ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" травня 2024 р.Справа № 924/812/22

м. Хмельницький

Суддя Господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши заяву з грошовими вимогам кредитора до боржника у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області

про банкрутство,

представники учасників у справі про банкрутство:

ТОВ "Епіцентр К": не з`явився;

ТОВ "Торгагро Сольюшн": адвокат Бровчук М.В. - згідно ордера серії ВХ№1038866 від 17.01.2023 року;

ТОВ "Основа-Агро- Поділля": адвокат Бровчук М.В. - згідно ордера серії ВХ№1038864 від 17.01.2023 року;

ТОВ " Евразія - Сервіс": адвокат Бровчук М.В. - згідно ордера серії ВХ№1038862 від 17.01.2023 року;

ПП "Агрофірма - Гізівщина": адвокат Бровчук М.В. - згідно ордера серії ВХ№1038861 від 17.01.2023 року;

ТОВ "Торговий дім "Шепетівський цукор": адвокат Бровчук М.В. - згідно ордера серії ВХ№1038867 від 17.01.2023 року;

ТОВ "Компанія Альбіон": адвокат Грачов О.А. - згідно ордера серії ВМ №1050524 від 13.05.2024 року (в режимі відеоконференції)

ТОВ "Форс Вест": адвокат Грачов О.А. - згідно ордера серії ВМ №1050223 від 13.05.2024 року (в режимі відеоконференції);

ТОВ "Сварог-Буковина": адвокат Бойко Р.В. - згідно ордера серії ВХ №1038923 від 18.01.2023 року;

ТОВ "Дністер": адвокат Бойко Р.В. - згідно ордера серії ВХ №1038922 від 18.01.2023 року;

ТОВ "АТЗТ Мирне": адвокат Бойко Р.В. - згідно ордера серії ВХ №1038924 від 18.01.2023 року;

уповноваженої особи учасника ТОВ "Серединецьке" ОСОБА_1 : адвокат Савчук Ю.М. згідно ордеру серії ВХ №1041981 від 15.03.2023 року;

ліквідатор ТОВ "Серединецьке" арбітражний керуючий Грицай Л.М. - згідно посвідчення №551 від 19.03.2013 року (в режимі відеоконфренції);

за участю представника ГУ Пенсійного фонду України у Хмельницькій області: Підкапки Л.П. - згідно довіреності №2200-0901-8/262 від 01.01.2024 року;

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, у якій Фонд просить визнати його поточні кредиторські вимоги в сумі 5 994 617,31 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги мотивує ст. 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", положеннями Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року та обставинами отримання травм працівниками ТОВ "Серединецьке" Дяченком В.В. та ОСОБА_2 під час виконання трудових обов`язків, що мало наслідком призначення останнім страхових виплат.

Ухвалою суду від 12.04.2024 року прийнято заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області з грошовими вимогами до боржника та призначено судове засідання для розгляду вказаної заяви на 07 травня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.05.2024 року заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 08.04.2024 року з грошовими вимогами до боржника залишено без руху. Надано заявнику строк у п`ять днів з моменту вручення даної ухвали для усунення недоліків заяви, а саме, надання доказів надіслання ліквідатору ТОВ "Серединецьке" арбітражному керуючому Грицаю Л.М. копії заяви з грошовими вимогами та доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 10.05.2024 року, у зв`язку з усуненням заявником недоліків, заяву ГУ ПФУ у Хмельницькій області призначено до розгляду в засіданні господарського суду.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просить суд визнати вимоги ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Ліквідатор ТОВ "Серединецьке" під час судового розгляду заяви та у відзиві вважає, що заява ГУ ПФУ в Хмельницькій області підлягає задоволенню, а поточні грошові вимоги - включенню до другої черги задоволення вимог кредиторів.

Представник ТОВ "Компанія "Альбіон" та ТОВ "Форс Вест" адвокат Грачов О.А. заперечив щодо визнання вимог Пенсійного фонду та задоволення відповідної заяви. Інші присутні в судовому засіданні 23.05.2024року представники учасників у справі про банкрутство підтримали заяву ГУ ПФУ в Хмельницькій області про визнання грошових вимог до боржника.

Розглянувши заяву ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з грошовими вимогами до боржника, судом встановлено та враховується наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

Відповідно до ч. 6. ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених КУзПБ (Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", про який вказано в частині шостій статті 12 ГПК України, втратив чинність з 21.10.2019 р., коли вже існувала чинна редакція ГПК України, до якого, однак, не були внесені відповідні зміни щодо назви спеціального нормативного акту, що застосовується у справах про банкрутство).

Отже, оскільки порядок звернення до господарського суду, а також порядок здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права, а саме приписами ГПК України, при розгляді заяви кредитора про визнання грошових вимог до боржника у справі про банкрутство застосовуються ті правила судового провадження (щодо призначення судового засідання, повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання, виклику сторін та інших учасників, витребування та оцінки доказів у справі тощо), що визначені положеннями ГПК України, якщо інші правила для відповідних процесуальних дій прямо не визначені КУзПБ.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (така правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 05.02.2019р. у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019р. у справі № 914/385/18, від 10.04.2019р. у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019р. у справі № 915/641/18).

У постановах Верховного Суду від 23.04.2019р. у справі № 910/21939/15 та від 11.07.2019р. у справі № 904/2394/18 наведено правовий висновок, відповідно до якого на стадії звернення кредитора з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них.

З огляду на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постановах від 29.03.2018р. у справі №916/4644/15, від 23.04.2019р. у справі № 910/21939/15, обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено саме на кредитора.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова Верховного Суду від 27.08.2020р. у справі № 911/2498/18).

Так, відповідно до частин першої, другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 2 статті 1205 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Стаття 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає такі принципи державного соціального страхування, як: обов`язковість страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав; обов`язковість фінансування Фондом витрат, пов`язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; формування та використання страхових коштів на засадах солідарності та субсидування; відповідальність роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом і також є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням (стаття 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

За змістом пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що одним і джерел формування коштів Фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

01.01.2023 року набув чинності Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в новій редакції. Відповідно до статті 4 цього Закону уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

В свою чергу Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2620-IX визначено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року.

Стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України (п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2620-IX).

Таким чином, з 01.01.2023 року відбулося публічне правонаступництво, тобто перехід прав та обов`язків управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» одним із джерел формування коштів Пенсійного фонду України є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що страхувальники у разі їх ліквідації не звільняються від фінансування до 01.01.2023 Фонду соціального страхування України, а з 01.01.2023 Пенсійного фонду України шляхом внесення капіталізованих платежів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 986 затверджений Порядок капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників (далі - Порядок № 986), згідно з пунктами 2, 3, 4 якого термін "капіталізація платежів" означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством. Капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу.

Капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат на догляд за потерпілим і виплат за листками непрацездатності. У кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації. Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку. (пункти 7, 8 Порядку № 986).

Отже, капіталізація платежів включає як заборгованість страхувальника за попередні роки, так і необхідні подальші платежі для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Правова природа капіталізації платежів полягає у сплаті страхувальником, який ліквідується, сум грошових зобов`язань, які призначені для забезпечення майбутніх виплат потерпілим особам, здоров`я яких зазнало шкоди під час виконання ними трудових обов`язків.

Системний аналіз приписів ч. 1 ст. 59, ч. 1 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у взаємозв`язку з п. 2 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, п. 6 ч. 1 ст. 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та положеннями пунктів 3, 4, 7, 8 Порядку № 986 свідчить, що капіталізація виплат майбутніх періодів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю і здоров`ю громадян проводиться саме в період ліквідаційної процедури банкрута, оскільки саме після визнання підприємства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність підприємства закінчується та строк виконання всіх його грошових зобов`язань вважається таким, що настав.

Згідно з ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.

Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.

Перерахування сум страхових виплат проводиться відповідно до частини другої статті 31 цього Закону.

За положеннями ч. 2 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню щороку, з 1 березня, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Коефіцієнт перерахунку щомісячних страхових виплат відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеного відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

За наявності фінансових можливостей бюджету уповноваженого органу управління розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для здійснення перерахування, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення.

Розмір такого збільшення визначається у межах бюджету уповноваженого органу управління за рішенням Кабінету Міністрів України.

Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати не підлягає зменшенню.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 07.11.2009 року генеральним директором ТОВ "Серединецьке" затверджено акт №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Згідно акту, 04.11.2009 року із працівником ТОВ "Серединецьке", трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва ОСОБА_3 стався нещасний випадок, який спричинив травмування працівника.

Тоді ж генеральним директором ТОВ "Серединецьке" затверджено акт розслідування нещасного випадку, що стався 04.11.2009 року в ТОВ "Серединецьке". У акті розслідування спеціально створеною комісією зроблено висновок, що нещасний випадок із трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва ОСОБА_3 вважається пов`язаним з виробництвом і на нього складається акт за формою Н-1.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, 13.03.2014 року ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності.

З акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 21.01.2024 року, стверджується, що 05.01.2014 року із працівником ТОВ "Серединецьке", трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва ОСОБА_2 стався нещасний випадок, який спричинив травмування працівника.

21.01.2014 року начальником територіального управління Держгрпромнагляду у Хмельницькій області затверджено акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05.01.2014 року на ТОВ "Серединецьке". Згідно акту розслідування, спеціально створена комісія територіального управління Держгірпромнагляду у Хмельницькому дійшла висновку, що нещасний випадок із трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва ОСОБА_2 вважається пов`язаним з виробництвом і на нього складається акт за формою Н-1.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, 29.04.2014 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності довічно.

Із даних автоматизованої системи Пенсійного фонду України, підсистеми "Призначення та виплата деяких соціальних виплат" слідує, що ОСОБА_2 отримує щомісячну страхову виплату у разі втрати працездатності в розмірі 10 353,31 грн., ОСОБА_3 - 10 583,00 грн.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що на обліку Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перебувають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як отримувачі щомісячної страхової виплати внаслідок втрати працездатності по причині настання страхового випадку під час виконання ними трудових обов`язків у страхувальника - ТОВ "Серединецьке".

Згідно розрахунку витрат на відшкодування шкоди внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в ГУ Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо страхувальника ТОВ "Серединецьке", загальна суму відшкодування становить 5994617,31 грн., яка розрахована з врахуванням середнього очікування тривалості життя (для чоловіків - 67 років), та сум щомісячних страхових виплат.

Перевіривши наданий розрахунок, суд встановив, що він складений відповідно до вимог Порядку №986 та є арифметично правильним. Докази протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, з огляду на законодавчий обов`язок сплати страхувальником, що ліквідується, сум грошових зобов`язань, які призначені для забезпечення майбутніх виплат потерпілим особам, здоров`я яких зазнало шкоди під час виконання ними трудових обов`язків, правильність проведених Пенсійним фондом розрахунків, суд дійшов висновку, що заявлені кредиторські вимоги ГУ ПФУ в Хмельницькій області у вигляді капіталізованих платежів є підтвердженими та підлягають визнанню на суму 5 994 617,31 грн., а відповідна заява з грошовими вимогами - задоволенню.

За правилами частини першої статті 64 КУзПБ кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (п.1); у другу чергу задовольняються вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників).

Враховуючи вищевикладене, 5 994 617,31 грн. капіталізованих платежів підлягають включенню в другу чергу задоволення вимог кредиторів та сплачений платіжною інструкцією № 1014 від 13.03.2024 року судовий збір у розмірі 4 844,8 грн. - у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

заяву Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області з грошовими вимогами до боржника задовольнити.

Визнати грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10, ) до товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке» (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, вул. Дорожня, 4, ) в розмірі 5 994 617,31 грн. (п`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі шістсот сімнадцять грн. 31 коп.) капіталізованих платежів та 4844,8 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн. 80 коп.) судового збору.

Ліквідатору товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке» включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідно до черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набрала законної сили з моменту її прийняття 23.05.2024 року і може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 24.05.2024 року

Суддя Музика М.В.

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; учасникам справи про банкрутство в електронні кабінети