Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,
за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом 1. ОСОБА_1
4. Приватного акціонерного товариства "Івекс Капітал"
5. Компанії UIFL (CYPRUS) Limited
6. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Атлантік"
7. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Софіївський"
до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
про стягнення 61 358 364,84 грн.,
За участю представників сторін:
від позивача-1: Каба Д.В. за ордером від 22.08.2023 серії ВА № 1060201;
від позивача-2: Каба Д.В. за ордером від 22.08.2023 серії ВА № 1060187;
від позивача-3: Каба Д.В. за ордером від 22.08.2023 серії ВА № 1060188;
від позивача-4: Каба Д.В. за ордером від 22.08.2023 серії ВА № 1060200;
від позивача-5: Каба Д.В. за ордером від 22.08.2023 серії ВА № 1060209;
від позивача-6: Каба Д.В. за ордером від 22.08.2023 серії ВА № 1060211;
від позивача-7: Каба Д.В. за ордером від 22.08.2023 серії ВА № 1060214;
від відповідача: Михалевич М.М. за дов. від 30.12.2022 № 01/01/07-1384/д.
ОСОБА_1 (далі - позивач-1), ОСОБА_2 (далі - позивач-2), ОСОБА_3 (далі - позивач-3), Приватне акціонерне товариство "Івекс Капітал" (далі - позивач-4), Компанія UIFL (CYPRUS) Limited (далі - позивач-5), Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Атлантік" (далі - позивач-6), Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Софіївський" (далі - позивач-7) звернулись до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - відповідач, Товариство) про:
- стягнення з відповідача на користь позивача-1 7 717 048,32 грн., з яких: 356 200,00 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 103 298,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 17 273,28 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 708 545,00 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 225 317,39 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 42 512,66 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 2 539 171,10 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 307 239,72 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 76 175,14 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів;
- стягнення з відповідача на користь позивача-2 3 311 061,61 грн., з яких: 317 018,00 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 91 935,24 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 15 373,17 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 630 605,05 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 200 532,47 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 37 836,38 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 817 931,26 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 98 969,68 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 24 537,92 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 1 076 322,44 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2022 рік, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів;
- стягнення з відповідача на користь позивача-3 8 448 787,50 грн., з яких: 808 930,20 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 234 589,75 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 39 227,57 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 1 609 105,71 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 511 695,89 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 96 546,32 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 2 087 103,25 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 252 539,50 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 62 613,06 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 2 746 436,25 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2022 рік, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів;
- стягнення з відповідача на користь позивача-4 1 987 321,72 грн., з яких: 112 131,76 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 32 518,18 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 5 437,68 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 223 049,96 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 70 929,90 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 13 383,04 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 620 157,32 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 75 039,03 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 18 604,76 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 816 070,09 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2022 рік;
- стягнення з відповідача на користь позивача-5 96 953 102,00 грн. з яких: 9 439 478,10 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 2 189 958,92 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 457 750,03 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 18 776 796,97 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 4 881 967,21 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 1 126 607,10 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 24 354 592,49 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 2 946 905,70 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 730 637,80 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 32 048 407,68 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2022 рік з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів;
- стягнення з відповідача на користь позивача-6 4 304 379,93 грн., з яких: 412 123,40 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 119 515,78 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 19 985,16 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 819 786,57 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 260 692,14 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 49 187,16 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 1 063 310,64 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 128 660,58 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 31 899,33 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 1 399 219,17 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2022 рік;
- стягнення з відповідача на користь позивача-7 773 821,27 грн., з яких: 74 089,60 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 21 486,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 3 592,90 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 147 377,36 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 46 866,01 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 8 842,68 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 191 156,97 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 23 129,99 грн. грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 5 734,74 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 251 545,02 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2022 рік.
Крім того, у позовній заяві позивачі вказали, що попередній (орієнтовний) розмір понесених кожним із них витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі складає 250 000,00 грн.
27.09.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" від 15.09.2023 року на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти задоволення вимог позивачів.
До початку призначеного підготовчого засідання 04.10.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява позивачів від 03.10.2023 року, в якій останні зменшили розмір позовних вимог та просили суд:
- стягнути з відповідача на користь позивача-1 2 735 683,53 грн., з яких: 356 200,00 грн. гривень основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 103 298,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 17 273,28 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів, 708 545,00 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 225 317,39 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 42 512,66 грн. 3% річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів; 1 114 280,77 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 134 827,99 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 33 428,44 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів;
- стягнути з відповідача на користь позивача-2 1 706 437,95 грн., з яких: 317 018,00 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 91 935,24 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 15 373,17 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів; 630 605,05 гривень основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 200 532,47 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 37 836,38 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів; 358 938,03 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 43 431,51 гривень інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 10 768,10 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів;
- стягнути з відповідача на користь позивача-3 4 354 292,86 грн., з яких: 808 930,20 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 234 589,75 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 39 227,57 грн. 3% річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів; 1 609 105,71 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 511 695,89 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 96 546,32 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів; 915 896,93 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 110 823,53 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 27 476,96 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів;
- стягнути з відповідача на користь позивача-4 770 692,43 грн., з яких: 112 131,76 гривень основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 32 518,18 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 5 437,68 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 223 049,96 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 70 929,90 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 13 383,04 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 272 147,62 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 32 929,84 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 8 164,45 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості;
- стягнути з відповідача на користь позивача-5 49 174 080,79 грн. з яких: 9 439 478,10 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 2 189 958,92 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 457 750,03 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів; 18 776 796,97 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 4 881 967,21 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 1 126 607,10 гривень 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів; 10 687 682,39 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 1 293 209,59 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 320 630,48 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, з утриманням з цієї суми встановлених законодавством України податків і зборів;
- стягнути з відповідача на користь позивача-6 2 218 369,21 грн., з яких: 412 123,40 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 119 515,78 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 19 985,16 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 819 786,57 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 260 692,14 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 49 187,16 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 466 619,44 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 56 460,98 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 13 998,58 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості;
- стягнути з відповідача на користь позивача-7 398 808,07 грн., з яких: 74 089,60 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, 21 486,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 3 592,90 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 147 377,36 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, 46 866,01 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 8 842,68 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 83 886,64 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, 10 150,29 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 2 516,59 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості.
20.10.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача від 17.10.2023 року на позов (з урахуванням заяви позивачів про зменшення розміру позовних вимог).
03.11.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивачів від 03.11.2023 року на відзив на позовну заяву.
У підготовчому засіданні 22.11.2023 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 06.12.2023 року.
У судових засіданнях 24.01.2024 року та 13.02.2024 року оголошувалися перерви до 13.02.2024 року та 21.02.2024 року відповідно.
Судове засідання, призначене у даній справі на 21.02.2024 року, не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ломаки В.С .
Ухвалою від 18.03.2024 року господарський суд міста Києва призначив судове засідання на 17.04.2024 року.
У судовому засіданні 17.04.2024 року оголошувалася перерва до 24.04.2024 року.
Рішенням від 24.04.2024 року в справі № 910/13331/23 господарський суд міста Києва частково задовольнив вимоги позивачів. Означеним рішенням суд стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 356 200,00 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 103 298,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 17 273,28 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 708 545,00 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 225 317,39 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 42 454,46 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 1 114 280,77 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 134 827,99 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 33 336,84 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, та 41 033,01 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнув з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_2 317 018,00 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 91 935,24 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 15 373,17 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 630 605,05 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 200 532,47 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 37 784,47 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 358 938,03 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 43 431,51 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 10 738,64 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, та 25 595,35 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнув з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_3 808 930,20 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 234 589,75 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 39 227,57 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 1 609 105,71 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 511 695,89 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 96 414,09 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 915 896,93 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 110 823,53 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 27 401,63 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, та 65 311,28 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнув з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Приватного акціонерного товариства "Івекс Капітал" 112 131,76 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 32 518,18 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 5 437,68 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 223 049,96 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 70 929,90 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 13 364,66 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 272 147,62 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 32 929,84 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 8 142,06 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, та 11 559,77 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнув з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Компанії UIFL (CYPRUS) Limited 9 439 478,10 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 2 189 958,92 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 457 750,03 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 18 776 796,97 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів; 4 881 967,21 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 1 125 064,52 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 10 687 682,39 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 1 293 209,59 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 319 752,03 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, та 737 574,90 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнув з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Атлантік", 412 123,40 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 119 515,78 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 19 985,16 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 819 786,57 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 260 692,14 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 49 119,81 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, 466 619,44 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 56 460,98 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 13 960,23 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, та 33 273,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнув з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Софіївський", 74 089,60 грн. основної заборгованості зі сплати дивідендів за 2018 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 21 486,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 3 592,90 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 147 377,36 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 46 866,01 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 8 830,53 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості; 83 886,64 грн. основної заборгованості з виплати частини чистого прибутку за 2021 рік, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, 10 150,29 грн. грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, 2 509,70 грн. 3 % річних, нарахованих на суму основної заборгованості, та 5 981,84 грн. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти вимог позивачів суд відмовив.

Разом із тим, суд призначив судове засідання для вирішення питання про витрати позивачів на правничу допомогу на 22.05.2024 року та зобов`язав останніх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

29.04.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява представника позивачів від 29.04.2024 року, в якій останній просив суд ухвалити додаткове рішення у даній справі про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Компанії UIFL (CYPRUS) Limited витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 375 000 ,00 грн. До цієї заяви заявником долучено, зокрема, копії укладених між Компанією UIFL (CYPRUS) Limited та Адвокатським об`єднанням "ЕЛ СІ ЕФ" додаткових угод від 26.06.2023 року № 1 та від 12.12.2023 року № 3 до договору про надання правової допомоги № 148-АО/23 від 26.06.2023 року, копію рахунку на оплату від 20.07.2023 року № 162 на суму 375 000,00 грн., акту виконаних робіт від 24.04.2024 року № 97 до додаткової угоди від 26.06.2023 року № 1 до договору про надання правової допомоги № 148-АО/23 від 26.06.2023 року, а також платіжної інструкції від 26.07.2023 року № 13705_1 на суму 375 000,00 грн.

До початку призначеного судового засідання 22.05.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача, в яких останній, посилаючись на викладені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 року № 910/11136/23 висновки, просив суд повернути без розгляду подану представником позивачів заяву від 29.04.2024 року на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 22.05.2024 року господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні клопотання відповідача про повернення без розгляду заяви представника позивачів від 29.04.2024 року, а також відклав судове засідання на 29.05.2024 року.

28.05.2024 року через відділ діловодства, а також на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 27.05.2024 року, в яких останній повторно просив суд повернути без розгляду подану представником позивачів заяву від 29.04.2024 року на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, 28.05.2024 року через відділ діловодства, а також на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 27.05.2024 року, в яких останній, посилаючись на необґрунтованість розміру заявлених позивачем-5 до стягнення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, а також невідповідність їх розміру критеріям реальності та розумності, просив суд відмовити у стягненні з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" заявлених витрат на послуги адвоката чи зменшити їх граничний розмір до 15 000,00 грн.

Представник заявника у судовому засіданні 29.05.2024 року підтримав вимоги заяви від 29.04.2024 року та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у цьому судовому засіданні проти задоволення означеної заяви заперечив з підстав, вказаних у запереченнях від 27.05.2024 року.

Розглянувши у судовому засіданні 22.05.2024 року заяву представника позивачів від 29.04.2024 року про стягнення з відповідача на користь Компанії UIFL (CYPRUS) Limited витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/13331/23, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище, у позовній заяві позивачі вказали, що попередній (орієнтовний) розмір понесених кожним із них витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі складає 250 000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховано, що заяву від 29.04.2024 року про стягнення з відповідача на користь позивача-5 судових витрат на суму 375 000,00 грн., до якої долучені докази на підтвердження розміру понесених Компанією UIFL (CYPRUS) Limited адвокатських витрат, підписав адвокат Каба Д.В., який у встановленому законом порядку зареєстрував у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі електронний кабінет та вказав відповідні відомості у заяві від 29.04.2024 року. Аналогічні відомості щодо реєстрації електронних кабінетів зазначено і щодо позивача-4, позивача-6 та позивача-7, які є юридичними особами, зареєстрованими за законодавством України, та зобов`язані реєструвати такі електронні кабінети в силу вимог статті 6 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час, слід зазначити, що позивач-1, позивач-2, позивач-3 є фізичними особами, а позивач-5 (особа, від імені та в інтересах якої адвокат Каба Д.В. подав заяву від 29.04.2024 року про стягнення з відповідача на користь Компанії UIFL (CYPRUS) Limited витрат на професійну правничу допомогу) - юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Республіки Кіпр. Відтак, означені позивачі в силу приписів частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України звільнені від обов`язку реєструвати електронні кабінети.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Каба Д.В. зареєстрував свій електронний кабінет, а також прямо зазначив про це у заяві від 29.04.2024 року.

Посилання відповідача на те, що право на подання заяв, клопотань, заперечень надається виключно учасникам справи, до яких не входять адвокати, не беруться судом до уваги з огляду на положення частини 1 статті 61 Господарського процесуального кодексу України, за якими представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Суд звертає увагу відповідача на положення частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, за якими суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику (тобто відповідному учасникові справи) без розгляду також у разі, якщо її подано особою (яка за змістом цієї норми може диференціюватися та не обов`язково збігається із самим заявником, як учасником справи), яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет (адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України), але не зареєструвала його.

На підтвердження означених висновків свідчить і формулювання пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення (тобто заяви з процесуальних питань) повинні містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) саме особи, яка подає заяву (а не власне заявника), тоді як відповідна письмова заява, клопотання чи заперечення підписується альтернативно: або безпосередньо заявником, або його представником.

Висновки, викладені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 року № 910/11136/23, на яку посилався відповідач, не є в силу закону обов`язковими для врахування місцевим господарським судом при розгляді питання щодо компенсації позивачу-5 витрат на оплату професійної правничої допомоги в справі № 910/13331/23, а також зроблені за інших фактичних обставин (у справі № 910/11136/23 суд апеляційної інстанції посилався, зокрема, на те, що представник позивачів підписав та подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції без додержання вимог статті 6 Господарського процесуального кодексу України щодо реєстрації його електронного кабінету в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі).

Більше того, за умовами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 24.01.2024 року представник позивачів - адвокат Каба Д.В. зробив відповідну усну заяву про подання ним доказів на підтвердження розміру судових витрат позивача-5, які останній сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в даній справі.

Зважаючи на викладені обставини, у рішенні від 24.04.2024 року в справі № 910/13331/23 господарський суд міста Києва призначив судове засідання для вирішення питання про наведені витрати на правничу допомогу на 22.05.2024 року та зобов`язав позивачів подати відповідні докази понесення заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

Разом із тим, докази на підтвердження розміру понесених позивачем-5 витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/13331/23 були подані суду 29.04.2024 року, тобто в установлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк.

За таких обставин, у суду в будь-якому випадку відсутні правові підстави для повернення чи неприйняття поданих представником позивача-5 доказів до розгляду та відмови у розподілі відповідних судових витрат на такій підставі.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, у встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк представник позивача-5 надав суду, зокрема, копію укладеного між Компанією UIFL (CYPRUS) Limited (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕЛ СІ ЕФ" (Об`єднання) договору про надання правової допомоги від 26.06.2023 року № 148-АО/23 (далі - Договір), за умовами якого Об`єднання зобов`язалося надавати клієнту правову допомогу (далі - послуги) за окремими завданнями клієнта, а клієнт зобов`язався оплачувати Об`єднанню винагороду (гонорар) за надання послуг та авансувати або відшкодовувати Об`єднанню фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

За умовами пунктів 4.1, 4.2 Договору вартість послуг Об`єднання складається з суми винагороди (гонорар) і суми відшкодування витрат. Розмір гонорару за надання послуг в рамках кожного окремого завдання, строки та порядок його сплати та/або повернення визначаються у відповідній додатковій угоді.

У додатковій угоді від 26.06.2023 року № 1 до Договору його сторони погодили, що Об`єднання надає клієнту наступні юридичні послуги:

- розробка стратегії захисту прав та інтересів клієнта у спорі з Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" щодо стягнення дивідендів та частини чистого прибутку та будь-яких видів заборгованості у відповідності до кількості належних клієнту акцій;

- підготовка позовної заяви до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення суми дивідендів та частини чистого прибутку, а також всіх інших необхідних процесуальних документів;

- юридичний супровід в господарському суді міста Києва чи іншому господарському суді першої інстанції під час розгляду справи за позовом клієнта до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта".

У пункті 2 означеної додаткової угоди сторони Договору домовились, що сума винагороди за юридичні послуги, визначені в пункті 1 цієї додаткової угоди, є фіксованою та складає 375 000,00 грн. Оплата послуг за цим Договором здійснюється клієнтом на умовах 100 % передоплати до початку надання послуг, визначених в цій додатковій угоді, в безготівковій формі на банківський рахунок Об`єднання, протягом 5 банківських днів з дня виставлення рахунку Об`єднанням.

Слід зазначити, що у матеріалах справи наявна копія підписаного між Компанією UIFL (CYPRUS) Limited та Об`єднанням акту від 24.04.2024 року № 97 за додатковою угодою від 26.06.2023 року № 1 до Договору, яким зафіксовано факт надання Об`єднанням позивачу-5 наступних юридичних послуг на загальну суму 375 000,00 грн.:

- аналіз наданих документів для підготовки позовної заяви про стягнення дивідендів та частини чистого прибутку з ПАТ "Укрнафта" до господарського суду міста Києва;

- підготовка та подання позовної заяви про стягнення дивідендів та частини чистого прибутку з ПАТ "Укрнафта";

- ознайомлення з матеріалами справи в господарському суді міста Києва;

- підготовка та подання до суду заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.10.2023 року;

- підготовка та подання до суду клопотань про повернення судового збору від 04.10.2023 року;

- участь у судовому засіданні господарського суду міста Києва 04.10.2023 року;

- підготовка та подання відповіді на відзив від 03.11.2023 року;

- участь у судовому засіданні господарського суду міста Києва 22.11.2023 року;

- підготовка та подання до суду заяви від 01.12.2023 року про відмову від частини позовних вимог;

- участь у судовому засіданні господарського суду міста Києва 06.12.2023 року;

- участь у судовому засіданні господарського суду міста Києва 24.01.2024 року;

- участь у судовому засіданні господарського суду міста Києва 13.02.2024 року;

- підготовка та подання до суду додаткових пояснень від 16.02.2024 року;

- участь у судовому засіданні господарського суду міста Києва 17.04.2024 року;

- участь у судовому засіданні господарського суду міста Києва 24.04.2024 року.

Крім того, у матеріалах справи наявна копія виставленого Об`єднанням рахунку від 20.07.2023 року № 162 на оплату послуг за Договором, а також платіжної інструкції від 26.07.2023 року № 13705_1 на суму 375 000,00 грн. про оплату Компанією UIFL (CYPRUS) Limited на користь Об`єднання вартості означених послуг.

У той же час, суд звертає увагу на положення частини 7 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування (у даному випадку - 375 000,00 грн.), істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (250 000,00 грн.), суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

При цьому, судом також враховано, що розмір гонорару Об`єднання за надання правової допомоги у даній справі в господарському суді першої інстанції умовами додаткової угоди № 1 до Договору був у встановленому порядку погоджений сторонами цього правочину та визначений у фіксованому розмірі - 375 000,00 грн., а відтак не залежав від витраченого адвокатом часу, кількості судових засідань у справі тощо. Разом із тим, позивач-5 безумовно був обізнаний про розмір таких витрат, оскільки додаткова угода № 1 до Договору була укладена між Компанією UIFL (CYPRUS) Limited та Об`єднанням до моменту звернення позивачів до суду з означеним позовом.

Оскільки Компанією UIFL (CYPRUS) Limited не було доведено того, що вона не могла передбачити відповідні витрати в розмірі 375 000,00 грн. на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, суд дійшов висновку про відмову позивачу-5 у відшкодуванні судових витрат, зокрема, у розмірі 125 000,00 грн., що становить перевищення заявлених до стягнення та вказаних у попередньому розрахунку витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як було зазначено вище, 28.05.2024 року через відділ діловодства, а також на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 27.05.2024 року, в яких останній, посилаючись на необґрунтованість розміру заявлених позивачем-5 до стягнення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, а також невідповідність їх розміру критеріям реальності та розумності, просив суд відмовити у стягненні з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" заявлених витрат на послуги адвоката чи зменшити їх граничний розмір до 15 000,00 грн.

Так, судом враховано вищевказані заперечення, а також взято до уваги те, що надані позивачем-5 документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Судом також враховано й те, що послуги правничої допомоги Об`єднання, які полягали у підготовці та поданні до суду заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.10.2023 року, підготовці та поданні до суду клопотань про повернення судового збору від 04.10.2023 року, підготовці та поданні до суду заяви від 01.12.2023 року про відмову від частини позовних вимог, з огляду на обґрунтування та результат вирішення вищенаведених клопотань, не відповідають критеріям розумної необхідності відповідних витрат.

У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як зазначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, оцінюючи фактичні витрати позивача-5 з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, часткове задоволення позову, викладені відповідачем заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката, істотне перевищення суми заявлених до стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги попереднього (орієнтованого) їх розміру, зазначеного у позовній заяві, з огляду на те, що заявлений позивачем-5 до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не повністю відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача-5 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн., що становить 20 % від суми таких документально підтверджених витрат, вказаних у попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Разом із тим, як вже було зазначено, відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

У той же час, зазначення у позові узагальненої вимоги про розподіл судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (у тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення належних мотивів та обґрунтувань, суд фактично позбавлений можливості встановити дійсний склад таких витрат, факт їх понесення та розмір.

Як було зазначено вище, з метою встановлення дійсного розміру понесених позивачами витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд, з урахуванням відповідної заяви представника позивачів у судовому засіданні 24.01.2024 року, призначив судове засідання для вирішення питання про витрати позивачів на професійну правничу допомогу на 22.05.2024 року, а також зобов`язав позивачів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати суду докази понесення ними витрат на правничу допомогу.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Слід зазначити, що встановлене процесуальним законодавством право на відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Рішення у справі № 910/13331/23 було ухвалено господарським судом міста Києва у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін 24.04.2024 року, у зв`язку з чим останнім днем для подання позивачами доказів на підтвердження розміру понесених ними витрат на правничу допомогу в цій справі було 29.04.2024 року.

Проте ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство "Івекс Капітал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Атлантік", та Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Софіївський", відповідних доказів на підтвердження розміру понесених ними витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 910/13331/23 протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в цій справі не подали.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

В силу частини 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви представника позивачів у частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства "Івекс Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Атлантік", та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Софіївський", витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 910/13331/23 без розгляду.

Керуючись статтями 118, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивачів від 29.04.2024 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/13331/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5; ) на користь Компанії UIFL (CYPRUS) Limited (Nafpliou, 15, 1st floor, Flat/Office 102, 3025, Limassol, Cyprus; реєстраційний номер: НЕ 93510) 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви представника позивачів від 29.04.2024 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Компанії UIFL (CYPRUS) Limited витрат на оплату професійної правничої допомоги відмовити.

5. Заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства "Івекс Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Атлантік", та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Івекс Ессет Менеджмент", що діє від свого імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Софіївський", про розподіл судових витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 910/13331/23 залишити без розгляду

6. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 30.05.2024 року

Суддя В.С. Ломака