ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1229/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., при секретарі судового засідання Боднарук І.В., розглянувши справу за позовом Національного університету Одеська юридична академія (65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 23, )

до відповідача 1 Одеського квартирно-експлуатаційного управління (65058, м. Одеса, вул. Армійська, 18, )

до відповідача 2 - Національного університету Одеська морська академія (65052, м. Одеса, вул.Дідріхсона,8, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні позивача - Південного офісу держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, )

про стягнення 236 802, 43 грн.

Представники сторін -

від позивача Негара Р.В.;

від відповідачів не з`явились;

від третьої особи - Бойко К.О.

ВСТАНОВИВ:

Національний університет Одеська юридична академія звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача-1 Одеського квартирно-експлуатаційного управління про стягнення 79 767,00грн. та до відповідача-2 Національного університету Одеська морська академія про стягнення 157 035,43грн.- основного боргу по оплаті (відшкодуванню) послуг із вивезення твердих побутових відходів та експлуатаційних витрат за 2022-2023р.р., згідно відповідних укладених договорів про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Ухвалою від 27.03.2024р. судом, у порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Національного університету Одеська юридична академія було залишено без руху.

02.04.2024р. до господарського суду надійшла заява (вх. №13654/24) від Національного університету Одеська юридична академія про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2024р. за даним позовом було відкрито провадження у справі № 916/1229/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

10.04.2024р. до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача 2, згідно якого Національний університет Одеська морська академія заперечує проти задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідач-1 зазначає, що умовами Договору від 10.06.2022р. не визначено, що є складовою спільного користування майна, а також відсутній конкретний перелік комунальних послуг. Отже, НУОМА відповідно до предмету та умов Договору від 10.06.2022 БЕЗОПЛАТНО спільно використовує 3-й поверх будівлі в м. Одеса, вул. Успенська, 28/30 для розміщення військовослужбовців Відділення військової підготовки Фахового коледжу морского транспорту Національного університету "Одеська морська академія". Витрати за отриманні комунальні послуги здійснює відповідач -1 за умови наявності рахунків постачальників відповідної комунальної послуги на підтвердження витрат позивача.

Щодо правового статусу Відділення військової підготовки Фахового коледжу морського транспорту Національного університету "Одеська морська академія" (Відділення військової підготовки ФКМТ НУОМА). Відділення військової підготовки ФКМТ НУОМА (ідентифікаційний код 26614047, вул.Маразліївська,40/42, м.Одеса, 65014) є військовим навчальним підрозділом НУОМА без права юридичної особи, бюджетною установою, яке утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, мають окреме фінансування та окремі рахунки в органах Державної казначейської служби України. У зв?язку із відсутністю у Відділення військової підготовки ФКМТ НУОМА статусу юридичної особи, договори від його імені та/або на його користь укладає НУОМА.

При цьому, розрахунки за укладеними договорами, за якими структурні підрозділи мають здійснити оплату товару/робіт/послуг, здійснюються власними силами відповідного структурного підрозділу. Відділення військової підготовки ФКМТ НУОМА, знаходиться у сфері управління Міністерства оборони України, яке і здійснює фінансування його витрат через Інститут Військово-Морських Сил НУОМА згідно листа Міноборони України від 30.10.2014 Відділення військової підготовки ФКМТ НУОМА зараховане на фінансове забезпечення до факультету військово-морських сил.

Згідно п. 8.1. Положення про Відділення військової підготовки ФКМТ НУОМА зараховане на фінансове забезпечення до Інституту Військово-Морських Сил НУОМА. В Єдиному державному реєстрі судових рішень є судові рішення в яких Відділення військової підготовки ФКМТ НУОМА виступає і позивачем, і відповідачем. При цьому, матеріальні вимоги здійснюється з/на р/р Інституту Військово-Морських Сил НУОМА (наприклад справи №420/1690, №420/23176/21 №580/9671/23).

Таким чином, Відділення військової підготовки ФКМТНУОМА може бути стороною у справі, зокрема відповідачем, на якого можуть бути покладені зобов?язання сплатити грошові кошти з р/р Інституту Військово-Морських Сил НУОМА.

Щодо експлуатаційних витрат НУ ОЮА, їх належності до витрат з спільного використання майна та обґрунтованості вимог щодо їх відшкодування, а також витрат, пов?язаних із вивезенням сміття. Відповідач-2 зазначає, що Позивач в обґрунтування понесення зазначених витрат посилається на Акт КРУ та власний Розрахунок донарахувань Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси за період 2022-2023 р.р. Акт КРУ/ревізії є документом, який фіксує факт проведення ревізії та її результати, а також порушення об?єктом контролю фінансової дисципліни у разі їх виявлення.

Об?єкт контролю може подати заперечення на акт ревізії. Акт КРУ, як і викладені у НЬОМУ висновки правових наслідків не породжує, оскільки містить лише опис певних в основу майбутніх контролюючого органу, аналіз правової природи яких є обов?язковим при визначенні породжують вони правові наслідки для особи (правовий викладений постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/5608/17).

Відповідно до Витягу з Акта КРУ: "Проте договори на відшкодування послуг із вивезення твердих побутових відходів (сміття) та на відшкодування експлуатаційних витрат (заробітна плата обслуговуючого персоналу: сторож, прибиральниця, робітник по обслуговуванню будівель) не укладалися та відповідно зазначенні витрати НУОЮА не відшкодовувались... на порушення пп. 21., 2.2 Розділу ІІ Порядку надання платних послуг державними та комунальними начальними закладами № 736 протягом періоду з 10.06.2022- по 30.11.2023 покрито витрати сторонньої юридичної особи у загальній сумі 236802,43 грн. (розрахунки у додатку 76 до акта)..,", з яких завищені видатки у 2022році склали - 90932,93 грн., у 2023- 145869,50 грн. Наведене свідчить, що умовами Договору від 10.06.2022 не передбачене відшкодування експлуатаційних витрат (заробітна плата обслуговуючого персоналу) і взагалі, НУОЮА не укладено договір на послугу із вивезення твердих побутових відходів.

Пунктом 5 спільного наказу МОН України, Мінекономіки України та Мінфіну України від 23.07.2010 № 723 "Про затвердження Порядків надання платних послуг державними та комунальними навчальними закладами та п. 2.1. Розділу ІІ Порядку надання інших послуг, визначено наступне:

"5. Керівникам навчальних закладів встановити перелік платних освітніх та інших послуг, що надаються навчальним закладом, із зазначенням часу, місця, способу та порядку надання кожної з послуг, розрахунку їх вартості та особи, відповідальної за їх надання. 2.1... Розмір плати за надання конкретної послуги визначається на підставі її вартості, що розраховується на весь строк її надання та у повному обсязі.

Навчальний заклад самостійно визначає калькуляційну одиницю за кожною платною послугою, щодо якої здійснюється розрахунок вартості." Отже, НУ ОЮА відповідно до Порядку надання інших платних послуг мав би мати - затверджений розпорядчим актом керівника перелік таких послуг, місце, спосіб та порядок надання кожної з послуг, розрахунок їх вартості та особи, відповідальної за їх надання.

Відповідач-2 зазначає, що позивачем доказів чи підтверджень того, що ним видався відповідний наказ/розпорядження щодо порядку надання інших послуг, їх переліку з відповідним розрахунком/калькуляцією до позову не надано.

Розрахунок донарахувань Квартирно-експлуатаційному відділу м.Одеси за період 2022-2023р.р. без дати та без номеру не є розрахунком вартості кожної платної послуги, які надавав НУОЮУ в період з 10.06.2022 по 30.11.2023 у розумінні Порядків, визначних спільним наказом № 736.

По перше, цей Розрахунок складено після отримання НУОЮА Акту КРУ і адресовано ОКЕУ. По-друге, період за який здійснено розрахунок експлуатаційних витрат використання майна визначено період червень-грудень 2022 року та січень-грудень 2023 року, а послуги вивезення сміття: червень-грудень 2022 року та січень-липень 2023 року. По-третє, розрахунок експлуатаційних витрат зроблено виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на визначений період та 8 ставок: прибиральник, чергові, комендант, електромонтер. Отже, Розрахунок донарахувань визначає інші періоди, ніж визначено в Акті КРУ; експлуатаційні витрати зазначені в Акті КРУ (заробітна плата обслуговуючого персоналу: сторож, прибиральниця, робітник по обслуговуванню будівель) не співпадають із витратами, які донараховані - 8 ставок: прибиральник, чергові, комендант, електромонтер.

Ні Акт КРУ, ні Розрахунок донарахувань не є підтвердженням фактичного надання послуги вивезення сміття безпосередньо НУ ОЮА або третьою особою, яка надавала послуги із вивезення твердих побутових відходів та її оплати (у разі надання цієї послуги іншою юридичною особою) в період з 10.06.2022 по 30.11.2023 на суму 79767,00 грн. та фактичного понесення НУ ОЮА експлуатаційних витрат на суму 157035,43 грн.

На думку відповідача-2 вказаний розрахунок не підтверджений будь-якими документами, в обґрунтування його складових, зокрема, щодо підстав включення до відшкодування за рахунок відповідача частини заробітної плати, в тому числі ЄСВ, прибиральника(-ів), чергових, коменданту, електромонтеру, з якими Позивач перебував(-ає) в трудових відносинах. Послуга з вивезення сміття розрахована виходячи із кількості вивезень та вартості одного вивезення з ПДВ. Проте нічим та ніяк не підтверджено саме та кількість вивезень, яка зазначена в розрахунку (наприклад 37 вивезень у червні, 42 у вересні) та відповідна вартість одного вивезення у червні 187 грн. з ПДВ, у вересні 126 грн. 3 такою кількістю вивезень виходить що сміття вивозилися більш ніж кожен день.

Відповідач-2 посилається на наказ Мінфіну від 18.05.2012р. № 568, згідно якого, Національний стандарт бухгалтерського обліку в державному секторі 135 "Витрати", до складу прямих витрат включається заробітна плата та інші виплати працівникам, зайнятим у виконанні робіт/надання послуг, які можуть бути віднесенні до конкретного об?єкта витрат. Позивач у період з 10.06.2022 по 30.11.2023 не розрахував та не виставляв до сплати

Стягуючи плату по експлуатаційним витратам в обов?язковому порядку слід було укласти окремий договір про відшкодування витрат балансоутримувача (НУОЮА) на утримання спільного нерухомого майна. Стягнення експлуатаційних послуг з НУОМА без укладення такого договору є неправомірним. Експлуатаційні витрати/послуги, як і всі інші види послуг, надаються на підставі договорів з постачальниками таких послуг. Як це було здійснено по іншим комунальним послугам, окремі договори на які позивач надав - електроенергія, водопостачання та водовідведення. Документом, що підтверджує факт надання послуг, є відповідний акт. Бюджетні установи можуть за плату надавати лише ті види платних послуг, які їм дозволені до надання нормативними документами для навчальних закладів - Перелік платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затверджений постановою КМУ від 27.08.2010 р. № 796. Бюджетна організація (якими є усі учасник цієї справи), в даному випадку НУОМА мала передбачити у своєму кошторисі видатки на експлуатаційні послуги за відповідними KEKB відповідно до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Мінфіну від 12.03.2012 р. № 333, оплата експлуатаційних послуг, пов?язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій, має здійснюватися за КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)». НУОМА таких витрат/видатків не передбачав. Послуги з вивезення твердих побутових відходів в період з 10.06.2022 по 30.11.2023 за адресою вул.Успенська, 28/30, де розміщується гуртожиток НУ ОЮА, мали здійснюватись згідно Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, затвердженими постановою КМУ від 10.12.2008 № 1070 (в редакції постанови від 27.03.2019 №318), зокрема відповідно до Типових договорів про надання послуг з поводження з побутовими відходами.

Також відповідач-2 посилається на рапорт начальника Відділення військової підготовки Фазового коледжу морського транспорту НУ ОМА, за яким з 09.03.2024 року до визначеного місця дислокації не допускаються цивільні робітники НУ ОЮА прибиральники, чергові коменданти, електромонтери та інші цивільні особи. Побутове обслуговування, прибирання місця дислокації здійснюється силами постійного та змінного складу Відділення. Вивезення твердих побутових відходів здійснюється силами Фахового коледжу морського транспорту НУ ОМА.

17.04.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача-1, згідно якого проти позову заперечує в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідач-1 зазначає, що згідно Положення про організацію квартирно експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 488 організація квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України - це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об?єктів соціально культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами Збройних Сил України, до яких, серед іншого, відносяться Одеське квартирно-експлуатаційне управління. Оплата спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військові частини, які розміщуються (у тому числі тимчасово) на фондах, що орендовані МО України, здійснюється за договорами про постачання (відшкодування вартості спожитих) комунальних послуг та енергоносіїв квартирно-експлуатаційними органами.

Відповідно до Положення про Одеське КЕУ, затвердженого наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України від 26.05.2023 № 195 (далі - Положення), Одеське КЕ є державною установою та входить до складу Збройних Сил України, яка створена з метою організації та виконання завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій Міністерства оборони України та Збройних сил України, дислокованих у військових гарнізонах у межах визначеної зони відповідальності у мирний час та особливий період.

Відповідач-1 з доводами Позивача, викладених у п.65 позовної заяви, а саме: «Договором не передбачено обов?язкового укладання сторонами окремих договорів на відшкодування окремих видів комунальних послуг». Однак, позивачем перераховані договори, які укладені за період 2022-2023 років про відшкодування комунальних послуг, а саме: про надання комунальних послуг (за надану електроенергію), (надане водопостачання), (надане водовідведення), (природний газ), (розподіл електричної енергії/перетікання реактивної енергії).

Тобто, за період 2022-2023 років укладено окремі договори по відшкодуванню комунальних послуг, окрім договору про відшкодування комунальних послуг з вивозу сміття. Окрім того, як визначено п. 3.4, підставою для відшкодування є копії рахунків, що виставлені Стороні-1 і постачальними організаціями, які надають комунальні послуги. Після отримання зазначених документів Одеське КЕУ здійснює відшкодування за отримані комунальні послуги (послуги з вивозу сміття). До Одеського КЕУ не надходили виставлені рахунки Стороною-1 та постачальними організаціями, які надають комунальні послуги з вивозу сміття, акти наданих послуг з підтверджуючими документами. Враховуючи відсутність договору на послугу із вивезення твердих побутових відходів, відсутність виставлених рахунків НУ «ОЮА» та постачальними організаціями, які надають комунальні послуги, що підтверджує понесені витрати НУ «ОЮА», Одеським КЕУ не вбачається можливим компенсувати (відшкодувати) плату за комунальні послуги, а саме вивезення сміття за період 2022-2023 роки.

Також відповідач-1 повідомляє, що відповідно до Директиви № Д-7/ДСК від 04.04.2023 року юридичну особу «Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса» переформовано на «Одеське квартирно-експлуатаційне управління».

25.04.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив відповідача-1 від представника позивача, згідно якого заперечення вважає безпідставними, необгрунтованими та наполягає на задоволенні позову.

Позивач зазначає, що із відзиву на позов відповідача-1, вбачається, що ним визнаються наступні обставини спірних правовідносин: факт укладання договору; зобов`язання відповідача-1, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, відшкодувати позивачу, всі витрати за комунальні послуги, які були отримані відповідачами за час дії цього договору; факт надання комунальних послуг вивезення твердих побутових відходів (сміття) позивачу, в гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 28/30; невідшкодування відповідачами позивачу витрат на вивезення твердих побутових відходів (сміття), що є додатковим підтвердженням підстав позовної заяви.

Стосовно підтвердження факту надання комунальних послуг із вивезення твердих побутових відходів (сміття) позивач зазначає, що відповідно до положень п. 3.2. Договору, сторона 2 зобов`язана відшкодовувати стороні 1 всі витрати за комунальні послуги, які були отимані стороною 2 за час дії цього договору.

На переконання Позивача, укладеним між сторонами Договором передбачено, що Відповідач-1, Одеське КЕУ, має відшкодувати всі витрати за комунальні послуги отримані Відповідачем-2.

Окрім того, у позовній заяві зазначалось, що факт не відшкодування Відповідачем-1, Одеським КУ, на користь Позивача, ну «ОЮ», витрат на вивезення твердих побутових відходів (сміття) встановлено Південним офісом Держаудитслужби, що підтверджується Актом від 20.02.2024 р. № 03-11/02, витяг з якого міститься у матеріалах справи.

Також 31.01.2024р. позивачем, на адресу Відповідача-1, Одеського КЕУ, направлено лист-претензію від 31.01.2024р. вих.№165-26 щодо компенсації (відшкодування) експлуатаційних витрат використання майна (ПЕВ) - у сумі 157 035,43 грн., а також комунальних послуг, а саме вивезення сміття - у сумі 79 767,00 грн., за період 2022-2023 роки у загальній сумі 236 802,43 грн. У додатках до цього листа-претензії надано рахунки фактури. Таким чином, Позивач, належним чином, у відповідності до положень Договору підтвердив факт надання Відповідачу-2, НУ «ОМА», комунальних послуг із вивезення твердих побутових відходів (сміття), що належним чином встановлено та підтверджено Актом Південного офісу Держауцитслужби.

Матеріалами справи, положеннями позовної заяви та цієї відповіді на відзив достеменно підтверджується факт надання комунальних послуг із вивезення твердих побутових відходів (сміття) в гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 28/30.

Додатково позивач звертає увагу на те, що в листі від 15.02.2024р. вих.№ 682 відповідач-1 посилається виключно на відсутність договору про відшкодування цього виду комунальних послуг.

25.04.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив відповідача-2 від представника позивача, згідно якого заперечення вважає безпідставними, необгрунтованими та наполягає на задоволенні позову.

Позивач зазначає, що за змістом положень Договору Відповідач-2, користується частиною будівлі гуртожитку Позивача, безоплатно. При цьому, безоплатне користування не стосується та не виключає обов?язку щодо компенсації Позивачу, витрат пов?язаних із спільним використанням Майном. Таким чином, положеннями відзиву на позов Відповідача-2, не спростовано відповідних положень позовної заяви.

Факт використання Відповідачем-2, частинами будівлі гуртожитку Позивача, є очевидним та безпісдатвним. У позовній заяві та цій відповіді на відзив вже було зазначено, що положеннями Договору, а саме п.4.6 передбачено, що Сторона 2 (Відповідач-2,) зобов?язується здійснювати витрати, пов?язані з спільним використанням Майна, у тому числі фактичні комунальні платежі.

Відповідач-2, НУ «ОМА», не може спростувати це положення Договору. Крім того, на переконання Позивача, зазначене положення є чітким, конкретним та таким, що не підлягає оціночному або розширювальному тлумаченню, у зв?язку з цим, однозначно свідчить про наявність обов?язку Сторони 2 здійснювати витрати, пов?язані з спільним використанням Майна. відповідно до положень п. 1.1 розділу І Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого спільним наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України та Міністерства фінансів України від 23.07.2010 р. № 736/902/758 передбачається, що дія цього Порядку поширюється на навчальні заклади, що належать до державної і комунальної форм власності, у частині надання платних послуг, відповідно до розділів 2-8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №796. При цьому, відповідно до п. 1.2. розділу І зазначеного Порядку при наданні платних послуг, що не належать безпосередньо до сфери освітньої діяльності, застосовуються нормативно-правові акти, які регулюють надання послуг у відповідній сфері діяльності. Враховуючи це, Порядки, затверджені спільним наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України та Міністерства фінансів України від 23.07.2010 р. №736/902/758 є достатньою правовою підставою для нарахування експлуатаційних витрат.

Також 25.04.2024 за вх.№17038/24 до суду надійшли клопотання представника позивача про розгляд справи з викликом сторін та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Південний офіс держаудитслужби.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 року було призначено судове засідання для розгляду справи на 21.05.2024 року та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Південний офіс держаудитслужби

29.04.2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив представника відповідача-2, згідно яких підтримує заперечення та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач-2 зазначає, що не підтверджено (не доведено) нарахування та фактична виплата заробітної плати конкретним працівникам (сторожу, прибиральниці, робітнику по обслуговуванню будівель), або хоча б тим, хто обіймав посади зазначенні у розрахунку з урахуванням податків та зборів.

Відповідач-2 наполягає, що позивач за весь час дії Договору і до моменту подання позовної заяви, жодного разу не звертався до відповідача-2 з питань виникнення у них експлуатаційних витрат, пов?язаних із спільним використанням будівлі по АДРЕСА_1 та необхідності їх відшкодування. Єдиний доказ стосовно цього - це лист позивача до відповідача-1 від 31.01.2024 №165-26 яким вони просять відшкодувати експлуатаційні втрати та послугу з вивезення сміття та надають 2 рахунки фактури від 09.02.2024 на 157035,43 грн. та 79767,00 грн. відповідно, платниками в яких знов такі визначено

відповідача-1.

Також на думку відповідача-2, позивач не надав доказів того, що він безпосередньо є надавачом послуги з вивезення твердих побутових відходів згідно Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затверджений постановою КМУ від 27.08.2010 р. №796, із наявним затвердженим розрахунком вартості послуги відповідно до спільного наказу МОН України, Мінекономіки України та Мінфіну України про затвердження Порядків надання платних послуг державними та комунальними навчальними закладами від 23.07.2010 №723. Відповідач-2 надав суду доказ того, що вивезення сміття по вул. Успенська, 28, зокрема в період 10.06.2022 по 30.11.2023 здійснювалось на підставі відповідного договору, тобто цієї послуги від позивача не потребував. Вищенаведене свідчить про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача.

21.05.2024 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи стосовно позовних вимог, згідно яких просить суд задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до п.п. З пункту 4 Положення про Південний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 №23 (далі - Положення) Офіс відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль зокрема за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, за станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності. Так, відповідно до пункту 1.2.1.3 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Південного офісу Держаудитслужби на IV квартал 2023 року проведена планова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Національного університету «Одеська юридична академія» за період з 01.07.2021 по 30.11.2023, за результатами якої складено акт від 20.02.2024 №03-11/02.

Під час ревізії встановлено, що Університетом з Національним Університетом «Одеська морська академія» та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса укладено договір від 10.06.2022 № 97/3м, відповідно до умов якого Університет надає Академії можливість на спільне безоплатне користування для власних потреб нерухомим майном - частиною будівлі гуртожитку площею 684,2 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 28/30.

Умовами вищевказаного Договору передбачено наступне: пп. 3.1 п. 3 - спільне користування майном здійснюється на безоплатній основі; пп. 3.2 п. 3 - Академія зобов?язана відшкодовувати Університету всі витрати за комунальні послуги, які були отримані Академією за час дії цього Договору; пп. 3.3 п. 3 - КЕВ м. Одеса зобов?язаний відшкодовувати Університету всі витрати за комунальні послуги, які були спожиті Академією; пп. 3.4 п. 3 - підставою для відшкодування КЕВ м. Одеса за Академію комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги Університету.

З метою відшкодування комунальних послуг Університет зобов`язаний виставити рахунки КЕВ м. Одеса та надати копії рахунків, що виставлені Університету організаціями - постачальниками комунальних послуг; пп. 4.6 п. 4 - Академія зобов?язується здійснювати витрати, пов?язані зі спільним використанням майна, у тому числі фактичні комунальні платежі.

Відповідно до вимог пп. 2.1, 2.2 Розділу ІІ Порядку надання інших платних послуг №736, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 23 липня 2010 року № 736/902/758 - встановлення вартості платної послуги здійснюється на базі економічно обґрунтованих витрат, пов?язаних з її наданням; складовими витрат є: витрати на оплату праці працівників, нарахування на оплату праці відповідно до законодавства, безпосередні витрати та оплата послуг інших організацій, капітальні витрати, індексація заробітної плати, інші витрати відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, на порушення вимог п. 46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, пп. 2.1, 2.2 Розділу ІІ Порядку надання інших платних послуг Nє 736 протягом періоду з 10.06.2022 по 30.11.2023 за рахунок коштів спеціального фонду Університету, отриманих від надання інших платних послуг, покрито витрати Національного університету «Одеська морська академія у загальній сумі 236 802,43 грн.

Вищезазначене порушення призвело до завищення розміру видатків за КЕКВ 2282, КПКВК ДБ 2201160 у формі №4-1 «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги, що надаються бюджетними установами» у загальній сумі 236 802,43 гривні: в 2022 році у сумі 90 932,93 грн; в 2023 році у сумі 145 869,5 грн.

Відповідно до пункту 46 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою України, її міжрегіональними територіальними органами затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 № 550, Південним офісом Держаудитслужби на адресу Національного університету «Одеська юридична академія» направлено вимогу щодо усунення виявлених порушень під час ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності від 28.08.2024 №151503-14/1010-2024, у якій Південний офіс Держаудитслужби вимагає забезпечити відшкодування на користь Університету шкоди, заподіяної внаслідок невідшкодування протягом 2022-2023 років послуг із вивезення твердих побутових відходів та експлуатаційних витрат на суму 236 802,43 гривні.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Представники відповідачів у судове засідання для розгляду справи по суті не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Суд пересвідчився, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 21.05.2024р. на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, дослідивши докази та аргументи учасників справи, суд встановив, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між 10.06.2022 р. між Стороною 1 - Позивачем, НУ «ОЮА», та Стороною 2 - Національним університетом «Одеська морська академія» (далі - Відповідач-2, НУ «ОМА») і Стороною 3 - Одеське квартирно-експлуатаційне управління було укладено договір № 97/3M (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 цього Договору його предмет сформульовано наступним чином:

«На підставі Наказу №3 від 18.04.22 року «Про встановлення військово-квартирної повинності» та окремого доручення Командування Сил логістики ЗСУ №370/2/1685 від 30.03.2022 року, Сторона 1 надає Стороні 2 можливість на спільне безоплатне користування нерухомим майном-комплексом будівель Сторони 1, а саме: - частину будівлі гуртожитку (приміщення 3 (третього) поверху) гуртожитку Національного університету «Одеська юридична академія», загальною площею 684,2 м2, за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 28/30, що обліковується на балансі Національного університету «Одеська юридична академія».

Відповідно до п. 1.2 Договору перелік приміщень у будівлі, або окремих будівель, які будуть спільно використовуватись Сторонами відображаються у копіях технічних паспортів на будівлю.

У п. 1.3-1.4 Договору також зазначається, що Сторона 1 надає Стороні 2 можливість скористатись своїм майном для власних потреб використання. Стан майна на момент укладання договору (потребує/не потребує поточного або капітального чи поточного і капітального ремонту) фіксується та відображається в Акті приймання-передачі за узгодженим висновком Сторони 1 та Сторони

Відповідно до п. 2.1 Договору Сторона 2 вступає у спільне використання Майна у термін, указаний у Договорі, та акті передачі Майна.

При цьому, згідно з п. 2.2 Договору спільне користування Майном не тягне за собою виникнення в Сторони 2 будь-якого права на це Майно, крім права спільного тимчасового використання цього майна на умовах та праві, що передбачено цим договором.

В п.3.1 Договору встановлено, що спільне користування майном здійснюється на безоплатній основі.

Відповідно до п. 3.2 договору Сторона 2 зобов?язана відшкодувати Стороні 1 всі витрати за комунальні послуги, які були отримані Стороною 2 за час дії цього договору.

Поряд з цим, в п. 3.3 Договору передбачено, що всі відшкодування за отримані комунальні послуги Сторони 2 за цим договором сплачуються Стороною 3, але виключно за погодженням із нею. Підставою для відшкодування Стороною 3 за Стороною 2 комунальних послуг с вставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги Стороні 1. З метою відшкодування комунальних послуг Сторона 1 зобов?язана виставити рахунки Стороні 3 та надати копії рахунків, що виставлені Стороні 1 і постачальними організаціями, які надають комунальні послуги (п. 3.4. Договору).

Згідно з п. 4.6 Договору Сторона 2 зобов?язується здійснювати витрати, пов?язані з спільним використанням Майна, у тому числі фактичні комунальні платежі.

До обов?язків Сторони 3, згідно з п. 8.2 Договору належить відшкодовувати Стороні 1 вартість комунальних послуг, що спожиті Стороною 2 у процесі виконання цього договору.

У п.п. 9.2-9.3 Договору зазначається, що спори, які виникають за цим Договором або в зв?язку з ним, не вирішені шляхом переговорів вирішуються в судовому порядку. Всі інші умови договору, що не врегульовані умовами цього договору, регулюються нормами чинного законодавства.

В п.10.1 Договору встановлено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання, та діє до моменту припинення чи скасування воєнного стану включно, встановленого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

10.06.2022 р. Стороною 1 - Позивачем, НУ «ОЮА», та Стороною 2 - Відповідачем-2, НУ «ОМА», було підписано Акт приймання-передачі, що є додатком №2 до Договору. В Акті приймання-передачі від 10.06.2022 р. зазначається наступне. У відповідності до пункту 1 Акту приймання-передачі Сторона-1 передала, а Сторона 2 прийняла у спільне безоплатне користування частину будівлі гуртожитку (приміщення 3 (третього) поверху) гуртожитку Національного університету «Одеська юридична академія», загальною площею 684,2 мг, за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 28/30, що обліковується на балансі Національного університету «Одеська юридична академія».

Відповідно до пункту 2 Акту приймання-передачі майно передано для власних потреб використання Стороною 2. Згідно з пунктом 3 Акту приймання-передачі майно передано у задовільному та придатному стані для використання його за цільовим призначенням. Отже, з цього моменту, а саме 10.06.2022 р., Позивач, передав, а Відповідач-2, отримав у користування частину будівлі гуртожитку (приміщення 3 (третього) поверху) гуртожитку Національного університету «Одеська юридична академія», загальною площею 684,2 м', за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 28/30.

В подальшому Відповідачем-1, ініціювалось укладення окремих договорів про відшкодування комунальних послуг. Договори про відшкодування комунальних послуг на 2022 рік: 17.10.2022 р. між Позивачем, та Відповідачем-1, укладено Договір №241 про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг (за надану електроенергію) від 17.10.2022 р.; 09.11.2022 р. між Позивачем та Відповідачем-1, укладено Договір №270 про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг (за надане водопостачання) від 09.11.2022 р.; 09.11.2022 р. між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір №271 про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг (за надане водовідведення) від 09.11.2022 р.; 08.12.2022 р. між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір №325 про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг (природний газ) від 08.12.2022 р.

Договори про відшкодування комунальних послуг на 2023 рік: 08.02.2023 р. між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір № 87 про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг (природний газ) від 08.02.2023 р.; 10.02.2023 р. між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір № 115 про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг (за надану електроенергію) від 10.02.2023 р.; 07.03.2023 р. між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір №179 про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг (за надане водопостачання) від 07.03.2023 р.; 07.03.2023 р. між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір №180 про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг (за надане водовідведення) від 07.03.2023 р.; 12.09.2023 р. між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір №393 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії / перетікання реактивної енергії від 12.09.2023 р.; 16.11.2023 р. між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір № 490 про відшкодування витрат за спожите водопостачання та водовідведення від 16.11.2023 р.

У період з 18.12.2023р. по 19.02.2024р. Південним офісом Держаудитслужби проводилась планова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Позивача, за період з 01.07.2021р. по 30.11.2023р. Під час проведення Південним офісом Держаудитслужби зазначеної ревізії постало питання щодо компенсації (відшкодування) експлуатаційних витрат (ПЕВ) та комунальних послуг, а саме вивезення сміття відповідно до Договору.

31.01.2024р. Позивачем на адресу Відповідача-1 направлено лист-претензію від 31.01.2024 вих.№ 165-26 щодо компенсації (відшкодування) експлуатаційних витрат використання майна (ПЕВ) - у сумі 157 035,43 грн., а також комунальних послуг, а саме вивезення сміття - у сумі 79 767,00 грн., за період 2022-2023 роки у загальній сумі 236 802,43 грн. У додатках до цього листа-претензії надано рахунки-фактури.

За результатами проведеного Південним офісом Держаудитслужби контрольного заходу складено Акті від 20.02.2024 р. № 03-11/02. У зазначеному Акті від 20.02.2024 р. №03-11/02 в частині, що стосується спірних правовідносин зазначається, наступне, цитую: «Ревізія надання інших платних послуг.

Під час ревізії встановлено, що Університетом з Національним університетом «Одеська морська академія» (далі - Академія) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса (далі - КЕВ м. Одеса) укладено, договір від 10.06.2022 №97/3м, відповідно до умов якого Університет надає Академії можливість на спільне безоплатне користування, для власних потреб нерухомим майном - частиною будівлі гуртожитку площею 684,2 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Успенска, 28/30.

Умовами вищевказаного Договору передбачено наступне: пп. 3.1 п. 3 спільне користування майном здійснюється на безоплатній основі; пп. 3.2 п. 3 Академія зобов?язана відшкодовувати Університету всі витрати за комунальні послуги, які були отримані Академією за час дії цього Договору; пп. 3.3 п. 3 - КЕВ м. Одеса зобов?язаний відшкодовувати Університету всі витрати за комунальні послуги, які були спожиті Академією; пп. 3.4 п. 3 - підставою для відшкодування КЕВ м. Одеса за Академію комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги Університету.

З метою відшкодування комунальних послуг Університет зобов`язаний виставити рахунки КЕВ м. Одеса та надати копії рахунків, що виставлені Університету організаціями- постачальниками комунальних послуг; пп. 4.6 п. 4 - Академія зобов?язується здійснювати витрати, пов?язані зі спільним використанням майна, у тому числі фактичні комунальні платежі.

В подальшому Університетом з КЕВ м. Одеса та Академією були укладені договори про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг (електропостачання, водопостачання водовідведення, газопостачання). Проте, договори на відшкодування послуг із вивезення твердих побутових відходів (сміття) та на відшкодування експлуатаційних витрат (заробітна плата обслуговуючого персоналу: сторож, прибиральниця, робітник по обслуговуванню будівель) не укладались та відповідно зазначені витрати Університету не відшкодовувались.

Відповідно до вимог пп. 2.1, 2.2 Розділу ІІ Порядку надання інших платних послуг № 736 встановлення вартості платної послуги здійснюється на базі економічно обґрунтованих витрат; пов?язаних з її наданням; складовими витрат є: витрати на оплату праці працівників, нарахування на оплату праці відповідно до законодавства, безпосередні витрати та оплата послуг інших організацій, капітальні витрати, індексація заробітної плати, інші витрати відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, на порушення вимог п. 46 Порядку №228, пп. 2.1, 2.2 Розділу ІІ Порядку надання інших платних освітніх послуг №736 протягом періоду з 10.06.2022 по 30.11.2023 за рахунок коштів спеціального фонду Університету, отриманих від надання інших платних послуг, покрито витрати сторонньої юридичної особи у загальній сумі 236 802,43 грн.

28.02.2024 р. Південним офісом Держаудитслужби на адресу Позивача було надіслано вимогу щодо усунення виявлених порушень вих. № 151503-14/1010-2024 від 28.02.2024 р. В цій вимозі Південним офісом Держаудитслужби зазначається, що «На підставі пункту 1 частини 1 статті 8, пункту 7 статті 10, частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», абзацу 2 підпункту 7 пункту 4 Положення про Південний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02 червня 2016 р. № 23, пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550, Південний офіс Держаудитслужби вимагає: Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 610-625 Цивільного кодексу України відшкодування на користь Університету шкоди, заподіяної внаслідок невідшкодування Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса протягом 2022-2023 років послуг із вивезення твердих побутових відходів та експлуатаційних витрат на суму 236 802,43 гривні».

Отже, Відповідач-1, фактично відмовилось компенсувати (відшкодувати) Позивачу зазначені витрати.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги, що укладені між учасниками справи договори є належними підставами, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідачів взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-1V, зі змінами та доповненнями (далі - ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436- IV, зі змінами та доповненнями (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права саме - заходами, які прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року (надалі - Конвенція), кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

З огляду на приписи ст. 9 Конституції України, ст. З ГПК України, господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідно до приписів ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, спосіб захисту прав повинен бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Застосування судом будь-якого способу судового захисту вимагає наявності наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 626 Цивільного кодексу України до договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Частиною 5 ст. 626 Цивільного кодексу України також встановлено, що договір с відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Свобода договору, в розумінні ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України, означає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст.628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, регулюються уповноваженими ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовано положеннями Закону України «Про житлово- комунальні послуги». Житлово-комунальною послугою, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі комунальних послуг. відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

В ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Таким чином, послуги з вивезення твердих побутових відходів (сміття) належать до комунальних послуг. Питання надання інших платних послуг закладами вищої освіти, у тому числі й Позивачем, врегульовано Порядком надання інших платних послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 р. № 736/902/758.

Згідно з п. 1.1 розділу І зазначеного Порядку його дія поширюється на навчальні заклади, що належать до державної і комунальної форм власності, у частині надання платних послуг, відповідно до розділів 2-8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796.

Відповідно до вимог пп. 2.1, 2.2 Розділу ІІ Порядку надання інших платних послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 p. №736/902/758 встановлення вартості платної послуги здійснюється на базі економічно обґрунтованих витрат; пов?язаних з її наданням; складовими витрат є: витрати на оплату праці працівників, нарахування на оплату праці відповідно до законодавства, безпосередні витрати та оплата послуг інших організацій, капітальні витрати, індексація заробітної плати, інші витрати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Суд враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відтак, судом надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникли між сторонами. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Дане рішення суду прийнято у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі у судовому засіданні.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Національного університету Одеська юридична академія є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідачів пропорційно здоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Національного університету Одеська юридична академія (65009, м.Одеса, вул. Фонтанська дорога,23, ) до відповідача 1 Одеського квартирно-експлуатаційного управління (65058, м.Одеса, вул.Армійська,18, ) та до відповідача 2 - Національного університету Одеська морська академія (65052, м.Одеса, вул.Дідріхсона,8, ) - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Одеського квартирно-експлуатаційного управління (65058, м.Одеса, вул. Армійська,18, ) на користь Національного університету Одеська юридична академія (65009, м.Одеса, вул.Фонтанська дорога,23, ) заборгованість в розмірі 79 767 (Сімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. та судовий збір в розмірі 1 196 (Одна тисяча сто дев"яносто шість) грн. 46 коп.

3.Стягнути з Національного університету Одеська морська академія (65052, м.Одеса, вул.Дідріхсона,8, ) на користь Національного університету Одеська юридична академія (65009, м.Одеса, вул.Фонтанська дорога,23, ) заборгованість в розмірі 157 035 (Сто п`ятдесят сім тисяч тридцять п`ять) грн. 43 коп. та судовий збір в розмірі 2 355 (Дві тисячі триста п"ятдесят п"ять) грн. 54 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 травня 2024 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна