ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3859/23

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали заяви (вх.№4189 від 29.05.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР ПЛЮС» про забезпечення позову у справі №911/3859/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фактор Плюс»

01133, місто Київ, вулиця Щорса, будинок 31,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Палій»

09100, Київська область, Білоцерківський район, місто Біла Церква, вулиця Гайок, будинок 226-А, офіс 1,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

1) ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

2) ОСОБА_2

АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2

про визнання прав іпотекодержателя

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх.№1805 від 22.12.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фактор Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Палій» про визнання прав іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне нерухоме майно відчужене з порушенням прав позивача як іпотекодержателя цього майна.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У позовній заяві також заявлено про залученння до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зважаючи на те, що спірне майно вибуло з обтяження на заборону його відчуження, що була встановлена на користь позивача, саме у правовідносинах між вказаними особами, суд дійшов висновку про те, що рішення у справі може вплинути на їх права чи обов`язки, відтак, вони підлягають залученню до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підготовче засідання призначено на 05.03.2024.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху (вх.№2755/24 від 28.02.2024).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2757/24 від 28.02.2024).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№2756/24 від 28.02.2024).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№2310/24 від 05.03.2024).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли заперечення на клопотання (вх.№2309/24 від 05.03.2024).

У судове засідання 05.03.2024 з`явився представник позивача та представник відповідача, представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 05.03.2024 відповідно до пункту 12 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України суд встановлює відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив.

Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У судовому засіданні 05.03.2024 також розпочато розгляд клопотань відповідача та третьої особи про зупинення провадження та, з урахуванням підстав клопотань та доводів представників сторін, суд дійшов висновку про відкладення їх розгляду на наступне судове засідання та з`ясування відомостей про стан розгляду справи № 376/2359/20, до розгляду якої відповідачем заявлено зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.03.2024 суд ухвалив відкласти підготовче засідання у справі №911/3859/23 на 02.04.2024 о 15:20.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 надійшло доповнення до клопотання (вх.№3107/24 від 22.03.2024) про зупинення провадження у справі №911/3859/23 від 23.02.2024.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (вх.№3111/24 від 22.03.2024).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив (вх.№3155/24 від 25.03.2024).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про застосування заходів забезпечення позову у справі №911/3859/23 (вх.№2753 від 02.04.2024).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зміну предмету позову у господарській справі №911/3859/23 (вх.№2752 від 02.04.2024).

У судове засідання 02.03.2024 з`явились представники позивача та відповідача, всі учасники справи повідомлені судом належним чином про судове засідання.

За результатами розгляду в судовому засіданні заяви позивача про зміну предмету позову у господарській справі №911/3859/23 (вх.№2752 від 02.04.2024) суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення у зв`язку із відповідністю вимогам статей 14, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України та підписанням заяви уповноваженим на вчинення такої процесуальної дії від імені позивача представником - директором Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фактор Плюс» Крамаренком А.Д., повноваження якого підтверджуються наявним у матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формавань.

У судовому засіданні 02.03.2024 представником відповідача подане клопотання (вх.№4431/24 від 02.04.2024) про долучення доказів, що витребовувались судом, щодо стану провадження у справі, до розгляду якої відповідач заявляє зупинення провадження у даній справі, відповідно до яких стан перегляду судом апеляційної інстанції ухвали про зупинення провадження, на даний час, не визначений, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про відкладення розгляду клопотань про зупинення провадження у справі на наступне судове засідання.

З метою надання сторонам можливості для повної реалізації своїх процесуальних прав та неможливістю вчинення всіх дій, визначених частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.04.2024 підготовче засідання у справі відкладено на 02.05.2024 об 11:00.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про інформування суду щодо руху справи №376/2359/20 (вх.№4699/24 від 01.05.2024).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх.№5540/24 від 02.05.2024).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх.№4739/24 від 02.05.2024).

У судове засідання 02.05.2024 з`явились представники відповідача, представник позивача не з`явився, повідомив про його відсутність у заяві (вх.№4739/24 від 02.05.2024).

Враховуючи відсутність представника позивача у судовому засіданні, суд дійшов висновку про оголошення перерви у даному судовому засіданні до 30.05.2024 о 10:00.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла повторна заява (вх.№4189 від 29.05.2024) про забезпечення позову у справі №911/3859/23.

Забезпечення позову обґрунтовано тим, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, з огляду на те, що кінцевий бенефіціарний власник і директор товариства - відповідача (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в даній справі) вже відчужувала частину спірного цілісного майнового комплексу та частину земельної ділянки щодо якої також заявлене забезпечення.

Відтак, позивач заявляє такі вимоги щодо забезпечення позову.

1. Накласти арешт на комплекс нежитлових будівель за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вулиця Гайок, будинок 226-а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 103), який перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Палій» (Код ) із забороною суб`єктам у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно проведення щодо останнього будь-який реєстраційний дій направлених на поділ, об`єднання, будь-яке інше видозмінення об`єкту нерухомості.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Палій» (Код ) та будь-яким іншим третім особам проводити всі без виключень будівельні роботи (капітальний ремонт, реконструкцію, реставрацію, тощо) відносно Комплексу нежитлових будівель за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вулиця Гайок, будинок 226-а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 103), який перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Палій» (Код ).

3. Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:008:0450, загальною площею 0,6827 га що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 226-а, яка перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Палій» (Код ) із забороною суб`єктам у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, кадастровим реєстраторам Державного земельно кадастру проведення щодо останньої будь-яких реєстраційних дій направлених на її поділ, об`єднання, будь-яке інше видозмінення.

4. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Палій» (Код ЄДРПОУ:) та будь-яким іншим третім особам проводити будь-які будівельні роботи (в тому числі нове будівництво, реконструкцію існуючих об`єктів нерухомого майна) на земельній ділянці з кадастровим номером :05:008:0450, загальною площею 0,6827 га, яка перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Палій» (Код ).

5. Заборонити органам державного архітектурно-будівельного контролю видавати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Палій» (Код ) та на користь будь-яких інших третіх осіб дозвільні документи у сфері будівництва щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером кадастровим номером :05:008:0450, загальною площею 0,6827 га.

Відповідно до вимог частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору.

З урахуванням позиції, що викладена у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процессу.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оцінка матеріалів заяви та висновки суду.

В обґрунтування забезпечення позову, заявником зазначено, що він повторно звертається до суду із заявою про забезпечення позову у справі №911/3859/23 у зв`язку із тим, що ухвалою Господарського суду Київської області від 03.04.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фактор Плюс» повністю відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №911/3859/23 (вх.№2753 від 02.04.2024), проте, заявник вважає за потрібне звернути увагу суду на нові обставини, що підлягають врахуванню.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" звертається увага на те, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто, на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду - вказані положення відповідають також чинній редакції Господарського процесуального кодексу України.

Заявник, зокрема, зазначає, що не погоджується із судом в частині посилання на висновки рішення Конституційного Суду України від 14 липня 2020 року № 8-р/2020, обґрунтовуючи це тим, що така позиція суперечить положенням Закону України «Про іпотеку» та пункту 3.2. Договору іпотеки від 30.11.2007.

Заявник також зазначає, що попередня поведінка відповідача дає підстави для обґрунтованих припущень, що предмет іпотеки може зазнати штучних змін, що ускладнять його ідентифікацію та негативно вплине на майбутні права позивача, в разі задоволення позову в даній справі.

За результатами оцінки судом змісту повторної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР ПЛЮС» про забезпечення позову та змісту попередньої заяви, яка розглянута Господарським судом Київської області від 03.04.2024, суд дійшов висновку, що заявником не надано суду нових обставин, що мають значення для розгляду наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, натомість, нова заява ініціює перед судом дискусію щодо правомірності попередньої ухвали суду, де суд надав оцінку доводам заявника і вказана ухвала набрала законної сили, повторна заява про забезпечення позову містить не нові обставини, а наголошує на незгоді заявника з оцінкою судом обставин справи та застосуванням судом норм матеріального права при розгляді його попередньої заяви, відтак, про перегляд судом свого попереднього судового рішення з тих же підстав.

Вказане суперечить принципу юридичної визначеності та не передбачене чинним законодавством, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України, доводи повторної заяви про забезпечення позову могли б бути включені до апеляційної скарги на попередню ухвалу суду, однак, не являються підставами для перегляду своєї ухвали самим судом, відтак, повторні доводи не розглядаються і не оцінюються судом при розгляді повторної заяви (вх.№4189 від 29.05.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР ПЛЮС» про забезпечення позову.

Обставини розгляду судами даної справи та справи, до якої відповідачем заявлено зупинення даної справи, суттєво не змінились з часу розгляду попередньої заяви позивача про забезпечення позову, не впливають на наявність таких підстав і, по суті, ними повторна заява позивача про забезпечення позову не обгрунтована, як вказано судом вище, при розгляді питання наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову підлягає встановленню наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, процесуальний стан розгляду тих чи інших судових справ не впливає на такі обставини.

Заявник у повторній заяві про забезпечення позову (вх.№4189 від 29.05.2024) не вказує на нові обставини та дії відповідача зі зміни предмету іпотеки, а надає суду інформацію про дії з відчуження майна відповідача, які були зазначені заявником у заяві про забезпечення позову (вх.№2753 від 02.04.2024), відтак, суд не вбачає нових обставин з цього питання.

Суд наголошує на тому, що висновки з усіх доводів заявника, що вказані у повторній заяві про забезпечення позову суд зазначив в ухвалі Господарського суду Київської області від 03.04.2024, якою відмовлено повністю у задоволенні заяви про забезпечення позову, яка була обгрунтована тими самими підставами, вказана ухвала суду набрала законної сили, відтак, підстави для повторного перегляду цих обставин - відсутні, нові ж доводи заявника зводяться до його незгоди з висновками суду у вказаній ухвалі, однак, такі доводи могли бути наведені при апеляційному оскарженні вказаної ухвали, у цього ж складу суду відсутні повноваження на перегляд власної ухвали.

Суд наголошує на тому, що обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №910/13208/19.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зауважує, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 01.04.2022 у справі №925/1615/21, зокрема, зазначається таке:

«Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/16868/19).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).».

З огляду на викладене вище, метою вжиття заходів забезпечення позову є, зокрема, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, відтак, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що конкретний захід забезпечення позову буде співмірним із позовною вимогою, якщо при його застосуванні забезпечується:

- збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору;

- можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками.

Також суд відзначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 зазначається, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

За результатами дослідження та оцінки матеріалів заяви (вх.№4189 від 29.05.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР ПЛЮС» про забезпечення позову у справі №911/3859/23 в їх сукупності, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову, оскільки заявником не доведено належними доводами і доказами імовірності істотного ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в даній справі у разі невжиття таких заходів забезпечення позову і те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також зважаючи на неспівмірність заходів до забезпечення позову та доказів, що підтверджують їх необхідність, збалансованості інтересів обох сторін.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви (вх.№4189 від 29.05.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР ПЛЮС» про забезпечення позову у справі №911/3859/23 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 30.05.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук