ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.05.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/183/24
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:
судді Рочняк О.В.,
розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" від 20.05.2024 (вх. №8323/24 від 20.05.2024) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" РІ ГРУП"
до відповідача: Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про стягнення 146 892 грн 04 коп. заборгованості
ВСТАНОВИВ: рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2024 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; стягнуто з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" 146 892 грн 04 коп. заборгованості, з них: 146 735 грн 68 коп. основного боргу, 156 грн 36 коп. 3% річних та 2 422 грн 40 коп. судового збору.
20.05.2024 через систему "Електронний суд" від ТОВ "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" надійшло клопотання від 20.05.2024 (вх.№8323/24) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.
23.05.2024 через систему "Електронний суд" від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло заперечення від 23.05.2024 (вх.№8659/24) на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог частин 1-3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Оскільки рішення у справі №909/183/24 ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, наявні у матеріалах справи докази є достатніми для здійснення розгляду заяви без виклику учасників справи, тому відповідно до положень ст.244 ГПК України судове засідання для розгляду поданої позивачем заяви не призначається.
Позиція заявника (позивача). Позивач у клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі зазначив, що на підставі договору про надання правничої допомоги № 906-19/09/2023 від 19.09.2023, договору про надання правничої допомоги №б/н від 29.02.2024, додаткової угоди №05/03/24 від 05.03.2024 до договору №906-19/09/2023 від 19.09.2023, акту приймання-передачі наданих послуг №16/05/24 від 16.05.2024 до договору №906-19/09/2023 від 19.09.2023 при розгляді справи адвокатом надано позивачу правничу допомогу на суму 20 000 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Позиція відповідача. Відповідач в задоволенні клопотання про стягнення 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу просить відмовити, при цьому зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію пропорційності до предмету спору, складності справи, обсягу наданих послуг та виконаних робіт. Також відповідач вказав на те, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 126 ГПК України позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та підтверджуючих документів про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
У позовній заяві позивач зазначив про те, що витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи орієнтовно становлять 20 000 грн.
У клопотанні від 20.05.2024 (вх.№8323/24 від 20.05.2024) про стягнення судових витрат просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано:
- договір про надання правничої допомоги № 906-19/09/2023 від 19.09.2023;
- договір про надання правничої допомоги №б/н від 29.02.2024;
- додаткову угоду №05/03/24 від 05.03.2024 до договору про надання правничої допомоги №906-19/09/2023 від 19.09.2023;
- акт приймання-передачі наданих послуг №16/05/24 від 16.05.2024 до договору про надання правничої допомоги №906-19/09/2023 від 19.09.2023.
Як вбачається зі змісту договору про надання правничої допомоги № 906-19/09/2023 від 19.09.2023, укладеного між ТОВ "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП" (адвокатське об`єднання), клієнт доручає, адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову/правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1 договору).
Відповідно до п. 4.1 договору, загальна вартість послуг за цим договором складається із суми всіх виставлених клієнту рахунків-фактур.
Згідно з п. 4.7 договору, за результатом надання юридичної допомоги складається акт, що підписується уповноваженими представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість.
За змістом п. 4.9 договору, сума вказана в п. 4.1 даного договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.
29.02.2024 Адвокатське об`єднання "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП" (адвокатське об`єднання) та адвокат Дацюк Ольга Василівна (адвокат) уклали договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 1.1 якого адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, доручає адвокату, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнтам адвокатського об`єднання в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
05.03.2024 між ТОВ "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП" (адвокатське об`єднання) укладено додаткову угоду №05/03/24 до договору про надання правничої допомоги №906-19/09/2023 від 19.09.2023, в п.1.1 якої сторони погодили, що гонорар адвокатського об`єднання за комплексний супровід судової справи №909/183/24, яка розглядається Господарським судом Івано-Франківської області за позовною заявою ТОВ "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення 146 892 грн 04 коп., становить фіксовану суму у розмірі 20 000 грн 00 коп.
Відповідно до п.1.2 додаткової угоди, гонорар адвокатського об`єднання повинен бути сплачений клієнтом протягом 60 днів після набрання рішення суду законної сили.
16.05.2024 сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 906-19/09/2023 від 19.09.2023, відповідно до якого адвокатське об`єднання надано, а клієнт прийняв послуги з професійної правничої допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнта у Господарському суді Івано-Франківської області по справі №909/183/24 за позовною заявою ТОВ "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення 146 892 грн 04 коп.
Згідно з п. 1.2 акту, вартість наданих послуг становить фіксовану суму у розмірі 20 000 грн 00 коп., що є гонораром адвокатського об`єднання.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в т.ч. якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За приписами ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Клопотання від 20.05.2024 (вх.№8323/24 від 20.05.2024) про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу подана в межах строку, встановленого ч.8 ст.129 ГПК України на подання такої заяви.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Надання Адвокатським об`єднанням "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП" ТОВ "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" послуг з професійної правничої допомоги по справі №909/183/24 в розмірі 20 000 грн підтверджується: договором про надання правничої допомоги №906-19/09/2023 від 19.09.2023, договором про надання правничої допомоги №б/н від 29.02.2024, додатковою угодою №05/03/24 від 05.03.2024 до договору про надання правничої допомоги №906-19/09/2023 від 19.09.2023, актом приймання-передачі наданих послуг №16/05/24 від 16.05.2024 до договору про надання правничої допомоги №906-19/09/2023 від 19.09.2023.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
При визначені розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суд взяв до уваги ту обставину, що спір у цій справі для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час.
Отже, оцінивши заявлені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн та подані на їх підтвердження докази, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу не відповідають вимогам щодо реальності, розумності їх розміру, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору (критерії, визначені статтею 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України).
Згідно з частинами 1-2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи заперечення відповідача на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, складність справи, виконані представником позивача роботи (надані послуги), принципи реальності, співрозмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку покласти на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу частково - у розмірі 10 000 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
клопотання ТОВ "Енерго Ресурс" РІ ГРУП" від 20.05.2024 (вх. №8323/24 від 20.05.2024) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
В задоволенні решту вимог відмовити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції в порядку розділу 4 ГПК України.

Додаткове рішення підписано 27.05.2024.

Суддя О.В. Рочняк