, які визначені умовами договору транспортування природного газу, які виникають при настанні фактів перевищення договірної потужності, недотриманні вимог щодо якості газу, при зміні умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями. Вартість таких зобов`язань визначається згідно формул, визначених вказаними розділами Договору (8 та 10).

Відповідно, неможливо змінити статус зобов`язання, передбаченого Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497, на штрафні санкції, які за своїм змістом такими не є. Вказане свідчить про необгрунтованість зазначеної пропозиції АТ «Львівгаз», викладеної в Протоколі розбіжностей.

Позивач вважає, що пункт 9.1. Договору має бути конкретизований, шляхом визначення того, що «...у разі виникнення у АТ «Львівгаз» добового небалансу, між Оператором ГТС та АТ «Львівгаз» у письмовій формі має бути укладений договір купівлі-продажу газу...».

Зазначена пропозиція суперечить положенням частини 2 статті 35 Закону України «Про ринок природного газу», яка визначає, що розмір плати за небаланси замовників визначається, виходячи із обгрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування.

Крім того, відповідно до пунктів 1-2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

У випадку, якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Згідно пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, плата за добовий небаланс застосовується таким чином: якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору газотранспортної системи природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора газотранспортної системи у розмірі плати за добовий небаланс; якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Для розрахунку плати за добовий небаланс для кожного замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи множить остаточний обсяг добового небалансу на ціну, що застосовується відповідно до пунктів 8-11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС (пункт 7 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС ).

Оскільки вимоги і Закону України «Про ринок природного газу», і Кодексу ГТС визначають порядок та умови врегулювання щодобового небалансу, який виникає у замовника послуг транспортування, і таке врегулювання є одним з видів послуг за вказаним Договором, підстави для визначення необхідності укладання договорів купівлі-продажу природного газу між замовником послуг та Оператором ГТС в даному випадку відсутні.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо оформлення двостороннього акту врегулювання щодобового небалансу, оскільки дана пропозиція суперечить пункту 11.4. Договору, який визначає, що врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора ГТС на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор ГТС врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне, позовні вимоги задоволити частково. Визнати укладеною Додаткову угоду № 1 від 15.05.2023 р. до Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" із врахуванням протоколу розбіжностей позивача в наступній редакції: 1) Преамбула додаткових угод 1-5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», що здійснює діяльність на підставі ліцензії на транспортування природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.12.2019 № 3011 (далі Оператор), в особі заступника директора комерційного начальника управління інформаційної підтримки Грищенка Віталія Петровича, що діє на підставі довіреності від 11.08.2022 № 429, та Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», (далі Замовник, АТ «Львівгаз»), в особі голови правління АТ «Львівгаз», який діє на підставі довіреності № 01 Др-252-1222 від 26.12.2022 р. (далі Сторони), керуючись Законом України «Про ринок природного газу», Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Директивою 2009/73/ЄС, Регламентом (ЄС) 715/2009, Постановою НКРЕКП № 2493 від 30 вересня 2015 року, постановою НКРЕКП № 2497 від 30 вересня 2015 року домовились внести в договір транспортування природного газу від 04 лютого 2020 року № , (далі Договір), такі зміни і доповнення:

2) Преамбулу Договору викласти в такій редакції:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі Оператор), в особі генерального директора Макогона Сергія Леонідовича, який діє на підставі Статуту, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», (далі Замовник, АТ «Львівгаз»), в особі Голови правління Войсовича Юрія Володимировича, який діє на підставі Статуту, (далі Сторони), керуючись Законом України «Про ринок природного газу», Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Директивою 2009/73/ЄС, Регламентом (ЄС) 715/2009, Регламентом (ЄС) 312/2014 та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2493 (далі Кодекс), уклали цей Договір транспортування природного газу (далі Договір) про таке.

3) Перший абзац п. 2.2 Договору викласти у такій редакції:

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. З питань не врегульованих Договором, Сторони керуються законодавством, визначеним у Преамбулі. У разі зміни законодавства, яке регулює надання послуг, що є предметом Договору, Сторони зобов`язуються протягом 30 днів з дня набрання змінами чинності в установленому порядку ініціювати внесення змін у Договір. До внесення змін умови Договору залишаються чинними, якщо інше не передбачено Законами, наведеними в Преамбулі.

4) Доповнити пункт 2.2 розділу ІІ Договору новим абзацом такого змісту:

Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою розподілу потужності у точках міждержавного з`єднання є доступ Замовника до аукціонної платформи згідно з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеною на веб сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеною на веб сайті Оператора, та надає згоду на її застосування та дотримання. Замовник визнає, що потужність у точках міждержавного з`єднання, розподілена йому за результатом проведених аукціонів на аукціонних платформах, є його договірною потужністю і буде ним оплачена на умовах цього Договору (редакція Додаткової угоди 2).

5) Викласти пункт 2.3 розділу ІІ Договору в такій редакції:

Обсяг Послуги, що надається за цим Договором визначається підписанням Додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або Додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед та/або потужності протягом доби).

(редакція Додаткової угоди 1).

6) Пункт 2.4 залишити в редакції Договору.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

7) Пункт 2.5 залишити в редакції Договору.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках газ в точках входу та або приймати газ в точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, значених у Договорі.

8) Пункт 2.6. залишити в редакції Договору.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

9) Викласти абзац 1 та абзац 2 пункт 2.7 Договору в такій редакції:

Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Виключини абзац третій пункту 2.7. розділу ІІ Договору.

(редакція Додаткової угоди 1).

10) Викласти пункт 2.8. розділу ІІ Договору в такій редакції:

Взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора та аукціонні платформи (у частині розподілу потужності на міждержавних з`єднаннях) відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи та/або до аукціонної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою та/або аукціонною платформою, визначеного Кодексом. (редакція Додаткової угоди 2).

11) Доповнити розділ ІІ цього Договору пунктом 2.9. в такій редакції:

Місцем виконання зобов`язань за Договором в частині надання Послуги та передачі права дозволеної потужності на точках виходу з газотранспортної системи є пункти приймання-передачі газу, розміщені на газорозподільних станціях Оператора у Львівській області, які визначені Додатком 3 до Договору.

12) Доповнити пункт 3.2 розділу ІІІ Договору новим абзацом такого змісту: здійснювати заходи із врегулювання перевантажень, передбачених розділом XV Кодексу;

(редакція Додаткової угоди 1).

13) Абзац 6 пункту 3.2. залишити в редакції Договору:

стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранс- портну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим Договором.

15) Пункт 5.1. залишити в редакції Договору:

Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання- -передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірка параметрів якості в цих точках здійснюються Сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього Договору.

16) Пункт 5.3. залишити в редакції Договору.

За порушення вимог щодо якості газу, який подається в газотранспортну систему Оператора або передається з неї Оператором, стягується додаткова плата, визначена умовами цього Договору.

17) залишити пункт 5.4 розділу V в редакції Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020 року.

18) Пункт 6.1. залишити в редакції Договору№ транспортування природного газу від 04.02.2020 року.

19) Пункт 7.3. залишити в редакції Договору:

Тарифи, передбачені пунктом 7.1. цього розділу, є обов`язковими для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується Сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього Договору.

20) -25) Розділ VIII Договору викласти в такій редакції:

«VIII. Визначення вартості та порядок розрахунків за договірну потужність».

Пункт 8.1, п. 8.2, п. 8.3 та п. 8.4 Договору викласти в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1- №5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № № .

26) Пункт 9.1. залишити в редакції Договору. Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

27) Розділ ІХ Договору доповнити пунктом 9.7. в такій редакції:

Положення цього розділу не застосовуються при визначенні плати за несанкціонований відбір

(редакція Додаткової угоди 5).

28) Викласти пункт 11.1. розділу ХI Договору в такій редакції:

Послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг з врегулювання добового небалансу, оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг.

(редакція Додаткової угоди 1).

29) Пункт 11.4. залишити в редакції Договору.

Врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

30) Пункт 13.5 залишити в редакції Договору.

У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

31) Розділ ХІІІ залишити в редакції Договору.

32) Викласти пункт 15.3. розділу XV Договору в такій редакції:

« 15.3. Прямий споживач або оператор газорозподільної системи, який здійснив несанкціонований відбір газу, зобовязаний оплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір.

33) Пункти 15.4 та 15.5 розділу XV замінити одним новим пунктом 15.4 в такій редакції:

Оператор складає та направляє відповідному оператору газорозподільної системи/прямому споживачу односторонній акт про несанкціонований відбір та рахунок на оплату у строк до 14 числа місяця, наступного за місяцем здійснення несанкціонованого відбору.

Оператор газорозподільної системи/прямий споживач зобов`язані сплатити Оператору плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір.

У звязку з цим пункти 15.6. та 15.7. вважати відповідно пунктами 15.5. та 15.6.

(редакція додаткової угоди 5).

34) Розділ ХVІ Договору викласти в такій редакції:

ХVІ. Вирішення спорів.

Спірні питання та розбіжності щодо виконання умов цього Договору вирішуються у порядку, встановленому чинним законодавством. За згодою сторін, у разі якщо Замовником є нерезидент України, усі спори, що виникають за цим Договором, вирішуються в міжнародному арбітражі:

(редакція Додаткової угоди 1)

35) Викласти інформацію щодо уповноважених представників Оператора в пункті 19.4 розділу XIX Договору в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1- №5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № .

(редакція Додаткової угоди № 1).

36) Викласти інформацію щодо уповноважених представників Оператора в пункті 19.4 розділу XIX Договору в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1- №5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № № .

(редакція Додаткової угоди № 3).

37) Викласти інформацію щодо диспетчерського центру Оператора в пункті 19.5 розділу XIX Договору в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1- №5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № № .

(редакція Додаткової угоди № 3).

38) Всі інші умови Договору залишаються незмінними і обовязковими до виконання Сторонами (редакція Додаткових угод 1-5).

45) Ця додаткова угода вважається укладеною з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками. Додаткова угода діє протягом строку Договору.

50) Ця додаткова угода складена у двох примірниках, по одному примірнику для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною Договору.

Оператор Замовник

Товариство з обмеженою відповіда- Акціонерне товариство «Оператор газо-

льністю «Оператор газотранспорт- розподільної системи «Львівгаз»

ної системи України»

________________ м.п. Віталій ГРИЩЕНКО _____________м.п. Олександр ГАНЖА

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування вірогідності доказів на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 10840 від 06.06.2023 р.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на відповідача покладаються витрати на сплату судового збору в розмірі 1 342,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 43, 46, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 120, 122, 123, 129, ст. ст. 236-241, 242, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати укладеною Додаткову угоду № 1 від 15.05.2023 р. до Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" в наступній редакції:

1) Преамбула додаткових угод 1-5.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», що здійснює діяльність на підставі ліцензії на транспортування природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.12.2019 № 3011 (далі Оператор), в особі заступника директора комерційного начальника управління інформаційної підтримки Грищенка Віталія Петровича, що діє на підставі довіреності від 11.08.2022 № 429, та Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», (далі Замовник, АТ «Львівгаз»), в особі голови правління АТ «Львівгаз», який діє на підставі довіреності № 01 Др-252-1222 від 26.12.2022 р. (далі Сторони), керуючись Законом України «Про ринок природного газу», Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Директивою 2009/73/ЄС, Регламентом (ЄС) 715/2009, Постановою НКРЕКП № 2493 від 30 вересня 2015 року, постановою НКРЕКП № 2497 від 30 вересня 2015 року домовились внести в договір транспортування природного газу від 04 лютого 2020 року № , (далі Договір), такі зміни і доповнення:

2) Преамбулу Договору викласти в такій редакції:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі Оператор), в особі генерального директора Макогона Сергія Леонідовича, який діє на підставі Статуту, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», (далі Замовник, АТ «Львівгаз»), в особі Голови правління Войсовича Юрія Володимировича, який діє на підставі Статуту, (далі Сторони), керуючись Законом України «Про ринок природного газу», Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Директивою 2009/73/ЄС, Регламентом (ЄС) 715/2009, Регламентом (ЄС) 312/2014 та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2493 (далі Кодекс), уклали цей Договір транспортування природного газу (далі Договір) про таке.

3) Перший абзац п. 2.2 Договору викласти у такій редакції:

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. З питань не врегульованих Договором, Сторони керуються законодавством, визначеним у Преамбулі. У разі зміни законодавства, яке регулює надання послуг, що є предметом Договору, Сторони зобов`язуються протягом 30 днів з дня набрання змінами чинності в установленому порядку ініціювати внесення змін у Договір. До внесення змін умови Договору залишаються чинними, якщо інше не передбачено Законами, наведеними в Преамбулі.

4) Доповнити пункт 2.2 розділу ІІ Договору новим абзацом такого змісту:

Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою розподілу потужності у точках міждержавного з`єднання є доступ Замовника до аукціонної платформи згідно з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеною на веб сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеною на веб сайті Оператора, та надає згоду на її застосування та дотримання. Замовник визнає, що потужність у точках міждержавного з`єднання, розподілена йому за результатом проведених аукціонів на аукціонних платформах, є його договірною потужністю і буде ним оплачена на умовах цього Договору (редакція Додаткової угоди 2).

5) Викласти пункт 2.3 розділу ІІ Договору в такій редакції:

Обсяг Послуги, що надається за цим Договором визначається підписанням Додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або Додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед та/або потужності протягом доби).

(редакція Додаткової угоди 1).

6) Пункт 2.4 залишити в редакції Договору.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

7) Пункт 2.5 залишити в редакції Договору.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках газ в точках входу та або приймати газ в точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, значених у Договорі.

8) Пункт 2.6. залишити в редакції Договору.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

9) Викласти абзац 1 та абзац 2 пункт 2.7 Договору в такій редакції:

Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Виключини абзац третій пункту 2.7. розділу ІІ Договору.

(редакція Додаткової угоди 1).

10) Викласти пункт 2.8. розділу ІІ Договору в такій редакції:

Взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора та аукціонні платформи (у частині розподілу потужності на міждержавних з`єднаннях) відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи та/або до аукціонної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою та/або аукціонною платформою, визначеного Кодексом. (редакція Додаткової угоди 2).

11) Доповнити розділ ІІ цього Договору пунктом 2.9. в такій редакції:

Місцем виконання зобов`язань за Договором в частині надання Послуги та передачі права дозволеної потужності на точках виходу з газотранспортної системи є пункти приймання-передачі газу, розміщені на газорозподільних станціях Оператора у Львівській області, які визначені Додатком 3 до Договору.

12) Доповнити пункт 3.2 розділу ІІІ Договору новим абзацом такого змісту: здійснювати заходи із врегулювання перевантажень, передбачених розділом XV Кодексу;

(редакція Додаткової угоди 1).

13) Абзац 6 пункту 3.2. залишити в редакції Договору:

стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранс- портну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим Договором.

15) Пункт 5.1. залишити в редакції Договору:

Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання- -передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірка параметрів якості в цих точках здійснюються Сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього Договору.

16) Пункт 5.3. залишити в редакції Договору.

За порушення вимог щодо якості газу, який подається в газотранспортну систему Оператора або передається з неї Оператором, стягується додаткова плата, визначена умовами цього Договору.

17) залишити пункт 5.4 розділу V в редакції Договору № транспортування природного газу від 04.02.2020 року.

18) Пункт 6.1. залишити в редакції Договору№ транспортування природного газу від 04.02.2020 року.

19) Пункт 7.3. залишити в редакції Договору:

Тарифи, передбачені пунктом 7.1. цього розділу, є обов`язковими для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується Сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього Договору.

20) -25) Розділ VIII Договору викласти в такій редакції:

«VIII. Визначення вартості та порядок розрахунків за договірну потужність».

Пункт 8.1, п. 8.2, п. 8.3 та п. 8.4 Договору викласти в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1- №5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № № .

26) Пункт 9.1. залишити в редакції Договору. Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

27) Розділ ІХ Договору доповнити пунктом 9.7. в такій редакції:

Положення цього розділу не застосовуються при визначенні плати за несанкціонований відбір

(редакція Додаткової угоди 5).

28) Викласти пункт 11.1. розділу ХI Договору в такій редакції:

Послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг з врегулювання добового небалансу, оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг.

(редакція Додаткової угоди 1).

29) Пункт 11.4. залишити в редакції Договору.

Врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

30) Пункт 13.5 залишити в редакції Договору.

У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

31) Розділ ХІІІ залишити в редакції Договору.

32) Викласти пункт 15.3. розділу XV Договору в такій редакції:

« 15.3. Прямий споживач або оператор газорозподільної системи, який здійснив несанкціонований відбір газу, зобовязаний оплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір.

33) Пункти 15.4 та 15.5 розділу XV замінити одним новим пунктом 15.4 в такій редакції:

Оператор складає та направляє відповідному оператору газорозподільної системи/прямому споживачу односторонній акт про несанкціонований відбір та рахунок на оплату у строк до 14 числа місяця, наступного за місяцем здійснення несанкціонованого відбору.

Оператор газорозподільної системи/прямий споживач зобов`язані сплатити Оператору плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір.

У звязку з цим пункти 15.6. та 15.7. вважати відповідно пунктами 15.5. та 15.6.

(редакція додаткової угоди 5).

34) Розділ ХVІ Договору викласти в такій редакції:

ХVІ. Вирішення спорів.

Спірні питання та розбіжності щодо виконання умов цього Договору вирішуються у порядку, встановленому чинним законодавством. За згодою сторін, у разі якщо Замовником є нерезидент України, усі спори, що виникають за цим Договором, вирішуються в міжнародному арбітражі:

(редакція Додаткової угоди 1)

35) Викласти інформацію щодо уповноважених представників Оператора в пункті 19.4 розділу XIX Договору в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1- №5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № .

(редакція Додаткової угоди № 1).

36) Викласти інформацію щодо уповноважених представників Оператора в пункті 19.4 розділу XIX Договору в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1- №5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № № .

(редакція Додаткової угоди № 3).

37) Викласти інформацію щодо диспетчерського центру Оператора в пункті 19.5 розділу XIX Договору в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Протоколу розбіжностей до Додаткових угод № 1- №5 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № № .

(редакція Додаткової угоди № 3).

38) Всі інші умови Договору залишаються незмінними і обовязковими до виконання Сторонами (редакція Додаткових угод 1-5).

45) Ця додаткова угода вважається укладеною з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками. Додаткова угода діє протягом строку Договору.

50) Ця додаткова угода складена у двох примірниках, по одному примірнику для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною Договору.

Оператор Замовник

Товариство з обмеженою відповіда- Акціонерне товариство «Оператор газо-

льністю «Оператор газотранспорт- розподільної системи «Львівгаз»

ної системи України»

________________ м.п. Віталій ГРИЩЕНКО _____________м.п. Олександр ГАНЖА

3. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44; код ЄДРПОУ № 42795490) на користь позивача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (79039, м. Львів, вул. Золота, 42; код ЄДРПОУ №03349039) 1342,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 30.05.2024 р.

Суддя Долінська О.З.