ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 Справа № 914/3668/23

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача: Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, м. Київ

про: стягнення заборгованості, розірвання договору оренди нерухомого державного майна від 13.12.2005 року №106 та виселення орендаря

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Від учасників справи:

Від позивача: Стефанишин О.Б. представник;

Від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів до відповідача Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, м. Київ про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 146 396,82грн. та пені в сумі 36 041,97грн., розірвання договору оренди нерухомого державного майна від 13.12.2005 року №106 та виселення Державного підприємства Центр державного земельного кадастру з орендованих нежитлових приміщень загальною площею 67,9 кв.м., які розміщені на сьомому поверсі будівлі за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 4. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 8 052,00грн.

Ухвалою суду від 20.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 18.01.2024 року на 11:30 год.

За клопотанням учасників справи з метою мирного врегулювання спору, судові засідання неодноразово відкладалися.

Судове засідання 18.01.2024 року не відбулося у звязку з загальнонаціональною тривогою, відтак ухвалою суду від 18.01.2024 року розгляд справи призначено на 08.02.2024 на 13:00 год. та забезпечено участь представника відповідача - Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, м. Київ в судовому засіданні у справі №914/3668/23, призначеному 08.02.2024 р. о 13:00 год., в режимі відеоконференції.

06.03.2024 року до суду через систему Електронний суд від представника відповідача надійшло клопотання за вх.№6451/24 про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження на 30 днів з метою врегулювання спору між сторонами.

Ухвалою суду від 14.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 25.04.2024 р. о 10:20 год. та забезпечено участь представника відповідача - Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, м. Київ в судовому засіданні у справі №914/3668/23, призначеному на 25.04.2024 р. о 10:20 год., в режимі відеоконференції.

Судове засідання 25.04.2024 року не відбулося у звязку з загальнонаціональною тривогою, відтак ухвалою суду від 25.04.2024 року судове засідання призначено на 16.05.2024 року на 11:45 год.

В судове засідання 16.05.2024 року позивач явку представника не забезпечив, 16.05.2024 року представником позивача подано через канцелярію суду лист за вх.№13163/24, в якому повідомлено суд, що за період з 15.12.2023 року по 15.05.2024 рік орендарем сплачено 60 000,00грн. заборгованості з орендної плати по договору оренди від 13.12.2005 року №106 та додано до листа довідку про стан нарахування та надходження орендної плати по договору оренди від 13.12.2005 року №106.

В судове засідання 16.05.2024 року відповідач явку представника не забезпечив, 15.05.2024 року представником відповідача подано через систему «Електронний суд» клопотання за вх.№13081/24 про відкладення розгляду справи, мотивуючи завантаженістю провідного юриста підприємства та повідомлено про часткову сплату орендної плати. 16.05.2024 року представником відповідача подано через систему «Електронний суд» клопотання за вх.№13152/24 про долучення до матеріалів справи платіжних доручень про часткову сплату боргу з орендної плати.

Щодо поданого клопотання про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що судом надано учасникам справи достатньо часу для висловлення своїх позицій щодо поданої позовної заяви та врегулювання спору між сторонами. Такі пояснення по справі учасниками справи були озвучені суду та в процесі розгляду справи відповідачем здійснювались часткові проплати орендної плати, відтак у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи по суті.

Процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи позивача.

Між сторонами укладено договір оренди нерухомого державного майна від 13.12.2005 року №106, відповідно до п. 3.3. розділу 2 якого, орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (70% до державного бюджету, 30% на рахунок балансоутримувача) щомісяця до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди. У зв`язку з значною заборгованістю зі сплати орендної плати, у відповідача, станом на час подання позову суду, виникла заборгованість у розмірі 146 393,82грн. Також за прострочення та несвоєчасну сплату орендної плати, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 36 041,97грн., яка обраховувалася позивачем помісячно від місячного боргу.

Згідно поданого позивачем листа 16.05.2024 року, відповідачем сплачено та зараховано на рахунок позивача станом на 16.05.2024 року 60 000,00грн., та дану проплату позивач не заперечує та зазначає, що дана сума зарахована на рахунок позивача. Щодо поданого позивачем 16.05.2024 року клопотання про долучення доказів часткової проплати відповідачем, позивачем зазначено, що дані проплати позивач не може підтвердити та станом на час слухання справи вони не зараховані на рахунок позивача.

Відтак, позивач просить стягнути залишок несплаченої орендної плати, та просить розірвати договір оренди нерухомого державного майна від 13.12.2005 року №106 та виселити відповідача з орендованих нежитлових приміщень загальною площею 67,9 кв.м., які розміщені на сьомому поверсі будівлі за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 4. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір.

Аргументи відповідача.

Представник відповідача з`являвся в судові засідання в режимі відеоконференцзв`язку, надав усні пояснення по справі, підтвердив, що ним проводились часткові проплати, письмового відзиву на позовну заяву не подано, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Обставини, встановлені судом.

13.12.2005 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях) та Державним підприємством Центр державного земельного кадастру укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №106, відповідно до п.1.1 якого, орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає в строкове платне користування майно нежитлові приміщення загальною площею 67,9 кв.м., які розміщені на сьомому поверсі будівлі за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 4. (п. 4 Умов Договору).

Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна, станом на 31.08.2020 року і становить за незалежною оцінкою 1228900,00 грн.

Відповідно до п.1.2 договору майно передається в оренду для використання згідно з пунктом 7 Умов Договору.

Згідно п.2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акту приймання-передачі майна. Передача майна в оренду здійснюється за його страховою вартістю, визначеною у пункті 6.2 Умов, про що вказано у п. 2.2. Договору.

На виконання умов договору оренди Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме державне майно вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 142,68 м.кв., розміщених на 7-му 69,28 м.кв., 10-му 36,5 м.кв., 11-му 36,9 м.кв. поверхах дванадцятиповерхової будівлі, за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 4, що перебуває на балансі ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», про що складено акт приймання- передачі нерухомого державного майна, загальною площею 142,68 м.кв. №106/2005 від 13 грудня 2005 року, який підписаний в двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками орендодавця та орендаря.

Пунктом п. 3.1 договору встановлено, що орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов, а саме 1640,07грн.

Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року.(п. 3.2 Договору).

Згідно з п. 3.3 Договору розділу 2 Договору, орендар сплачу орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (70% до державного бюджету, 30% на рахунок балансоутримувача) щомісяця до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди.

Згідно поданого розрахунку заборгованості вбачається, що Державне підприємство Центр державного земельного кадастру несвоєчасно та не у повному обсязі сплачує орендну плату за користування майном і, як наслідок, виникла заборгованість з орендної плати станом на час подання позову 146 396,82 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 12.10.2023 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях скеровано відповідача претензію №11-11-04656.

Пунктом 3.8 розділу 2 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем (в частині, належній державному бюджету) та/або Балансоутримувачем (в частині належній Балансоутримувачу). На суму заборгованості Орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.9. розділу 2 Договору).

Згідно поданого позивачем листа 16.05.2024 року, відповідачем сплачено та зараховано на рахунок позивача станом на 16.05.2024 року 60 000,00грн., та дану проплату позивач не заперечує та зазначає, що дана сума зарахована на рахунок позивача, відтак залишок несплаченої суми боргу з орендної плати становить 86 396,82грн.

У зв`язку із невиконанням Орендарем свого обов`язку щодо своєчасного і у повному обсязі внесення орендної плати за користування державним нерухомим майном, позивачем нараховано пеню на заборгованість з орендної плати у сумі 36 041,97грн.

Згідно п. 12.7.1. Договору встановлено, що Договір може бути достроково припинений на вимогу Орендодавця, якщо Орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Пунктом 12.12 Договору передбачено, що у разі припинення договору, майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна.

З урахуванням того, що орендарем впродовж 2022 року не вносилась орендна плата взагалі, що свідчить про факт систематичного порушення умов договору оренди орендарем щодо сплати орендної плати, це є підставою для розірвання такого договору та повернення майна у державну власність.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та у зв`язку простроченням відповідачем платежів по орендній платі більше як три місяці, просить розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №106 від 13.12.2005 року.

Норми права та мотиви суду.

Предметом доказування є обставини з яким пов`язується факт укладення договору оренди нерухомого державного майна, його належне виконання в частині сплати орендної плати, застосування за невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань зі сплати орендної плати пені у спосіб визначеним законодавством, розірвання договору оренди нерухомого державного майна та виселення орендаря.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 ЦК України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №106 від 13.12.2005 року.

Дані правовідносини врегульовано відповідним договором між сторонами, нормами Глави 58 ЦК України, Законом України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до статті 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону орендодавцем щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів виступає Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (ст. 759 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору оренди Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме державне майно вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 142,68 м.кв., розміщених на 7-му 69,28 м.кв., 10-му 36,5 м.кв., 11-му 36,9 м.кв. поверхах дванадцятиповерхової будівлі, за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 4, що перебуває на балансі ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», про що складено акт приймання - передачі нерухомого державного майна, загальною площею 142,68 м.кв. №106/2005 від 13 грудня 2005 року, який підписаний в двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками орендодавця та орендаря.

Згідно із положеннями ст.19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст. 286 ГК України).

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У даному випадку договір не визнаний недійсним, а тому його положення є обов`язковими для сторін.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом п. 3.1 договору встановлено, що орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов, а саме 1640,07грн. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року.(п. 3.2 Договору).

Згідно з п. 3.3 Договору розділу 2 Договору, орендар сплачу орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (70% до державного бюджету, 30% на рахунок балансоутримувача) щомісяця до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди.

За статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обов`язок сплати орендних платежів у орендаря наставав щомісяця 15 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом встановлено, що згідно поданого позивачем листа 16.05.2024 року, відповідачем сплачено та зараховано на рахунок позивача станом на 16.05.2024 року 60 000,00грн., та дану проплату позивач не заперечує та зазначає, що дана сума зарахована на рахунок позивача. Інших платежів за договором оренди позивач на час прийняття рішення не підтверджує у зв`язку з відсутністю їх зарахування.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Враховуючи те, що при розгляді справи по суті відповідачем сплачено 60 000,00 грн., які були оплачені відповідачем та не заперечується позивачем, суд дійшов до висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості із орендної плати у сумі 60 000,00 грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору, а відтак залишок несплаченої суми боргу з орендної плати становить 86 396,82грн.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо вчасної сплати орендної плати, а відтак позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 86 396,82грн., яка розрахована відповідно до поданого розрахунку по орендній платі, підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Так, згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як встановлено пунктом 3.8 розділу 2 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем (в частині, належній державному бюджету) та/або Балансоутримувачем (в частині належній Балансоутримувачу). На суму заборгованості Орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.9. розділу 2 Договору). За прострочення та несвоєчасну сплату орендної плати, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 36 041,97грн., яка обраховувалася позивачем помісячно від місячного боргу з наступного дня коли повинна відбутися оплата оренди.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 253 ЦК України)

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 907/65/18, від 07.06.2019 у справі №910/23911/16 та від 22.08.2019 у справі №914/508/17.

Одночасно суд зазначає, що пунктом 7, 19 Розділу IX

Прикінцевих положень Господарського кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно п.19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, перевіривши періоди нарахування по кожному факту несплати орендної плати за кожен місяць окремо, з врахуванням Закону «України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», вимог ст. 232 ГК України, здійснивши перевірку нарахування пені, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та з врахуванням перехідних Положень ГК України, суд прийшов до висновку така нарахована позивачем правильно та стягненню підлягає пеня в сумі 36 041,97грн.

Щодо розірвання договору оренди та виселення суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

На виконання умов договору оренди Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме державне майно вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 142,68 м.кв., розміщених на 7-му 69,28 м.кв., 10-му 36,5 м.кв., 11-му 36,9 м.кв. поверхах дванадцятиповерхової будівлі, за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 4, що перебуває на балансі ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», про що складено акт приймання - передачі нерухомого державного майна, загальною площею 142,68 м.кв. №106/2005 від 13 грудня 2005 року, який підписаний в двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками орендодавця та орендаря.

Згідно із положеннями ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості по орендній платі та пені Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» по договору оренди №106 від 13.12.2005 року перед Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, яка складає станом на час подання позову 146 396,82 грн. Дана заборгованість виникла за період з січня 2022 року по грудень 2023 включно. З даного розрахунку вбачається, що відповідачем допущено несплату орендної плати протягом понад 6-ти місяців підряд (за період повного 2022 року).

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст.782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Як зазначається у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов`язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов`язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, останній не сплачував орендної плати за період з січня 2022 по грудень 2022 року взагалі. В цьому контексті суд звертає увагу на положення частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно п. 12.7.1. Договору встановлено, що Договір може бути достроково припинений на вимогу Орендодавця, якщо Орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Пунктом 12.12 Договору передбачено, що у разі припинення договору, майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані який було обумовлено договором.

З огляду на викладене, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення є вимоги про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №106 від 13.12.2005 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях) та Державним підприємством Центр державного земельного кадастру та його виселення з орендованого державного майна.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині вимог про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №106 від 13.12.2005 року та виселення орендаря, стягненню підлягає 86 396,82грн. заборгованості з орендної плати та 36 041,97грн. пені, а в частині стягнення 60 000,00грн. боргу з орендної плати провадження у справі слід закрити.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 8052,00 грн. за три позовні вимоги.

Судом в частині стягнення основного боргу з орендної плати з відповідача 60 000,00грн. провадження у справі закрито.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 5 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, особа, що сплатила судовий збір, має право на його повернення у зв`язку з закриттям провадження у справі в частині, за поданим відповідним клопотанням до суду, у розмірі 882,71грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 7169,29грн., який обраховано пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 185, 191, 192, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 60 000,00грн. боргу з орендної плати.

3. Стягнути з Державного підприємства Центр державного земельного кадастру (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 3, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79000, м. Львів, вул. Коперника, 4, ) 86 396,82грн. заборгованості з орендної плати, 36 041,97грн. пені та 7169,29грн. судового збору.

4. Розірвати договір оренди нерухомого державного майна від 13.12.2005 року №106.

5. Виселити Державне підприємство Центр державного земельного кадастру (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 3, ) з орендованих нежитлових приміщень загальною площею 67,9 кв.м., які розміщені на сьомому поверсі будівлі за адресою: м. Львів, пр-т Чорновола, 4.

6. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

7. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 28.05.2024 року.

Суддя Коссак С.М.