РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.05.2024Справа № 910/4993/22 (640/1990/20)

За заявою Приватного акціонерного товариства "НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС "КУРС" (ідентифікаційний код: 21607389) в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни

про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва за нововиявленими обставинами

у справі № 640/1990/20 від 12.10.2020

за позовом Приватного акціонерного товариства "НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС "КУРС" (ідентифікаційний код: 21607389)

до Державної служби експортного контролю України

(ідентифікаційний код 00010300)

третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2

за участю Військової прокуратури Центрального регіону України

про визнання протиправними і скасування постанов від 13.01.2020 № 69 і № 70

у межах справи № 910/4993/20

про банкрутство

Приватного акціонерного товариства "НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС "КУРС" (ідентифікаційний код: 21607389)

Суддя Омельченко Л.В.

За участю секретаря Олійника Б.М.

Особи, які беруть участь у справі:

заявник - Ганюк Т.М. (особисто), представник Амірова Ю.В.;

від Державної служби експортного контролю України - Пилипенко І.В. (довіреність від 28.12.2023);

прокурор - Тракало Р.І.;

від ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1. (самопредставництво)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/4993/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС».

09.02.2023 від Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни надійшла заява про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 відмовлено у відкритті провадження за заявою Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами у справі № 640/1990/20.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 про відмову у відкритті провадження за заявою Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами у справі №640/1990/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2023 прийнято до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами у справі № 640/1990/20 та відкрито провадження за нею.

06.07.2023 від Крушинської О. надійшла заява про відвід судді Паська М.В. від розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами у справі № 640/1990/20.

Ухвалою суду від 11.07.2023 відмовлено в задоволенні заяви Крушинської О. про відвід судді Паська М.В. у справі за заявою Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами у справі № 640/1990/20; задоволено самовідвід судді Паська М.В. у справі за заявою Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами у справі № 640/1990/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено суддю Омельченка Л.В. для розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами у справі № 640/1990/20.

Ухвалою суду від 18.07.2023 суддею Омельченком Л.В. прийнято до свого провадження справу за заявою Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/1990/20 від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами, розгляд якої призначено у судовому засіданні на 11.09.23 о 14:30 год.; встановлено строк до 04.09.2023 учасникам справи для подачі суду письмових пояснень/заперечень стосовно доводів, викладених у заяві Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/1990/20 від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами; викликано у судове засідання учасників справи.

23.08.2023 від Державної служби експортного контролю України надійшов відзив на заяву Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/1990/20 від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами, заява про залишення заяви Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» без розгляду, а також заява про застосування позовної давності.

08.09.2023 від арбітражної керуючої Ганюк Т.М. надійшло клопотання про витребування з Київського окружного адміністративного суду матеріалів справи № 640/1990/20.

Ухвалою суду від 11.09.2023 клопотання арбітражної керуючої Ганюк Т.М. про витребування матеріалів справи № 640/1990/20 у Київського окружного адміністративного суду задоволено; витребувано у Київського окружного адміністративного суду матеріали справи № 640/1990/20 для здійснення провадження з перегляду рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами; відкладено судове засідання щодо розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» (ідентифікаційний код: 21607389) в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинами на 23.10.23 о 12:00; встановлено позивачу строк до 16.10.2023 для подачі до суду відповіді на відзив Державної служби експортного контролю України, а також письмових пояснень на заяву про застосування строків позовної давності та заяву про залишення заяви ПАТ «НВК «КУРС» про перегляд судового рішення у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинами без розгляду; встановлено відповідачу строк до 16.10.2023 для подачі до суду пояснень на відповідь на відзив Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС»; здійснено виклик у судове засідання учасників справи.

20.10.2023 від арбітражної керуючої Ганюк Т.М. надійшли письмові пояснення.

23.10.2023 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у справі у відпустці у період з 23.10.2023 по 05.11.2023.

06.11.2023 відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду про передачу справи за підсудністю матеріали справи № 640/1990/20 були передані на розгляд Господарському суду м. Києва.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.11.2023 справу № 910/4993/22 (640/1990/22) було передано на розгляд судді Омельченку Л.В., в провадженні якого перебуває справа № 910/4993/22 за заявою Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинам.

Ухвалою суду від 09.11.2023 призначено розгляд справи № 910/4993/22 (640/1990/22) про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинами у судовому засіданні на 11.12.2023 о 10:45 год.; здійснено виклик у судове засідання учасників справи.

У судове засідання 11.12.2023 з`явились заявник - ліквідатор банкрута арбітражна керуюча Ганюк Т.М. та її представник - Амірова Ю.В., представник Державної служби експортного контролю України - Суходольський С.М. та прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - Тракало Р.І. Заявник підтримала заяву про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинами, просила суд її задовольнити, надала пояснення. Представник відповідача Суходольський С.М. навів заперечення стосовно заяви ліквідатора банкрута про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинами, повідомив, що не отримував документів від заявника, які стосуються розгляду заяви.

Протокольною ухвалою судом було витребувано від Державної служби експортного контролю України докази, які підтверджують проведення додаткової експертизи, що стала підставою застосування до ПАТ НВК «Курс» штрафних санкцій (висновок за результатами додаткової експертизи).

З метою отримання витребуваних доказів судом було оголошено перерву у судовому засіданні на підставі ст. 216 ГПК України до 24.01.2024 об 11:15 год.

24.01.2024 від Державної служби експортного контролю України надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи та про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 24.01.2024 з`явились заявник - ліквідатор банкрута арбітражна керуюча Ганюк Т.М. та її представник - Амірова Ю.В., а також прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - Тракало Р.І. Представник Державної служби експортного контролю України у судове засідання не з`яввився, повідомивши суд, що Держекспортконтроль не має можливості направити свого представника для участі у розгляді справи у звязку з його участю у засіданні робочої групи з розробки та обговорення законопроекту в галузі державного експортного контролю.

Судом встановлено, що Державною службою експортного контролю України докази, які підтверджують проведення додаткової експертизи, що стала підставою застосування до ПАТ НВК «Курс» штрафних санкцій (висновок за результатами додаткової експертизи), на вимогу суду надано не було, доказів поважності причин невиконання вимог суду також не надано.

Натомість, Державною службою експортного контролю України заявлено клопотання про відкладення розгляду справи та про залучення до участі у справі ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Представник заявника Амірова Ю.В. заперечувала щодо залучення ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, вважала клопотання недоцільним. Прокурор Тракало Р.І. підтримав клопотання Державної служби експортного контролю України про залучення ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості третьої особи на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 24.01.2024 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 26.02.2024 о 12:15 год. Клопотання Державної служби експортного контролю України про залучення до участі у справі третьої особи задоволено; постановлено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Держекспортконтролю ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1); встановлено строк до 19.02.2024 третій особі - ІНФОРМАЦІЯ_2 для подання суду своїх пояснень/заперечень щодо заяви Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/1990/20 від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами.

19.02.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання доказів та пояснень.

У судове засідання 26.02.2024 з`явилась заявник в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Т.М. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про причини неявки у судове засідання не повідомили.

Ухвалою суду від 26.02.2024 клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження процесуального строку задоволено, встановлено ІНФОРМАЦІЯ_2 строк до 10.03.2024 для подання суду своїх пояснень/заперечень щодо заяви Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/1990/20 від 12.10.2020 за нововиявленими обставинами. Розгляд справи відкладено у судовому засіданні на 11.03.2024 о 09:45 год.

09.03.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

11.03.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення з письмовими доказами.

У судове засідання 11.03.2024 з`явились заявник - ліквідатор банкрута арбітражна керуюча Ганюк Т.М. та її представник - Амірова Ю.В., представник Державної служби експортного контролю України - Суходольський С.М., прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - Тракало Р.І., представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1

З метою надання учасникам можливості реалізувати свої процесуальні права у зв`язку з надходженням додаткових пояснень відповідача і третьої особи судом було оголошено перерву у судовому засіданні на підставі ст. 216 ГПК України до 22.04.2024 14:00 год.

19.04.2024 від Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» надійшли письмові пояснення по справі.

У судове засідання 22.04.2024 з`явились заявник - ліквідатор банкрута арбітражна керуюча Ганюк Т.М. та її представник - Амірова Ю.В., представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 Представник Державної служби експортного контролю України та прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Протокольною ухвалою суду перерву у судовому засіданні було продовжено до 01.05.2024 о 12:00 год.

29.04.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли додаткові пояснення по справі.

У судове засідання 01.05.2024 з`явились заявник - ліквідатор банкрута арбітражна керуюча Ганюк Т.М. та її представник - Амірова Ю.В., представник Державної служби експортного контролю України - Пилипенко І.В., прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - Тракало Р.І., представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 Представник заявника підтримала заяву про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинами, просила суд її задовольнити, надала пояснення, наголосила на неподанні відповідачем доказів про проведення додаткової експертизи. Представник відповідача Пилипенко І.В. навела заперечення стосовно заяви ліквідатора банкрута про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинами. Прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Тракало Р.І. і представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 підтримали позицію відповідача та зазначили, що в процесі застосування до Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» штрафних санкцій за порушення у сфері державного експортного контролю було дотримано норми чинного законодавства, а суд адміністративної юрисдикції встановив всі обставини справи і надав оцінку поданим доказам.

У судовому засіданні 01.05.2024 на підставі статті 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, за результатами дослідження доказів і встановлення на підставі їх оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що заява Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ПрАТ «Науково-виробничий комплекс «КУРС» зареєстровано в Державній службі експортного контролю України як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, отримало відповідне посвідчення про реєстрацію підприємства як суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів від 15.12.2017 № 2054/01/2017 терміном дії до 15.12.2020.

Листом від 24.04.2019 № 567 ПрАТ «Науково-виробничий комплекс «КУРС» звернулось до відповідача з метою отримання дозвільних документів для здійснення міжнародної передачі (експорту) товарів подвійного використання, а саме: інжинірингових послуг з розроблення технічної документації «Багатоцільовий транспортний космічний модуль»; технічної документації «Багатоцільовий транспортний космічний модуль. Концептуальний проект»; технічної документації «Багатоцільовий транспортний космічний модуль. Ескізний проект. Вимоги щодо розробки»; технічної документації згідно з Переліком № KURS-CACST/MPSTM/1-001 (Товар). Підставою для здійснення цієї міжнародної передачі був укладений між позивачем та Науково-технологічним центром короля Абдулаіза (Королівство Саудівська Аравія) («King Abdulaziz City for Science and Technology» (КАСSТ), P.O. Box 6086, Riyadh 11442, Kingdom of Saudi Arabia) договір (контракт) від 06.05.2017 № KURS-KACST-2412.

10.06.2019 позивач отримав від Державної служби експортного контролю України разові дозволи на експорт послуг та документації № 28951402 та № 28951403, строком дії до 31.12.2019.

Листом від 15.07.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила Державну службу експортного контролю України про наявність у діях позивача ознак порушення законодавства в галузі державного експортного контролю. При цьому, надано копію договору на виконання дослідно-конструкторської роботи від 20.11.2018 № 21/18, укладеного між позивачем (Замовник) і ДП «КБ «Південне» (Виконавець).

Листом від 01.08.2019 № 3120/30-19 відповідач повідомив позивача про зупинення дії разових дозволів № 28951402 та № 28951403.

Здійснений Державною службою експортного контролю України порівняльний аналіз Договорів від 06.05.2017 № KURS-KACST-2412, укладеного між позивачем і Науково-технологічним центром «KACST», та від 20.11.2018 № 21/18, укладеного між позивачем та ДП «КБ «Південне», встановив ідентичність технічної документації «Багатоцільовий транспортний космічний модуль» та науково-технічної продукції, щодо якої Договором від 20.11.2018 № 21/18 встановлені певні обмеження на передачу третім особам. Також відповідачем встановлено, що серед документів, поданих позивачем на отримання дозвільних документів, відсутні посилання на Договір від 20.11.2018 № 21/18.

За таких обставин відповідач дійшов висновку про те, що позивачем навмисно було приховано відомості, які мають значення для вирішення питання про надання дозвільних документів на здійснення міжнародної передачі, що стало підставою для прийняття Державною службою експортного контролю України постанов від 13.01.2020 № 69 та № 70 про накладення штрафів у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом відповідної міжнародної передачі.

Не погоджуючись із постановами Державної служби експортного контролю України від 13.01.2020 № 69 та № 70, 27.01.2020 ПрАТ «Науково-виробничий комплекс «КУРС» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва суду з позовом про визнання їх протиправними і скасування.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував на безпідставність оспорюваних постанов, зазначав про неврахування Державною службою експортного контролю України тієї обставини, що міжнародна передача товару не відбулась, що виключало можливість застосування спірних штрафних санкцій. Також позивач звертав увагу на те, що Договір № 21/18 від 20.11.2018, укладений позивачем з ДП «КБ «Південне», та зовнішньоекономічний договір № KURS-KACST-2412 від 06.05.2017, укладений з КАСSТ (Королівство Саудівська Аравія), не є ідентичними з огляду, принаймні, на те, що ДП «КБ «Південне» не є розробником системи зближення та системи механічного захвату та не може нести відповідальність за їх розробку, досягнення необхідних технічних характеристик систем та виконання ними покладених функцій, а також за інтеграцію цих систем з платформою космічного апарата без участі розробника цих систем та проектних матеріалів щодо таких систем.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12.10.2020 відмовив у задоволенні позовних вимог. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із обґрунтованості висновків відповідача про допущення позивачем порушення вимог абзацу 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» з огляду на самостійну встановлену судом ідентичність науково-технічної продукції (технічної документації), визначеної до передачі за укладеними з Науково-технологічним центром «KACST» і ДП «КБ «Південне» договорами, яка розроблена ДП «КБ «Південне», а також зважаючи на відсутність у позивача на час отримання дозволів права на передачу науково-технічної продукції третім особам та відсутність посилань на ДП «КБ «Південне» чи на договір від 20.11.2018 № 21/18 у документах, поданих позивачем для отримання дозволів.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 02.03.2021 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове - про задоволення позовних вимог. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючі позовні вимоги, критично поставився до висновків відповідача про ідентичність складових науково-технічної продукції, яка є предметом міжнародної передачі і зазначена у пунктах 1, 2 додатку до наданого позивачу дозволу, оскільки ДП «КБ «Південне» не є розробником системи зближення та системи механічного захвату, та вказав на те, що твердження відповідача стосовно навмисного приховування позивачем відомостей, які мають значення для вирішення питання надання дозволу в оскаржуваних постановах, не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки висновки відповідача про умисне приховання позивачем відомостей зроблені щодо інформації, надання якої не передбачене при зверненні за отриманням дозволу на експорт. Беручи до уваги той факт, що міжнародна передача товарів за договором № KURS-KACST-2412 від 06.05.2017 не відбулась, виключається можливість застосування до позивача санкцій, передбачених абзацом 5 частини першої статті 25 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.05.2022 постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 скасовано, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 залишено у силі.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що фактичним виконавцем робіт із розробки Концептуального та Ескізного проектів «Багатоцільовий транспортний космічний модуль (БЦТКМ)» і складення технічної документації було ДП «КБ «Південне», а відсутність у позивача на час отримання дозволів права на передачу науково-технічної продукції третім особам та відсутність посилань у поданих для отримання дозволів документах на розробку технічної документації ДП «КБ «Південне» чи на договір від 20.11.2018 № 21/18 свідчить про навмисне приховання позивачем відомостей, які мають значення для вирішення питання про надання дозволу, що є порушенням вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.

Судові рішення, якими закінчено розгляд справи, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (частина перша та пункт 1 частини другої статті 320 ГПК України).

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5), постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 910/11027/18, пункт 5.2.).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Системний аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо перегляду судових рішень дозволяє дійти висновку про те, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення у справах «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України» від 26.06.2018, заява №10640/05 та «Желтяков проти України» від 09.06.2011 заява № 4994/04).

Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які передбачені нормами права і тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.07.2023 у справах № 910/5217/20 і №914/935/20, від 29.05.2023 у справі № 34/16, від 10.05.2023 у справі № 910/24550/13, від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18, від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17.

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункт 26)).

Заявник (позивач) у цій справі вважає нововиявленими обставинами протиправне непроведення Державною службою експортного контролю України додаткової експертизи, передбаченої ст. 11 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», факт ігнорування керівником відповідача відсутності такого висновку при підготовці справи до розгляду та факт ухилення від вимог обов`язкового з`ясування змісту такого документу при розгляді справ про порушення юридичними особами вимог законодавства в галузі державного експортного контролю. Зокрема, він вказує, що відповідач запевнив суд про належне проведення ним додаткової експертизи щодо обставин, які стали підставою для зупинення дії дозволів на міжнародну передачу товарів та в подальшому підставою для винесення оспорюваних постанов про накладення штрафів (а/с 240 том 1, а/с 47, 159 том 2).

Здійснюючи розгляд заяви Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС», суд переглядає рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 лише в межах зазначених в ній нововиявлених обставин, повторна оцінка (переоцінка) доводів сторін стосовно змісту відомостей, які надавались позивачем для отримання дозволів на експорт, та доказів, які вже було оцінені судом, не проводиться.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суди адміністративної юрисдикції зосередились на доведенні та визначенні лінгвістичної подібності (ідентичності), шляхом самостійного порівняння, технічної документації «Багатоцільовий транспортний космічний модуль» та науково-технічної продукції, яка була об`єктом Договору від 20.11.2018 № 21/18, а також відсутності у поданих позивачем на отримання дозволу документах посилань на зазначений Договір. Водночас, мотивувальні частини рішень судів не містять дослідження обставин проведення додаткової експертизи як процедури (джерела доказування вчиненого правопорушення у сфері здійснення державного експортного контролю), яка є обов`язковою в силу імперативних норм законодавства.

Предметом доказування у справі є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, якими у цій справі були обставини щодо законності прийнятих постанов на підставі тих обставин, інформації та документів, якими керувалась Державна служба експортного контролю України.

Суд враховує, що відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Всебічність та повнота судового розгляду, зокрема передбачають з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 826/1581/18, від 21 жовтня 2021 року у справі № 826/16737/18.

З огляду на викладені вимоги, невиконання відповідачем свого процесуального обов`язку щодо подання всіх наявних у нього документів та матеріалів, які могли бути використані як докази у справі, зумовило те, що позивач самостійно не вдавався до пошуку доказів, адже не мав можливості здогадуватися про їх існування, оскільки добросовісно покладався на виконання Державною службою експортного контролю України приписів підзаконних нормативно-правових актів. Аналогічний підхід застосований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18.

Зазначені обставини не могли бути відомі позивачу і доступні йому через процесуальну поведінку відповідача в судових процесах та під час розгляду справ про порушення юридичними особами вимог законодавства в галузі державного експортного контролю. Відповідач проігнорував і законні вимоги розпорядника майна боржника у цій справі, надавши відповідь на її запит від 01.09.2022 щодо наявності висновків додаткової експертизи в матеріалах справи.

У рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

У рішеннях ЄСПЛ від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» наголошується на тому, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як «явну помилку» (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд), вона може порушити справедливість провадження (рішення ЄСПЛ від 15 листопада 2007 року у справі «Хамідов проти Росії»).

Абзацом четвертим частини другої статті 7 КУзПБ передбачено, що у разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи. Такі повноваження суду характерні для адміністративного судочинства, яким розглядаються спори осіб із суб`єктами владних повноважень.

Законодавцем наділено господарські суди у справі про банкрутство повноваженнями щодо розгляду спору між боржником та суб`єктом владних повноважень за правилами офіційного з`ясування всіх обставин справи, характерними для розгляду адміністративних спорів (щодо виявлення та витребування доказів з ініціативи суду), що не передбачено загальними нормами ГПК України (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 № 905/2030/19 (905/1159/20).

Отже, як під час розгляду справи судами адміністративної юрисдикції, так і при вирішенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, обов`язок доведення правомірності притягнення позивача до відповідальності покладено на відповідача - Державну службу експортного контролю України.

Постановою Господарського суду м. Києва від 31.01.2023 ПрАТ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» визнано банкрутом, призначено ліквідатора банкрута, відкрито його ліквідаційну процедуру.

Заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 подана ліквідатором банкрута у справі про банкрутство в порядку реалізації її повноважень, визначених ст. 61 КУзПБ, за змістом якої ліквідатор банкрута з дня свого призначення, серед іншого, аналізує фінансовий стан банкрута, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута та формує ліквідаційну масу.

Арбітражний керуючий діє в інтересах не тільки боржника, а інших учасників провадження у справі банкрутство, а саме добросовісних кредиторів. Пред`явлення такої заяви має своєю легітимною метою відхилення необґрунтованих грошових вимог до боржника і, відповідно, суттєво впливає на можливість погашення грошових вимог інших кредиторів.

Отже, ліквідатор банкрута діє і як орган управління боржника, і як спеціальний учасник провадження у справі про банкрутство, що реалізує власну компетенцію і діє з метою захисту прав та інтересів боржника та з метою забезпечення здійснення судових процедур у справі про банкрутство і в межах відповідної судової процедури банкрутства.

Реалізація цих повноважень арбітражного керуючого відбулась після визнання позивача банкрутом та призначення його ліквідатора, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни подана з дотриманням порядку, передбаченого частиною першою статті 321 ГПК України, тому доводи відповідача про залишення заяви без розгляду підлягають відхиленню.

Надаючи юридичну оцінку істотності нововиявлених обставин, суд керується правовою позицією Верховного Суду, викладеною в його постанові від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17, відповідно до якої категорія «істотності» є оціночною і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що порядок проведення додаткової експертизи як окремого етапу в процедурі державного експортного контролю за міжнародною передачею товарів та форма висновку такої експертизи не встановлені законодавством, а в межах такої експертизи оцінювались листи декількох державних установ, підготовлені на запит ІНФОРМАЦІЯ_1 (копії листування додані до пояснень відповідача від 11.03.2024), з огляду на таке.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» до основних завдань експертизи в галузі державного експортного контролю, зокрема, віднесено визначення можливості видачі дозволів на право експорту, імпорту товарів чи висновків на право транзиту товарів або проведення переговорів, пов`язаних з укладанням зовнішньоекономічних договорів (контрактів) на здійснення міжнародних передач товарів, а також доцільності скасування або зупинення дії цих дозволів (висновків) у разі виявлення фактів порушення законодавства в галузі державного експортного контролю.

Порядок проведення експертизи в галузі експортного контролю визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок проведення експертизи в галузі державного експортного контролю врегульований Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 № 767 (надалі - Положення № 767) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 4 Положення № 767 експерт - висококваліфікований спеціаліст, який має вищу освіту, відповідну кваліфікацію і професійні знання з питань, що досліджуються, виконує службові обов`язки, пов`язані з провадженням діяльності у відповідній галузі безпосередньо проводить експертизу та несе персональну відповідальність за достовірність і повноту аналізу, обґрунтованість висновків відповідно до завдання на проведення експертизи.

Експерт несе персональну відповідальність за достовірність і повноту експертизи та обґрунтованість висновків відповідно до вимог її проведення. Не дозволяється виконання однією особою функцій розробника або виробника об`єкта експертизи (чи іншим чином заінтересованої особи) та експерта. Експертами не можуть призначатися представники фірм чи організацій, заінтересованих у висновках експертизи (пункт 12 Положення № 767).

Експертами можуть призначатися відповідні посадові особи Держекспортконтролю, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, а також фахівці підприємств, установ та організацій (пункт 4 Положення № 767).

Державна і недержавна експертиза в галузі державного експортного контролю може бути попередньою, основною, повторною та додатковою. Повторна експертиза може проводитися у разі порушення встановлених вимог і правил під час попередньої чи основної експертизи або на вимогу замовника експертизи за наявності обгрунтованих претензій до висновків попередньої та основної експертизи. Додаткова експертиза проводиться, якщо виявлено обставини, які впливають або можуть вплинути на результат попередньої та основної експертизи (пункт 8 Положення № 767).

Повторна або додаткова експертиза проводиться за правилами попередньої або основної експертизи (пункт15 Положення № 767).

Оскарження висновків експертизи в галузі державного експортного контролю провадиться в установленому законодавством порядку (пункт 17 Положення № 767).

Враховуючи, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» та пункту 8 Положення № 767 доцільність скасування або зупинення дії дозволів (висновків) у разі виявлення фактів порушення законодавства в галузі державного експортного контролю віднесено до основних завдань експертизи, виявлення фактів порушення законодавства в галузі державного експортного контролю є підставою для зупинення дії дозволу на експорт і проведення додаткової експертизи в порядку, визначеному, зокрема нормами 4, 8, 12, 15 Положення № 767.

Відповідач - Державна служба експортного контролю України докази, які підтверджують проведення додаткової експертизи, що стала підставою застосування до ПАТ НВК «Курс» штрафних санкцій (висновок за результатами додаткової експертизи), на вимогу суду (ухвала суду від 11.12.2023), або докази поважності причин невиконання зазначених вимог суду не надав.

Натомість, відповідач долучив до своїх додаткових пояснень від 09.03.2024 письмові докази, які стосуються проведення основної експертизи, за результатами якої позивачеві були видані разові дозволи від 10.06.2019 на експорт науково-технічної продукції. Докази проведення додаткової експертизи у зв`язку із отриманням листа Департаменту контррозвідки СБУ від 12.07.2019 № 2/4/3-19047дск відповідачем не надані.

У судовому засіданні представник відповідача на запитання суду про проведення додаткової експертизи документів позивача в процесі притягнення його до відповідальності пояснила, що така експертиза не проводилась і її висновок у відповідача відсутній.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що проведення додаткової експертизи відбувалось шляхом ведення листування між відповідачем і СБУ та окремими державними установами. Зокрема, відомості, викладені у листі Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 02.10.2019 № 901/32 на адресу начальника управління СБУ в Дніпропетровській області, про ідентичність технічних завдань до договорів, укладених НВК Курс з ДП «КБ «Південне» і Науково-технологічним центром короля Абдулаіза, не можуть вважатись висновками експертизи, оскільки відповідно до даних ЄДР ДП ВО Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова не здійснює діяльність з проведення експертиз, зокрема технічні випробування та дослідження (КВЕД 71.2), дослідження й експериментальні розробки у сфері природничих і технічних наук (КВЕД 72.1.), і працівники цього підприємства не залучались для опрацювання питання як експерти (з попередженням про відповідальність, забезпеченням гарантій незалежності експерта тощо).

У матеріалах справи знаходиться також лист ДП ВО Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 17.03.2020 № 90/13 (а/с 140 том 1), в якому воно заперечило ідентичність науково-технічної продукції і послуг, які були предметами укладених ПрАТ «НВК «Курс» договорів.

На переконання суду, не можуть вважатись доказами проведення додаткової експертизи в розумінні ст. 11 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» і листи ДП «КБ «Південне», Державного космічного агентства України, ДНУ «Український інститут науково-технічної експертизи та інформації», оскільки вони містять загальну інформацію про розробку науково-технічної продукції без дослідження її технічних та інших характеристик.

Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що форма висновків основної, повторної та додаткової експертиз у галузі державного експортного контролю чинним законодавством не передбачені, як і не передбачено саме складання таких висновків як окремих документів.

Враховуючи, що відповідно до наведених вище вимог Положення № 767 експерт несе персональну відповідальність за достовірність і повноту аналізу, обґрунтованість висновків відповідно до завдання на проведення експертизи, процес проведення експертизи включає як оформлення відповідного завдання, так і аналіз, дослідження об`єкта експертизи, пояснень заявника та наданих ним доказів, обгрунтування і оформлення її висновків. Зазначені характеристики додаткової експертизи виключають можливість її заміни як абстрактною процедурою розгляду окремих документів працівниками відповідача, які не мають статус фахівців - експертів, так і процедурою складання керівником Держекспортконтролю протоколу про вчинене правопорушення.

Під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідач надав суду документи про проведення основної експертизи за заявками позивача, водночас аналогічні документи про проведення додаткової експертизи надані не були. Локальні нормативні акти відповідача, які регулюють порядок проведення експертиз, суду також не надані.

З огляду на вимоги ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Локальні нормативні акти відповідача у сфері регулювання порядку проведення експертизи у сфері державного експортного контролю за їх наявності не повинні суперечити актам вищої юридичної сили.

Будь-яка позапроцедурна, здійснювана без достатніх правових підстав, за межами повноважень та встановлених правових форм діяльність адміністративних органів, що незаконно позбавляє особу прав чи можливості їх реалізації, або обтяжує обов`язками чи відповідальністю, є нічим іншим, як адміністративним свавіллям і має визнаватися судом протиправною, а відповідні акти підлягають скасуванню і визнанню недійсними.

У пункті 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року у справі № 15-рп/2004 зазначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Принцип добросовісності виступає як один з принципів тлумачення юридичних актів і означає суворо об`єктивний, без ознак свавілля, зловживання правом і спроб отримати незаконні переваги, підхід до з`ясування й уточнення намірів законодавця із метою забезпечення найповнішого та беззаперечного виконання всіх його приписів. Цей принцип лежить в основі римської максими «non concedit venire contra factum proprium» («ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці»), що знайшла відображення в сучасному публічному праві як доктрина заборони суперечливої поведінки з боку владного суб`єкта.

Зацікавлені особи повинні мати можливість покладатися на зобов`язання, взяті державою. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для уникнення відповідальності. Держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України», заява №29979/04, пункт 70).

Якщо держава затвердила певну концепцію, якою за обставинами цієї справи є порядок проведення експертиз у галузі державного експортного контролю, то вона діє протиправно, коли відступає від заявленої поведінки або політики, в тому числі покликаючись на відсутність затверджених на локальному рівні процедур і форм відповідних документів (висновків додаткової експертизи).

З огляду на імперативні норми законодавства проведення додаткової експертизи є окремим обов`язковим етапом і передумовою для притягнення особи до відповідальності у сфері експортного контролю, а висновок такої експертизи - допустимим доказом вчинення особою правопорушення та винесення постанови про накладення штрафу.

Зазначені обставини судами під час розгляду справи не досліджувались, що водночас не звільняє відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, від наслідків порушення ним порядку притягнення позивача до юридичної відповідальності та визнання протиправними винесених відповідачем постанов про накладення штрафів.

Також суд бере до уваги, що в подальшому укладений між позивачем та Науково-технологічним центром короля Абдулаіза (Королівство Саудівська Аравія) договір (контракт) від 06.05.2017 № KURS-KACST-2412 було виконано на підставі виданих відповідачем дозвільних документів, що підтверджує відсутність встановлених законом перешкод у здійсненні міжнародної передачі цієї науково-технічної продукції.

Встановлена під час перегляду справи обставина містить всі складові для надання їй статусу нововиявленої: існування її на час розгляду справи; ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи; істотність даної обставини для розгляду справи, яка полягає у тому, що порушення порядку здійснення державного експортного контролю (відсутність висновку додаткової експертизи у випадку, коли її проведення було обов`язковим) спростовує висновки Окружного адміністративного суду м. Києва щодо правомірності винесених відповідачем постанов про притягнення позивача до відповідальності в галузі державного експортного контролю та відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими і скасувати відповідне судове рішення.

Ураховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «КУРС» в особі ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20, скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 640/1990/20 та задоволення позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс «КУРС» до Державної служби експортного контролю України про визнання протиправними та скасування постанови № 69 від 13 січня 2020 року, прийнятої Державною службою експортного контролю України про накладення на ПрАТ «Науково-виробничий комплекс «КУРС» штрафу в розмірі 131 822 206,19 грн за порушення вимог законодавства в галузі державного експертного контролю; постанови № 70 від 13 січня 2020 року, прийнятої Державною службою експортного контролю України про накладення на ПрАТ «Науково-виробничий комплекс «КУРС» штрафу в розмірі 143,80 грн за порушення вимог законодавства в галузі державного експертного контролю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів ліквідатора банкрута, позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення формулювання рішень.

Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи

Керуючись ст. ст. 234, 235 , 320-325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Заяву ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс «КУРС» Ганюк Тетяни Миколаївни про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року у справі № 640/1990/20 за нововиявленими обставинами - задовольнити.

2. Скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року у справі № 640/1990/20.

3. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс «КУРС» до Державної служби експортного контролю України про визнання протиправними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень - задовольнити.

4. Визнати протиправними та скасувати:

- постанову № 69 від 13 січня 2020 року, прийняту Державною службою експортного контролю України про накладення на ПрАТ «Науково-виробничий комплекс «КУРС» штрафу в розмірі 131 822 206,19 грн за порушення вимог законодавства в галузі державного експертного контролю;

- постанову № 70 від 13 січня 2020 року, прийняту Державною службою експортного контролю України про накладення на ПрАТ «Науково-виробничий комплекс «КУРС» штрафу в розмірі 143,80 грн за порушення вимог законодавства в галузі державного експертного контролю.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Науково-виробничий комплекс «КУРС» понесені судові витрати в розмірі 23 122,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом двадцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Л.В. Омельченко