УХВАЛА

29 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 906/1305/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024

у справі за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз"

про стягнення 308 617 178,02 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 43 269 759,24 грн пені, 3 977 696,43 грн 3% річних та 11 036 296,82 грн інфляційних втрат

та зустрічним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (далі - АТ "Житомиргаз")

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз")

про здійснення тлумачення умови п.9.4 Договору від 17.12.2015 № транспортування природного газу, в частині наявності або відсутності моменту з якого починається перебіг 5 банківських днів та визнання відсутнім у Акціонерного товариства "Укртрансгаз" права визначати базову ціну газу більшою за вартість на ринку природного газу за період з липня 2018 року по лютий 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

1. АТ "Укртрансгаз" звернулося з позовом, у якому просило стягнути з АТ "Житомиргаз" 366 900 930,50грн, з яких: 308 617 178,02 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 43 269 759,24 грн пені, 3 977 696,43 грн 3% річних, 11 036 296,82 грн інфляційних втрат.

2. АТ "Житомиргаз" подало зустрічний позов про тлумачення умови п.9.4 Договору від 17.12.2015 № транспортування природного газу (далі - Договір) та визнання відсутнім у позивача права визначати базову ціну газу більшою за вартість на ринку природного газу за період з липня 2018 року по лютий 2019 року.

3. Господарський суд Житомирської області рішенням від 23.12.2022 в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовив.

4. Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 05.03.2024 рішення Господарського суду Житомирської області від 23.12.2022 в частині відмови у задоволенні первісного позову скасував та ухвалив в цій частині нове рішення про задоволення позову.

5. 02.04.2024 АТ "Житомиргаз" через систему "Електронний суд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

6. Верховний Суд ухвалою від 16.04.2024 відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, а касаційну скаргу залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) як таку, що оформлена з порушенням вимог п.2 ч.4 ст.290 ГПК.

7. 26.04.2024 від скаржника через систему Електронний суд надійшла, подана цього ж дня, заява про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги та про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

8. У заяві, зокрема, зазначає:

- в постанові Верховного Суду від 21.09.2023 у справі №914/558/22 зроблено висновок щодо застосування норм права в частині можливості відстрочення сплати судового збору;

- Верховний Суд у постанові від 21.09.2023 у справі №914/558/22, посилаючись на висновки щодо застосування ст.8 Закону "Про судовий збір" та ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, вказав, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату; крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору;

- Верховний Суд у постанові від 21.09.2023 у справі №914/558/22 дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про відстрочення сплати судового збору за подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Сейф Гласс Факторі" апеляційної скарги не суперечить зазначеним вище висновкам Верховного Суду, згідно з якими у суду наявне право на відстрочення або розстрочення сплати судового збору і для юридичних осіб за наявності відповідного клопотання, яким, як вбачається, суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями частини другої ст.123 ГПК, скористався.

9. Згідно з ч.3 ст.3 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

10. Статтею 292 ГПК передбачено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.290 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

11. Згідно з ч.4 ст.174 ГПК якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

12. Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд касаційної інстанції зазначає, що п.2 ч.4 ст.290 ГПК визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

13. Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

14. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон "Про судовий збір".

15. Статтею 8 Закону "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч.1 цієї статті.

16. Верховний Суд зазначає, що наведеними правовими нормами ст.8 Закону "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору.

17. Виходячи з положень ст.8 Закону "Про судовий збір" суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору: 1) за клопотанням фізичних осіб, тільки за наявності певних умов, або 2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

18. Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст.129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

19. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, положення пунктів 1 та 2 ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п.3 ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

20. З огляду на те, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не підлягає задоволенню.

21. Щодо висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21.09.2023 у справі №914/558/22, на які посилається скаржник, Верховний Суд зазначає таке.

22. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, на яку послався Верховний Суд у справі №914/558/22, зробила відповідні висновки, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату; крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, з урахуванням положень ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України.

23. Як було зазначено, ч.2 ст.123 ГПК передбачає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Аналогічне положення закріплено в ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України.

24. Так, ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

25. Отже, ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України без відсилки до ст.8 Закону "Про судовий збір" передбачає можливість зменшення розміру судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат.

26. У той же час ГПК не містить подібних положень до тих, які закріплені у ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказане свідчить про відмінність правового регулювання та, відповідно, нетотожність випадків, за яких юридичній особі може бути відстрочено сплату судового збору в адміністративному та господарському процесах.

27. Вказане підтверджується змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, у якій зазначено:

"44. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що ч.1 ст.133 КАС визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас ст.8 Закону "Про судовий збір" конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

47. Водночас у нормах ч.2 ст.132 КАС відсилання до норм Закону "Про судовий збір", зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених ст.8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

48. Це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору".

28. Процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів касаційного суду (постанова Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №130/1001/17, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 09.08.2019 у справі №910/12968/17, від 04.11.2019 у справі №916/313/18, від 11.10.2023 у справі №607/1662/21, від 29.02.2024 у справі №757/563/20, від 13.03.2024 у справі №167/1058/20).

29. Таким чином, у цьому випадку, вирішуючи питання щодо застосування положень ст.8 Закону "Про судовий збір" та ч.2 ст.123 ГПК, підлягає застосуванню не висновок, що міститься в постанові колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.09.2023 у справі №914/558/22, а висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

30. Враховуючи вищезазначене, а також те, що скаржник не усунув недоліки касаційної скарги щодо сплати судового збору у встановлені судом строки, касаційна скарга АТ "Житомиргаз" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 у справі №906/1305/19 підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

31. Клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду залишається без розгляду з таких мотивів.

32. Згідно частин 2, 3 ст.303 ГПК питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується більшістю від складу суду, що розглядає справу. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.

33. Розгляд справ у суді касаційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття касаційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи (ч.2 ст.301 ГПК).

34. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги скаржнику, то відсутні процесуальні підстави для вирішення питання щодо передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке вирішується після початку розгляду справи судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №906/1305/19.

2. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 у справі №906/1305/19 повернути без розгляду.

3. Копії цієї ухвали надіслати Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" та іншим учасникам справи, додані до скарги матеріали та копію касаційної скарги повернути заявнику.

4. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

5. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи №906/1305/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець