ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2024 р. Справа №914/466/23

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді МАТУЩАКА О.І.

суддів СКРИПЧУК О.С.

КРАВЧУК Н.М.

За участю представників від:

скаржника: арбітражний керуючий Сокол О.Ю. розпорядник майна,

кредиторів: Дудяк Р.А. адвокат Компанії «Медісом Пасіфік Траст Лімітед»;

Мельнеченко А.В. адвокат ТОВ «Вторметекспорт»;

Столярчук І.В. адвокат ТОВ «Ферко»;

боржника: Волинський А.В. адвокат;

Качан В.В. адвокат від працівників боржника,

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича від 16.02.2024 (вх.ЗАГС №01-05/502/24 від 16.02.2024)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.02.2024

про відмову у скасуванні заходів забезпечення вимог кредиторів (суддя Цікало А.І.)

у справі №914/466/23

за заявою ініціюючого

кредитора Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед»

«MADISON PACIFIC TRUST LIMITED»

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», м. Львів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.02.2023 відкрито провадження у справі № 914/466/23 про банкрутство боржника ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора - Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» у розмірі 15 081 357,98 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сокола О.Ю.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 17.02.2023 за № 70101.

Ухвалою від 25.01.2024 припинено повноваження керівника боржника Марченка В.Г. і виконання таких обов`язків покладено на розпорядника майна, арбітражного керуючого Сокола О.Ю.

Вказана ухвала суду першої інстанції залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024.

Також, наступною ухвалою суду першої інстанції від 08.02.2024 у задоволенні клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Сокола О.Ю. про скасування заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районних державних адміністрацій), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам реєстрації за Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіальним органам, здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (ідентифікаційний код 20005502), накладену ухвалою Арцизського районного суду Одеської області від 28.11.2023 у справі № 492/1414/23, відмовлено.

Така ухвала загалом мотивована тим, що господарський суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, немає процесуальних повноважень скасовувати заходи забезпечення позову, вжиті у межах іншої справи іншого суду.

Не погоджуючись із такою ухвалою, розпорядником майна, арбітражним керуючим Соколом О.Ю. подано апеляційну скаргу на означену вище ухвалу, яка мотивована загалом тим, що:

заборона на вчинення реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, хоча і на перший погляд не стосується обмеження у користуванні чи використанні майна боржника, але є більш обширною, і через зловживання правами керівника боржника Марченка В.Г., не дозволяє належним чином здійснювати загалом господарську діяльність боржника, яка не обмежується лише використанням його майна;

вказана заборона є перешкодою у виконанні іншої ухвали суду першої інстанції від 25.01.2024, якою припинено повноваження керівника боржника Марченка В.Г. і виконання таких обов`язків покладено на розпорядника майна, арбітражного керуючого Сокола О.Ю. Тобто, суд першої інстанції вчинив нелогічні процесуальні дії, першою з яких здійснив заміну керівника, а іншою не дав можливості її реалізувати (виконати);

суд першої інстанції взагалі не взяв до уваги те, що ухвалою Арцизського районного суду Одеської області від 28.11.2023 у справі № 914/466/23, у якій було вжито заходи забезпечення позову, в чилу вимог ст. 7 КУзПБ надіслав її для подальшого розгляду до господарського суду Львівської області в межах цієї справи про банкрутство.

У відзиві на апеляційну скаргу від 14.03.2024, підписану представником боржника адвокатом Святецьким Д.В., заперечується щодо задоволення вимог апеляційної скарги загалом з тих же підстав та обставин, якими обґрунтоване оскаржуване судове рішення.

Присутні у судових засіданнях представник від ініціюючого кредитора, розпорядник майна та представник від ТОВ «Інноватус Стракчерд Трейд Файненс» підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити у повному обсязі, а представники від боржника, працівників боржника та ТОВ «Ферко», заперечили щодо задоволення такої апеляційної скарги.

Беручи до уваги доводи та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, і як наслідок, скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції із прийняттям нового рішення про скасування заборони на внесення будь-яких відомостей або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо боржника, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, окрім зазначеного вище, ухвалою Арцизського районного суду Одеської області від 28.11.2023 у справі № 492/1414/23 за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до ТОВ «Дегер», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та ТОВ «Металзюкрайн Корп ЛТД» про стягнення заборгованості за договором позики, вжито заходи забезпечення позову.

Зокрема, означеною ухвалою заборонено державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районних державних адміністрацій), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам реєстрації за Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі посадовим особам Міністерства юстиції України,його територіальним органам, здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Дегер» (вул.Чорноморського козацтва, буд. № 23, м.Одеса, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Мталзюкрайн Корп ЛТД» (вул.Головатого отамана, буд. № 67/69, м.Одеса, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернешнл» (вул. Головатого отамана, буд.№67/69, м.Одеса, ) до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою Арцизського районного суду від 22.12.2023 у цій же справі її надіслано для розгляду до Господарського суду Львівської області в межах цієї справи про банкрутство № 914/466/23 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл».

При цьому, судом апеляційної інстанції також враховується, що у вказаній справі позовні вимоги до боржника у цій справі взагалі відсутні і він у цій справі є лише третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача і станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у цій справі, уже існувало не скасоване рішення суду Арцизського районного суду про передачу цієї справи в межі справи про банкрутство.

Відповідно до ч.6 ст. 31 ГПК України, спори між судами щодо підсудності не допускаються.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилковість висновок суду першої інстанції про те, що справа на дату постановлення оскаржуваної ухвали є справою суду іншої юрисдикції.

Щодо суті нормативного регулювання спірних процесуальних правовідносин, то судом апеляційної інстанції також береться до уваги таке.

Відповідно до ч.1 44 КУзПБ, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Відповідно до ч. 3 ст. 44 цього Кодексу, розпорядник майна зобов`язаний, зокрема, вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства; повідомляти правоохоронні органи у разі виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій з майном боржника; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; виконувати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст. 44 цього ж Кодексу, господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Згідно ч.4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство, він перебуває у особливому режимі який змінює увесь комплекс юридичних правовідносин боржника і спеціальні норми Кодексу мають пріоритет у застосуванні під час розгляду справ про банкрутство щодо інших законодавчих та підзаконних актів (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16; від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20); від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20; від 28.04.2021 у справі № 428/2376/20).

Беззаперечними у даному разі і загальновідомими обставинами є те, що неможливість зміни керівника боржника на виконання попереднього судового рішення, яке в силу п.9 ч.1 ст. 129 Конституції України є обов`язковим до виконання, не обмежується лише одним записом у Єдиному реєстрі юридичних осіб..., а усім решта спектром напрямків і дій усього персоналу товариства-боржника, який зобов`язаний виконувати вказівки керівника товариства, що безпосередньо впливає на стан, якість, рентабельність, спрямованість і т.д. господарської діяльності. На переконання суду апеляційної інстанції, поняття «керівник боржника» є надто ширшим від поняття «господарської діяльності» і охоплює його своїм змістом.

Тобто, оцінюючи в сукупності означене вище нормативно-правове регулювання спірних правовідносин в сукупності із правовими висновками Верховного Суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала іншого суду про заборону внесення записів про юридичну особу боржника не тільки впливає на стан введення господарської діяльності через неналежність виконання обов`язків керівника боржника особою, що перешкоджає такій діяльності в інтересах боржника, але й є безпосередньою перешкодою для реалізації (виконання) попереднього рішення суду у цій справі про покладення обов`язків керівника боржника на іншу особу, визначену судом. Нелогічними і непослідовними є дії суду першої інстанції, якими спочатку змінюється керівник боржника, а наступною процесуальною дією робиться заборона виконувати таке своє ж попереднє рішення про його заміну. При цьому, можливість вчинення такої процесуальної дії господарського суду у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника як скасування заборони, введеної іншим судом, прямо передбачена зазначеною вище нормою закону та схвалена правовими висновками Верховного Суду.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи зазначене, зважаючи на обґрунтованість клопотання розпорядника майна про скасування заборони, введеної іншим судом, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення такого клопотання.

При цьому, судом апеляційної інстанції також враховується, що в силу ч.4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу розпорядника майна ТОВ «Олімпекс Купе Інтереншнл» Сокола О.Ю. задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.02.2024 у справі № 914/466/23 і прийняти нове рішення, яким клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Сокола О.Ю., задовольнити.

Скасувати заборону державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районних державних адміністрацій), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам реєстрації за Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі посадовим особам Міністерства юстиції України,його територіальним органам, здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Дегер» (вул.Чорноморського козацтва, буд. № 23, м.Одеса, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Мталзюкрайн Корп ЛТД» (вул.Головатого отамана, буд. № 67/69, м.Одеса, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернешнл» (вул. Головатого отамана, буд.№67/69, м.Одеса, ) до набрання законної сили рішенням суду, введену ухвалою Арцизського районного суду Одеської області від 28.11.2023 у справі № 492/1414/23.

З метою виконання цієї постанови відповідно до вимог ч.8 ст.ст. 242 ГПК України, примірник цієї постанови надіслати в адресу місцезнаходження реєстраційної справи ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» - Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (електронна адреса: ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 9 Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складений 31.05.2024.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК