ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27.05.2024м. Дніпро№ 904/2186/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши заяву

заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Екко-Пак» м. Дніпро

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу в розмірі 53536грн52коп, пені в розмірі 9592грн22коп, 30% річних в розмірі 9487грн61коп, інфляційних збитків в розмірі 1406грн70коп

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» звернулось із заявою видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Екко-Пак» суми боргу в розмірі 53536грн52коп, пені в розмірі 9592грн22коп, 30% річних в розмірі 9487грн61коп, інфляційних збитків в розмірі 1406грн70коп.

В обґрунтування поданої заяви товариство посилається на порушення боржником зобов`язань за договором №225495 від 11.07.2018 про надання послуг з організації перевезення відправлень.

За подання заяви про видачу судового наказу платіжною квитанцією від 20.05.2024 сплачений судовий збір в розмірі 302грн80коп.

Суд перевірив зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі.

Згідно з частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

До заяви доданий текст договору №225495 від 11.07.2018 про надання послуг з організації перевезення відправлень, що не містить підпису боржника. Докази підписання боржником цього договору шляхом накладення електронного цифрового підпису також відсутні.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Екко-Пак» суми боргу в розмірі 53536грн52коп, пені в розмірі 9592грн22коп, 30% річних в розмірі 9487грн61коп, інфляційних збитків в розмірі 1406грн70коп.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись нормами Цивільного Кодексу України, статтями 12, 42, 46, 147, 148, 150 - 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Екко-Пак» суми боргу в розмірі 53536грн52коп, пені в розмірі 9592грн22коп, 30% річних в розмірі 9487грн61коп, інфляційних збитків в розмірі 1406грн70коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.Г. Новікова