УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

м. Київ

28.05.2024Справа № 910/10602/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчук І.Д., за участю секретаря судового засідання Літовки М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" щодо розподілу судових витрат у справі №910/10602/23 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" про надання тлумачення пункту 5.1 Договору про врегулювання небалансів електричної енергії, за участю представників ТОВ "ГС-Трейдинг" Деркача Д.І. та ПрАТ"НЕК "Укренерго" Драчової М.С.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/10602/23 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" про надання тлумачення пункту 5.1 Договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 задоволено повністю первісну позовну заяву ТОВ "ГС-Трейдинг" та стягнуто з ПрАТ "НЕК "Укренерго" на користь ТОВ "ГС-Трейдинг" 1 197 640, 25 грн 3% річних, 4 922 838, 18 грн інфляційних втрат та 97 807, 18 грн судового збору; відстрочено виконання рішення на одинадцять місяців. Відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог ПрАТ "НЕК "Укренерго". Судові витрати у зв`язку з подачею зустрічної позовної заяви залишено за Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго".

При поданні позову позивач за первісним позовом заявив клопотання про стягнення з відповідача за первісним позовом суму витрат на професійну правничу допомогу, фактичний розмір яких буде підтверджено в ході розгляду даної справи, включаючи «гонорар успіху» у розмірі, що становить 5 % від суми задоволених позовних вимог.

07.05.2024, тобто до ухвалення судом рішення, від позивача за первісним позовом надійшла заява щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до заяви,в якій позивач за первісним позовом зазначив: «Враховуючи додаткову угоду від 29.12.2022 до договору про надання правової допомоги від 05.08.2021 року Позивач зазначає, що Сторонами - АО «Легал Хаус», назву якого було змінено на АО «Овчаров та партнери» та Клієнтом ТОВ «ГС-Трейдинг» було змінено умови оплати правничої допомоги, а саме встановлено, що погодинні базові ставки становлять гривневий еквівалент:

-100 (сто) Євро за годину роботи адвоката за курсом Національного банку України на день виставлення рахунку; -50 (п`ятдесят) Євро за годину роботи юриста за курсом Національного банку України на день виставлення рахунку.

Оплата гонорару успіху (Success fee) у разі вирішення спору на користь Клієнта, розмір якого становить 5 % (п`ять) відсотків від суми, що буде стягнута з відповідача у справі, але не більше ніж буде стягнуто компенсації гонорару успіху, здійснюється з дотриманням гарантій з боку Виконавця на компенсацію Витрат за базовими ставками в повному обсязі за правилами встановленими процесуальним законодавством України.

Отже, у даному випадку «гонорар успіху», який підлягає стягненню з ПрАТ «НЕК «Укренерго» на користь ТОВ «ГС-Трейдинг» у разі повного або часткового задоволення позовних вимог позивача підлягає стягненню «гонорар успіху» у розмірі 5 % від фактично стягнутої судом суми.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 123, ч. 8 ст. 129 ГПК України, сторона позивача заявляє, що докази понесення ТОВ «ГС-Трейдинг» витрат на правову допомогу будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.»

Вказаним рішенням призначено судове засідання з розгляду питання розподілу витрат ТОВ "ГС-Трейдинг" на правничу допомогу - на 28.05.2024.

28.05.2024 до суду від відповідача за первісним позовом надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат.

28.05.2024 позивачем за первісним позовом подані додаткові пояснення щодо заяви про розподілу судових витрат.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Подану заяву з додатками судом не прийнято до розгляду на підставі ч.2 ст.118, абз. 2ч.8ст.129 ГПК України (подано з пропуском строку, встановленого законом за відсутності клопотання про його поновлення).

У судовому засіданні 28.05.2024 представник ТОВ «ГС-Трейдинг» вимоги заяви підтримав та наполягав на розподілі судових витрат. Представник ПрАТ «НЕК «Укренерго» заперечило проти задоволення заяви.

Розглянувши подану ТОВ "ГС-Трейдинг" від 07.05.2024 заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

За змістом статті 244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

При цьому згідно зі статтею 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Одночасно за змістом частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договору про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині другій статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність";

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім того, на такий договір поширюється дія загальних норм та принципів договірного права, включаючи, але не обмежуючись визначені главою 52 Цивільного кодексу України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Указані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Указане передбачено як положеннями цивільного права, так і нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічну правову позицію наведено в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із заявою про відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи в першій інстанції, ТОВ «ГС-Трейдинг» подало до суду Договір про надання правої допомоги від 05.08.2021 б/н (далі Договір) укладений між ТОВ «ГС Трейдинг» та Адвокатським об`єднанням «Легал Хауз» (наразі назва - АО «Овчаров та Партнери») та Додаток №1 від 05.08.2021 до Договору (в редакції додаткової угоди б/н від 23.12.2022) (далі Додаток №1) в якому визначено умови та порядок виконання договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець зобов`язується надати клієнту послуги правової допомоги на території України та Польщі відповідно до п. 1.2. Договору , а клієнт зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх своєчасно і в повному обсязі згідно з умовами Додатку №1 до Договору.

Порядок замовлення та приймання послуг, їх вартість, порядок розрахунків та інші умови виконання Договору визначаються у Додатку №1 до Договору та Додатковими угодами (п. 2.1. Договору).

Додатковою угодою б/н від 23.12.2022 внесено зміни в Додаток №1 до Договору та погоджено наступний порядок розрахунків між сторонами:

«Сторони дійшли згоди про внесення змін до пункту 2.3 розділу 2 додатка № 1 до Договору про надання правової допомоги від 05.08.2021 в частині зменшення розміру гонорару успіху (Success fee) та конкретизації умов, порядку та строків оплати гонорару успіху, у зв`язку з чим вважають за необхідне викласти п. 2.3 Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 05 серпня 2021 року в наступній редакції:

«Сторони домовились, що оплата Послуг Виконавця здійснюється у формі оплати за послуги за погодинними базовими ставками та оплати гонорару успіху (Success fee).

Погодинні базові ставки становлять гривневий еквівалент:

-100 (сто) Євро за годину роботи адвоката за курсом Національного банку України на день виставлення рахунку;

-50 (п`ятдесят) Євро за годину роботи юриста за курсом Національного банку України на день виставлення рахунку.

Оплата гонорару успіху (Success fee) у разі вирішення спору на користь Клієнта, розмір якого становить 5 % (п`ять) відсотків від суми, що буде стягнута з відповідача у справі, але не більше ніж буде стягнуто компенсації гонорару успіху* здійснюється з дотриманням гарантій з боку Виконавця на компенсацію Витрат за базовими ставками в повному обсязі за правилами, встановленими процесуальним законодавством України.»

Таким чином, сторонами у зазначеному договорі було погоджено оплату адвокатських послуг одночасно у двох формах: фіксованому розмірі (процентне співвідношення між стягнутою судом сумою) та погодинна оплата (100 Євро за годину роботи адвоката та 50 євро за годину роботи юриста).

Водночас, що стосується оплати послуг адвоката за надання правової допомоги в суді першої інстанції, то із заяви, яка надійшла до суду 07.05.2024 вбачається, що позивач за первісним позовом має намір відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі (гонорар успіху) без його конкретного зазначення. Позаяк позовна заява містить орієнтовну передбачувану кількість витрачених годин роботи адвоката - 40 годин, що свідчить про зовсім інший порядок розрахунку таких витрат і одночасно позбавляє іншу сторону судового процесу передбачити ймовірну суму понесених стороною позивача за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, суд констатує, що у даному випадку відсутня об`єктивна можливість пересвідчитися про наявність домовленості між сторонами у якому саме порядку буде відбуватись розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції - у фіксованому розмірі чи погодинна оплата.

Наявні у матеріалах справи документи а також відомості в них щодо порядку розрахунку витрат на професійну правничу допомогу суперечать один одному (позов одночасно містить розрахунок витрат адвоката у розмірі 4 000 євро з розрахунку 40 годин витраченої роботи та відомості про порядок обчислення гонорару успіху, в той час коли заява від 07.05.2024 містить відомості про зовсім інший порядок проведення розрахунку - тільки фіксований).

Також, у контексті викладеного суд бере до уваги послідовне укладення між сторонами додаткових угод до Договору і якими не виключався/не змінювався порядок оплати послуг адвоката виходячи із погодинної оплати.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, заява про розподілу судових витрат від 07.05.2024 як і прохальна частина позову не містить конкретної суми судових витрат на правничу допомогу заявлених до стягнення.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/ 17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17) та Великої Палати ВС у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Позивач за первісним позовом не визначив суму яка підлягає до стягнення. Натомість посилання представника позивача за первісним позовом у судовому засіданні 28.05.2024 з розгляду заяви про можливість суду самостійно обрахувати суму витрат на адвоката шляхом здійснення математичного розрахунку суд відхиляє.

Оскільки, сторона яка є зацікавленою у відшкодуванні витрат та ініціює питання їх розподілу має самостійно вказати розмір суми, що підлягає компенсації, виходячи з принципу рівності учасників судового процесу, змагальності та диспозитивності. В свою чергу повноваження суду - це перевірити вже заявлену суму на предмет співмірності та виходячи з встановленого ГПК України та домовленостями між сторонами порядку. Крім того, судом враховано що з часу ухвалення рішення та подання заяви 07.05.2024 до моменту розгляду заяви 28.05.2024 позивач мав достатньо часу уточнити заявлену до стягнення суму, а не перекладати свій обов`язок з розрахунку на суд. Суд здійснює розподіл вже заявленої суми, а не здійснює її розрахунок самостійно.

Водночас судом враховано, що Додатковою угодою від 23.12.2022 визначено про сплату гонорару після набрання рішення суду законної сили. Станом на час розгляду заяви рішення не набрало законної сили, відповідно - відсутня сума для обрахунку 5%.

Таким чином, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Доводи відповідача за первісним позовом в заяві від 28.05.24 є слушними.

Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ГС-Трейдинг» про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 129-130, 232-235, 244, ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ТОВ "ГС-Трейдинг" у прийнятті додаткового рішення у розподілі між сторонами витрат на правничу допомогу.

Ухвала набрала законної сили 28.05.24 та може бути оскаржена протягом десяти днів безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 29.05.2024.

Суддя Ігор Курдельчук