ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024м. ДніпроСправа № 904/809/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Серостанова В.О.

та представників:

від позивача: Сосонний Д.В. адвокат;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства Дніпровської обласної ради "Аульський водовід", смт Аули Кам`янського району Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Добробут" Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, с. Миколаївка-1 Дніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення 2 592 320,41 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Добробут" Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області заборгованості в сумі 1926759,18 грн, з яких: 1886229,41 грн - основний борг, 17829,00 грн - 3% річних, 22700,77 грн - інфляційні втрати.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 28901,39 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 127 від 01.12.2021 про надання послуг з централізованого водопостачання в частині своєчасної оплати послуг за період з вересня по грудень 2023 року.

У відзиві на позов, поданому до суду 07.04.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС, відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі 77913,80 грн, що складається з 65353,94 грн вартості послуг за вересень 2023 року (обсяг споживання 12998 мі, тариф за умовами пункту 2.1 договору 5,028 грн) та 12559,94 грн вартості послуг за жовтень 2023 року (обсяг споживання 2498 мі, тариф за умовами пункту 2.1 договору 5,028 грн).

Указані суми визначені відповідачем на підставі показів лічильника СВТУ-11 № 06380 у с. Шевченко та лічильника СВТУ-11 № 34/0036 100А у с. Горького, які він вважає належним підтвердженням відповідних обсягів споживання.

Іншу частину позовних вимог відповідач не визнає, посилаючись на те, що рахунки та акти прийому-передачі послуг за спірний період не містять відомостей щодо належного об`єкта споживання, а в актах прийому-передачі послуг визначені складові споживання незрозумілого розташування засобів обліку та споживання, а також незрозумілих безоблікових показань. Тому, на думку відповідача, ці документи не є доказами, які створюють обов`язок оплати послуг за договором № 127 від 01.12.2021.

16.04.2024 до суду надійшли заперечення позивача на доводи, викладені у відзиві, з доказами надсилання копії цього заперечення на адресу відповідача 12.04.2024.

При цьому щодо тарифу за надані послуги позивач пояснив, що Комунальне підприємство Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" здійснює централізоване водопостачання та централізоване водовідведення у територіальних межах міст Дніпра, Кам`янського, Верхньодніпровська та інших населених пунктів відповідно до тарифів, які встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) згідно із Законом України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг".

Постановою НКРЕКП № 2847 від 22.12.2021 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення Комунальному підприємству Дніпровської обласної ради "Аульський водовід", яка набрала чинності з 01.01.2022, позивачу відповідно до вимог чинного законодавства встановлено тариф із структурою, наведеною в додатку до цієї постанови, на централізоване водопостачання споживачам, які с суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення 6,79 грн за 1 куб.м (без ПДВ). На офіційному сайті Комунального підприємства Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" інформація щодо зміни тарифів була опублікована 24.12.2021. Додатково рішення про зміну тарифів на послуги було повідомлено відповідачу за допомогою телефонного зв`язку.

Зважаючи на вказані зміни, позивач нараховував заборгованість за надані відповідачу послуги за вересень - грудень 2023 року та січень 2024 року з урахуванням тарифу 6,79 грн за 1 куб.м, як це передбачено постановою НКРЕКП № 2847 від 22.12.2021 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення Комунальному підприємству Дніпровської обласної ради "Аульський водовід".

Позивач звертає увагу на те, що розділом 2 договору № 127 від 01.12.2021 передбачено застосування нових тарифів з моменту їх введення в дію, без внесення додаткових змін до договору, у зв`язку з чим заперечення відповідача щодо тарифу позивач вважає безпідставними та необґрунтованими.

Щодо місць надання послуг та місць встановлення засобів обліку позивач зазначає, що на підставі рішення Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області VIII скликання № 211-11/VIII від 12.10.2021 Комунальному підприємству "Добробут" Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області передано на праві господарського відання наступне майно: водопровідна магістраль с. Шевченко, водопровідні мережі с. Горького, водопровідні мережі с. Таромське.

На підставі вказаного рішення, за заявою відповідача було укладено договір № 127 від 01.12.2021 про надання послуг з централізованого водопостачання, складено акти балансового розмежування інженерних мереж між позивачем та відповідачем.

Відповідно до пункту 3.9 договору № 127 від 01.12.2021 місцем надання послуг є місце встановлення засобів обліку, а саме: с. Таромське, с. Шевченка (ПК-389), с. Горького (ПК-290). Так, до водоводу позивача відповідач був приєднаний у трьох точках для обслуговування водопровідних мереж у с. Таромське, с. Шевченка, с. Горького. Засобів обліку на точках приєднання відповідача до водоводу позивача не було.

За умовами пункту 3.8 договору № 127 від 01.12.2021 у разі відсутності у споживача засобу обліку або неможливості виконати ремонт існуючого виконавець має право зобов`язати споживача встановити або замінити засіб обліку у визначений ним термін відповідно до умов договору.

За змістом пунктом 3.6 договору якщо вести облік води неможливо з вини споживача (зняття засобу обліку без дозволу виконавця, заміна його частин, зняття пломб, накладених органами Держспоживстандарту або виконавцем), кількість реалізованої питної води визначається згідно з пунктом 5.18 та пунктом 3.3 договору. Тобто, за відсутності засобів обліку кількість реалізованої питної води обліковується за лімітами, які заявляє споживач.

Графік реалізації питної води на 2022-2023 роки зі встановленими лімітами, в рамках яких споживач планував отримати водопостачання, був наданий представником відповідача виконуючим обов`язки директора. Саме за цими лімітами, до встановлення засобів обліку, керувався позивач при нарахуванні оплати до встановлення приладів комерційного обліку.

Позивач зауважує, що після неодноразових нагадувань відповідачу про необхідність встановити прилади комерційного обліку на межі майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, позивачем було прийнято рішення їх встановити.

Тож, позивачем були встановлені засоби обліку на точках приєднання відповідача до водопроводу позивача: 08.09.2023 на точці водопровідної магістралі у с. Шевченко; 03.10.2023 на точці водопровідної мережі у с. Горького; 02.11.2023 на точці водопровідної мережі у с. Таромське. Копії актів приймання в експлуатацію вузла обліку водоспоживання, підписані сторонами, додані позивачем до відповіді на відзив.

Тому позивач стверджує, що відповідачу було відомо коли та з якого часу були встановлені прилади комерційного обліку на межі майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. На наступний день після встановлення приладу комерційного обліку на межі майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, об`єм води, який споживав відповідач, вираховувався вже не за лімітами, заявленими ним, а за показами приладів обліку водопостачання.

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 3.10 договору № 127 від 01.12.2021 облік здійснюється щомісячно представниками обох сторін або самим споживачем. Результати замірів оформлюються двостороннім актом до 30-31 числа облікового місяця, що цілком пояснює цифри, які зазначаються в актах приймання-передачі питної води.

Щодо водопровідної мережі с. Новотаромське (ввод 70274 КП Добробут, вул. Насосна станція III підняття), яку відповідач не визнає такою, що є в його оперативному управлінні, позивач пояснює наступне.

За рішенням Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області VIII скликання № 461-27/VІІІ від 13.07.2023 "Про прийняття водопровідної мережі від Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотаромська водопостачальна компанія" до комунальної власності Миколаївської сільської ради", яке було опубліковане 21.07.2023, сільська рада вирішила затвердити акт приймання-передачі водопровідної мережі, яка знаходилася в оперативному управлінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотаромська водопостачальна компанія", до комунальної власності Миколаївської сільської ради Дніпровського району та прийняття її на баланс, а також передачу Комунальному підприємству "Добробут" Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в господарське відання водопровідої мережі с. Новотаромське. Отже, з цього моменту у господарське відання відповідача перейшла водопровідна мережа с. Новотаромське і він отримує кошти з населення за подану воду.

Позивач зазначає, що Миколаївська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області у своєму листі № 318 від 20.03.2024 підтвердила, що водопровідну мережу с. Новотаромське обслуговує саме Комунальне підприємство "Добробут" Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та запевнила, що з метою недопущення припинення діяльності цього підприємства та забезпечення сталого водопостачання для населення у період дії воєнного стану в межах наданих повноважень буде здійснювати його фінансову підтримку.

Оскільки послуги водопостачання надавалися відповідачу, позивач вважає наявним у нього права вимагати їх оплати, з огляду на що наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.03.2024 позовна заява прийнята до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 28.03.2024.

27.03.2024 до суду надійшла заява позивача № 345/1-3/1 від 19.03.2024 про збільшення розміру позовних вимог в частині основного боргу, а саме за січень 2024 року в сумі 665561,23 грн, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за період з вересня по грудень 2023 року в сумі 1886229,41 грн, інфляційні втрати в сумі 22700,77 грн, 3% річних у сумі 17829,00 грн, а також заборгованість за надані послуги за січень 2024 року в сумі 665561,23 грн. Усього 2592320,41 грн.

Ухвалою від 28.03.2024 зазначена заява прийнята судом до розгляду.

За результатом підготовчого засідання, призначеного на 28.03.2024, засідання суду було відкладено на 23.04.2024.

У підготовче засідання 23.04.2024 представник відповідача в черговий раз не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України. Про причини неявки представник відповідача суд не повідомив.

Ухвалою суду від 23.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 07.05.2024.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, дату, час і місце цього засідання відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення останньому 30.04.2024 поштового відправлення з ухвалою суду від 23.04.2024.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За викладених обставин суд розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 07.05.2024 представник позивача надав пояснення по суті спору.

За наслідком судового засідання 07.05.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" (далі виконавець, позивач) та Комунальним підприємством "Добробут" Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (далі споживач, відповідач) укладено договір № 127 від 01.12.2021 про надання послуг з централізованого водопостачання (далі договір, договір № 127 від 01.12.2021).

За умовами пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги з централізованого водопостачання (ДК 021:2015:65110000 Розподіл води) (далі - послуги), а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, передбачених договором.

Ціна/тариф послуги встановлюється уповноваженими законом державними органами, або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. На момент укладення договору тариф на послуги становить: 5,028 грн за 1 мі з ПДВ. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну тарифів на послуги, виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу (за допомогою телефонного зв`язку або в письмовій формі за поштовою або електронною адресою), із зазначенням рішення відповідних органів. У разі зміни цін/тарифів у період дії договору, нові тарифи застосовуються з моменту їх введення в дію, без внесення додаткових змін до договору (а.с. 2.1 договору).

Згідно з пунктом 3.3 договору ведення обліку послуг з централізованого водопостачання здійснюється за показаннями вузла комерційного обліку, що знаходиться на балансі споживача, занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки або пройшов державну метрологічну атестацію, та прийнятого виконавцем на абонентський облік. У разі наявності у споживача кількох об`єктів водоспоживання, оснащених вузлами обліку, ведення обліку наданих послуг здійснюється з урахуванням показань усіх засобів обліку прийнятих виконавцем на абонентський облік.

Якщо вести облік води за показами засобів обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виконавцем, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі тощо), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості засобу обліку менше 2-х місяців води визначається за середньодобовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів (п.3.5 договору).

Відповідно до пункту 3.6 договору та пояснень представника позивача щодо дійсного змісту цього пункту якщо вести облік води неможливо з вини споживача (зняття засобу обліку без дозволу виконавця, заміна його частин, зняття пломб, накладених органами Держспоживстандарту або виконавцем), кількість реалізованої питної води визначається згідно з п. 5.18 та п. 3.3 договору.

У разі відсутності у споживача засобу обліку або неможливості виконати ремонт існуючого, виконавець має право зобов`язати споживача встановити або замінити засіб обліку у визначений ним термін відповідно до умов договору (п. 3.8 договору).

Пунктом 3.9 договору визначено, що місцем надання послуг є місце встановлення засобів обліку, а саме: с. Таромське, с. Шевченка (ПК-389), с. Горького (ПК-290).

Згідно з пунктом 3.10 договору зняття показів засобів обліку здійснюється щомісяця представником виконавця у присутності представника споживача або самим споживачем згідно з графіком зняття показів (Додаток № 2 до договору). Результати замірів оформлюються двостороннім актом до 30-31 числа облікового місяця.

Пунктом 3.14 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Рахунки на оплату послуг формуються виконавцем на основі показань вузла (вузлів) комерційного обліку та надаються споживачеві (його представникові) не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги. Рахунки надаються у паперовому вигляді. За згодою споживача рахунки можуть надаватися в електронному вигляді, зокрема шляхом доступу до електронних систем обліку розрахунків. Рахунки надаються споживачеві на безоплатній основі.

Відповідно до умов договору споживач зобов`язується отримувати у виконавця: акт про обсяги реалізованої питної води не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим (п. 5.2.14); рахунок за питну воду не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 5.2.15); акт прийому-передачі питної води - не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим (п. 5.2.16); пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, споживач повертає виконавцю один з двох примірників акта про обсяги реалізованої питної води та акта прийому-передачі питної води за розрахунковий місяць, підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою споживача. Неповернення акта про обсяги реалізованої питної води та акта прийому передачі питної води підтверджує визнання споживачем об`єму наданої йому питної води, розміру плати за спожиту питну воду та прийняття їх в повному обсязі (п. 5.2.17).

За змістом пункту 6.1 договору виконавець та споживач несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання договору, Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Господарського та Цивільного кодексів України, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України.

Цей договір вступає в силу моменту його підписання та діє по 30.11.2022, вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за два місяці до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд (п. 10.2 договору).

Сторонами не надано доказів припинення дії договору.

На виконання умов договору позивач у період з вересня 2023 року по січень 2024 року (далі спірний період) надав відповідачу послуги централізованого водопостачання на загальну суму 2551790,64 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами:

за вересень 2023 року - № 7027/21179 від 30.09.2023 на суму 377904,24 грн;

за жовтень 2023 року - № 7027/23864 від 31.10.2023 на суму 404034,88 грн;

за листопад 2023 року - № 7027/26494 від 30.11.2023 на суму 610228,16 грн;

за грудень 2023 року - № 7027/29098 від 31.12.2023 на суму 494062,13 грн;

за січень 2024 року - № 7027/2530 від 31.01.2024 на суму 665561,23 грн (а.с. 12, 16, 21, 25, 48).

Визначені в указаних актах обсяги наданої відповідачу послуги централізованого водопостачання, що підлягають оплаті, відповідають обсягам, зазначеним у підписаних представником споживача актах прийому передачі, а саме: у вересні 2023 року 46380 мі (21025 + 957 + 12998 + 5800 + 5600 = 46380), у жовтні 2023 року 49587 мі (17996 + 200 + 2498 + 5470 + 23423 = 49587), у листопаді 2023 року 74893 мі (20227 + 17376 + 2836 + 182 + 34272 = 74893), у грудні 2023 рок 60636 мі (19736 + 17279 + 3173 + 2292 + 18156 = 60636), у січні 2023 року 81684 мі (22998 + 9621 + 7923 + 9367 + 982 + 28103 + 2690 = 81684) (а.с. 10-11, 14-15, 18-19, 23-24, 46-47).

Вартість послуг централізованого водопостачання за спірний період розрахована виконавцем, виходячи з тарифу 6,79 грн за 1 мі (без ПДВ), установленого постановою НКРЕКП № 2847 від 22.12.2021 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення Комунальному підприємству Дніпровської обласної ради "Аульський водовід", який згідно з умовами пункту 2.1 договору застосовується з моменту його введення, без внесення додаткових змін до договору.

Для оплати наданих послуг позивач виставив рахунки на відповідні суми (а.с. 9, 13, 17, 20, 22, 45).

З огляду на положення пункту 3.14 договору та з урахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строків відповідач мав оплатити вартість наданих йому послуг у вересні 2023 року не пізніше 20.10.2023; у жовтні 2023 року не пізніше 20.11.2023; у листопаді 2023 року не пізніше 20.12.2023; у грудні 2023 року не пізніше 22.01.2024; у січні 2024 року не пізніше 20.02.2024.

Відповідач свої зобов`язання з оплати наданих йому протягом спірного періоду послуг централізованого водопостачання на загальну суму 2551790,64 грн.

Наявна заборгованість і стала причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наданням позивачем послуг централізованого водопостачання та виконанням/невиконанням відповідачем обов`язку щодо їх повної оплати в межах укладеного ними договору № 127 від 01.12.2021.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Факт прийняття відповідачем наданих позивачем у період з вересня 2023 року по січень 2024 року послуг централізованого водопостачання на загальну суму 2551790,64 грн підтверджується наявними у справі доказами.

Доводи відповідача проти позову не спростовують належність і допустимість указаних доказів, покладених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

За приписом частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зважаючи на пункт 3.14 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг є таким, що настав.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем заборгованості за надані послуги в сумі 2551790,64 грн. Тому позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 2551790,64 грн є законними й обґрунтованими.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у сумі 17829,00 грн за загальний період з 21.10.2023 по 13.02.2024 та інфляційні втрати в сумі 22700,77 грн за загальний період з листопада 2023 року по лютий 2024 року розраховані із заборгованості в сумі 1886229,41 грн за послуги, надані у вересні - грудні 2023 року.

Перевіркою наданих розрахунків 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено їх невідповідність вимогам чинного законодавства, оскільки на початкову дату цих розрахунків у відповідача була відсутньою заборгованість в сумі 1886229,41 грн, яка утворилась наростаючим підсумком тільки наприкінці спірного періоду (вересень - грудень 2023 року).

З урахуванням кінцевих термінів внесення плати за надані послуги у період з вересня по грудень 2023 року, прострочення відповідачем у виконанні грошових зобов`язань мало місце: за вересень 2023 року з 21.10.2023; за жовтень 2023 року з 21.11.2023; за листопад 2023 року з 21.12.2023; за грудень 2023 року з 23.01.2024.

Саме з наведених дат у позивача й виникло право вимоги про сплату відповідачем 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за кожним актом окремо протягом спірного періоду.

За наслідком здійсненого судом перерахунку фактичний розмір 3% річних становить 10061,49 грн, з яких:

3599,30 грн із заборгованості в сумі 377904,24 грн за актом за вересень 2023 року за період з 21.10.2023 по 13.02.2024;

2818,72 грн із заборгованості в сумі 404034,88 грн за актом за жовтень 2023 року за період з 21.11.2023 по 13.02.2024;

2752,54 грн із заборгованості в сумі 610228,16 грн за актом за листопад 2023 року за період з 21.12.2023 по 13.02.2024;

890,93 грн із заборгованості в сумі 494062,13 грн за актом за грудень 2023 року за період з 23.01.2024 по 13.02.2024.

Щодо інфляційних втрат суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих).

Після здійсненого судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, інфляційні втрати підлягають зменшенню до 18672,11 грн, з яких:

7229,83 грн із заборгованості в сумі 377904,24 грн за актом за вересень 2023 року за період з листопада 2023 року по лютий 2024 року, з урахуванням з індексів інфляції: 100,5% - за листопад 2023 року, 100,7% - за грудень 2023 року, 100,4% - за січень 2024 року, 100,3% - за лютий 2024 року;

5681,17 грн із заборгованості в сумі 404034,88 грн за актом за жовтень 2023 року за період з грудня 2023 року по лютий 2024 року, з урахуванням індексів інфляції: 100,7% - за грудень 2023 року, 100,4% - за січень 2024 року, 100,3% - за лютий 2024 року;

4278,92 грн із заборгованості в сумі 610228,16 грн за актом за листопад 2023 року за період із січня по лютий 2024 року, з урахуванням індексів інфляції: 100,4% - за січень 2024 року, 100,3% - за лютий 2024 року;

1482,19 грн із заборгованості в сумі 494062,13 грн за актом за грудень 2023 року за період лютий 2024 року, з урахуванням індексу інфляції 100,3%.

Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 2580524,24 грн, з яких: 2551790,64 грн сума основного боргу, 10061,49 грн 3% річних, 18672,11 грн інфляційні втрати.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд враховує часткове визнання відповідачем позову, а саме в сумі 77913,80 грн до початку розгляду справи по суті.

За змістом частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України та частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Під час звернення з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 38884,81 грн за платіжними інструкціями № 7451 від 15.02.2024 на суму 28901,39 грн та № 7970 від 14.03.2024 на суму 9983,42 грн, оригінали яких знаходиться у матеріалах справи (а.с. 29, 49).

За таких обставин позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 584,36 грн судового збору (77913,80х38884,81/2592320,41 = 1168,71; 1168,71/2 = 584,36).

Відповідно до частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладається судовий збір у сумі 38123,51 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам (2580524,24х38884,81/2592320,41 = 38707,87; 38707,87 584,36 = 38123,51).

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 202, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" до Комунального підприємства "Добробут" Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про стягнення заборгованості у сумі 2592320,41 грн, з яких: 2551790,64 грн основний борг, 17829,00 грн 3% річних, 22700,77 грн, інфляційні втрати задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Добробут" Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 44334453; місцезнаходження: 52061, Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Миколаївка код КОАТУУ )(ПН), вулиця Центральна, будинок 31-г) на користь Комунального підприємства Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" (ідентифікаційний код 34621490; місцезнаходження: 52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, селище міського типу Аули, Комплекс будівель та споруд № 2, Аульська селищна рада) основний борг у сумі 2551790,64 грн, 3% річних у сумі 10061,49 грн, інфляційні втрати в сумі 18672,11 грн, судовий збір у сумі 38123,51 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Комунальному підприємству Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" (ідентифікаційний код 34621490; місцезнаходження: 52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, селище міського типу Аули, Комплекс будівель та споруд № 2, Аульська селищна рада) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 584,36 грн (П`ятсот вісімдесят чотири грн 36 коп.), сплачений у складі судового збору у сумі 28901,39 грн (Двадцять вісім тисяч дев`ятсот одна грн 39 коп.) за платіжною інструкцією № 7451 від 15.02.2024 та у складі судового збору в сумі 9983,42 грн (Дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят три грн 42 коп.) за платіжною інструкцією № 7970 від 14.03.2024.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.05.2024.

Суддя І.І. Колісник