ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 травня 2024 року Справа № 903/296/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Ткачук Лариси Василівни

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Ківерцівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

про стягнення 239700грн.

встановив: позивач - ФОП Ткачук Лариса Василівна звернулася до суду з позовом, уточненим заявою від 28.03.2024 (вх.№01-75/2469/24), про стягнення з ДСГП "Ліси України" в особі філії "Ківерцівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 239700грн. заборгованості за надані послуги. Також, просить стягнути з відповідача 3595грн. 50коп. витрат по сплаті судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору № 27/22 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 21.02.2022р. в частині оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою суду від 02.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено позивачу строк в 5 днів з дня отримання відзиву, для подання відповіді на відзив в порядку ст.166 ГПК України. Встановлено відповідачу строк до 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України. Роз`яснено відповідачу, що в разі ненадання у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк в 5 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження справі, для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.176 ГПК України.

09.04.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив (вх.№01-75/2730/24), в якому він зазначив, що після укладення договору №27/22 від 21.02.2022, між ДП "Цуманське лісове господарство" (Замовник) та ФОП Ткачук Л.В. (Виконавець) виникли взаємні права та обов`язки. Сторони визначили найменування робіт, що повинні були бути виконані згідно договорів, ціну, строк виконання робіт та строк дії договорів. Таким чином вказаними договорами було визначене зобов`язання: однієї сторони - виконати роботи, іншої - оплатити виконані роботи. Разом з тим, строк виконання робіт відповідно до договору був встановлений сторонами до 20.08.2022, строк дії договору - 20.08.2022. До 20.08.2022 роботи, визначені в договорі, позивачем виконані не були, а відповідно, і зобов`язання по оплаті невиконаних робіт не виникло. Таким чином, зобов`язання сторін припинилися в момент закінчення строку дії договорів - 20.08.2022. Жодні підтвердження про виконання позивачем у період з 21.02.2022 по 19.02.2023 робіт відсутні. Також при укладенні додаткової угоди сторонами допущено порушення норм Закону України "Про землеустрій". Відповідно до п. г ч. 2 ст. 28 даного Закону розробники документації із землеустрою зобов`язані виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою, крім документації із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору. Сторони, укладаючи додаткову угоду, продовжували строк виконання робіт, чим порушили зазначені норми законодавства. Якщо вважати додаткову угоду продовженням дії договору, мали би бути застосовані положення п.7.2. розділу VII договору щодо сплати Виконавцем пені у зв`язку із ненаданням послуг у встановлені строки. Сума пені мала би бути виключена із платежу наступного періоду (місяця декади, тощо). Жодного рахунку-фактури, починаючи з 21.02.2022 і по сьогодні, ФОП Ткачук Л.В. за виконані роботи виставлено не було. Із врахуванням зазначеного, жодним документом на які здійснює посилання позивач, не здійснено справедливого розрахунку за послуги, відповідно не виставлено жодного рахунку за надані послуги, отже не закріплено факт прострочення відповідачем оплати виконаних робіт. Відповідач вважає, що звернення до суду із позовом є необґрунтованим, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

22.04.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що

Під час дії воєнного стану для виконання (проведення) топографо-геодезичних робіт необхідним було отримання спеціального дозволу відповідного регіонального органу СБУ та доступу до відомостей Державного земельного кадастру. Тому фактично проведення топографо-геодезичних робіт протягом 4-х місяців було неможливе. Після оримання даного дозволу протягом 5 місяців з 21.06.2022 по 22.11.2022 позивачем було виготовлено технічну документацію із землеустрою та здійснено реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Відповідно до п.г ч.1 ст.28 Закону України «Про землеустрій» розробники зобов`язані виконувати роботи у строк, передбачений договором. Закінчення строку дії договору не є підставою дял припинення зобов`язань, оскільки згідно ст..99 ЦК України, ст.202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. Будь-яких звернень відповідача з відмовою від договору чи його розірвання від відповідача не надходило. Укладення додаткових угод спрямоване на подальшу співпрацю та врегулювання правовідносин між сторонами. Результати виконаних робіт булит передані відповідачу. Документація із землеустрою була затверджена розпорядженням Волинської ОДА №583 від 27.12.2022, що свідчить про те, що робота згідно договору виконана позивачем належним чином. Відповідачу надсилалися вимоги про сплату заборгованості з рахунками на оплату та актами виконаних робіт. Водночас, рахунок на оплату товару (рахунок-фактура) не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити сторони, тобто, носить інформаційний характер. Просить суд позовні вимоги задоволити повністю.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

21.02.2022 між ДП "Цуманське лісове господарство" в особі голови комісії з припинення (Замовник) та Фоп Ткачук Л.В. (Виконавець) укладено договір №27/22 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1 Договору Виконавець зобов`язується виконати Замовникові роботи (послуги), зазначені в п.1.2 Договору (роботи із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок орієнтовною площею 1598 га для ведення лісового господарства ДП "Цуманське лісове господарство" на території Цумансьткої ОТГ (колишньої Карпилівської сільської ради) Ківерцівського району Волинської області (за межами населених пунктів), а Замовник - прийняти і оплатити такі роботи (послуги).

Згідно з пунктом 2.2 Договору ціна Договору по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок становить 239700 грн.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі виставленого рахунку-фактури та актів виконаних робіт, що підписуються обома сторонами на умовах відтермінування платежу протягом не більше 10 календарних днів.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що строк виконання робіт: початок - з моменту підписання договору, закінчення - серпень 2022 року.

Згідно пунктів 5.1, 5.2, 5.3 Договору приймання-передача робіт за Договором оформляється актом виконаних робіт, який підписується сторонами. По завершенні робіт Виконавець передає Замовнику результати виконаних робіт та два примірники Акта виконаних робіт. Замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів підписати Акт виконаних робіт та передати його Виконавцю або направити Виконавцю письмові зауваження до роботи.

Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи (послуги) (п.6.1.1 Договору).

В пункті 10.1 договору сторони узгодили, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 20.08.2022, а в частині розрахунків - до їх повного завершення.

Також між сторонами підписано Протокол погодження договірної ціни, який є додатком №1 до договору та є його невід`ємною частиною (п. 11.1). Сторони підтвердили, що між ними досягнуто згоди про розмір договірної ціни в сумі 239700 грн.

19.08.2022 між ДП "Цуманське лісове господарство" в особі голови комісії з припинення (Замовник) та Фоп Ткачук Л.В. (Виконавець) підписано додаткову угоду №01 до договору на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) №27/22 від 21.02.2022, якою сторони внесли зміни до пункту 4.1 договору: строк виконання робіт: - початок початок - з моменту підписання Договору, закінчення - до 19.02.2023.

27.10.2022 між ДП "Ківерцівське лісове господарство" (Замовник) та ФОП Ткачук Л.В. (Виконавець) укладено додаткову угоду №02 до договору на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) №27/22 від 21.02.2022 про те, що на підставі п. 7 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.10.2021 №603 "Про припинення Державного підприємства "Цуманське лісове господарство" та затвердження складу комісії", наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 31.12.2021 №976 "Про затвердження передавального акту Державного підприємства "Цуманське лісове господарство" Державне підприємство "Ківерцівське лісове господарство" є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства "Цуманське лісове господарство".

Таким чином, додатковою угодою №02 до договору на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) №27/22 від 21.02.2022 сторони внесли зміни в договір, а саме змінили преамбулу договору.

Договір з додатком та додаткові угоди до нього підписані сторонами та завірені печатками.

В подальшому, 04.11.2022 згідно наказу Державного агентства лісових ресурсів України №962 було припинено ДП "Ківерцівське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та визначено, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків ДП "Ківерцівське лісове господарство".

На виконання умов договору №27/22 від 21.02.2022 позивачем виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1595,8209 га на території Цуманської селищної ради загальну суму 239700грн, що підтверджується: актом №1 приймання-передачі виконаних робіт від 25.11.2022 по договору №27/22 від 21.02.2022 на суму 95000 грн. та актом №2 приймання-передачі виконаних робіт від 25.11.2022 по договору №27/22 від 21.02.2022 на суму 144700 грн.

Зазначені акти приймання-передачі робіт підписані ФОП Ткачук Л.В. та директором ДП "Ківерцівське лісове господарство" та завірені їх печатками. Акти не містять зауважень відповідача щодо виконаних позивачем робіт.

Позивач зазначає, що в порушення умов п. 3.1 договору відповідачем не виконані свої зобов`язання щодо оплати виконаних робіт у визначені терміни.

З метою врегулювання спору, 20.07.2023 за №20/23 та 15.01.2024 за №3/в-24 на адресу відповідача позивач надсилав вимоги про погашення заборгованості за договором на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) №27/22 від 21.02.2022.

Проте, на день розгляду спору, розрахунок за виконані роботи відповідачем не здійснено.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 ст.882 Цивільного кодексу України передбачено, що передавання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і його підписує друга сторона.

За визначенням ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Згідно з статтями 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 ЦК та ч.7 ст.180 ГК передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Судом враховано відсутність будь-яких звернень замовника до виконавця з відмовою від договорів у зв`язку із закінченням строку їх дії чи невиконанням.

Додаткові угоди до договору є дійсними, про інше суду не доведено.

Сторони договору підписували додаткові угоди до договорів, як те не заборонено приписами ЦК України та ГК України, таким чином врегульовували свої правовідносин з метою належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договорами.

Крім того, ДП "Ківерцівське лісове господарство" 25.11.2022 підписано акти приймання-передачі робіт саме по укладеному договору, якими підтверджено, що відповідна технічна документація із землеустрою по договору №27/22 від 21.02.2022 оформлена належним чином і прийнята замовником без зауважень.

Крім того, про належне виконання позивачем обумовлених робіт свідчить інформація з витягів Державного земельного кадастру щодо дати державної реєстрації земельної ділянки :02:000:0439) у Державному земельному кадастрі 21.11.2022 з правом постійного користування, зареєстрованим у Державному реєстрі прав 28.12.2022, № 48897052.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав для відповідача роботи на загальну суму 239700 грн.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що станом на 20.08.2022, ФОП Ткачук Л.В. взяті на себе обов`язки по виготовленню технічної документації із землеустрою виконані не були, відповідно будь якого обов`язку по договору у Замовника не виникло, отже 20.08.2022 договір №27/22 від 21.02.2022 як не виконаний припинив свою дію. Додаткова угоди є самостійною угодою, що передбачали новий відлік строків виконання робіт, і не може бути пов`язані із правами та обов`язками що були закріплені у Договорі №27/22 від 21.02.2022. Якщо звернутись до положень п.7.2. розділу VII Відповідальність сторін, договору, із врахуванням затримки надання послуг, а точніше у зв`язку із їх ненаданням, Виконавець має сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми ненаданих послуг за кожен день затримки. При чому, дана сума виключається із платежу наступного періоду (місяця декади, тощо).

Також, відповідач вважає, що сторонами допущено порушення норм Закону України "Про землеустрій" щодо строку із складання документації із землеустрою. Крім того, стверджує, що звернення з таким позовом є необґрунтованим , оскільки позивачем, починаючи з 21.02.2022 не було виставлено жодного рахунку-фактури за виконані роботи ні ДП "Цуманське лісове господарство" ні ДП "Ківерцівське лісове господарство", ні Державному спеціалізованому господарському підприємству "Ліси України", а тому відсутній факт прострочення відповідачем.

Статтею 631 ЦК та ч.7 ст.180 ГК передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові №910/9072/17 від 26.06.2018, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2019 №910/16750/18 зазначив, що навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання. Верховний Суд також вказав, що поняття "строк дії договору" та "строк виконання зобов`язання" не є тотожними.

Суд звертає увагу на те, що сторони підписали додаткові угоди №01 від 19.08.2022 та №02 від 27.10.2022, які спрямовані на подальшу співпрацю та врегулювання правовідносин між сторонами, а також належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Сам факт підписання сторонами додаткової угоди свідчить про намір сторін продовжувати виконання господарського зобов`язання, що нівелює юридичне значення факту закінчення строку договору за раніше досягнутими домовленостями.

За загальним правилом зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України, ст. 202 ГК України). Перелік цих підстав наведено у статтях 599- 601, 604- 609 ЦК України.

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Отже, сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку.

Твердження відповідача про те, що повинні бути застосовані положення п.7.2. Договору щодо сплати Виконавцем пені у зв`язку із ненаданням послуг у встановлені строки не заслуговує на увагу суду, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за виконані та неоплачені у строки роботи з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Стосовно посилань відповідача на порушення положень підпункту "г" частини 2 статті 28 Закону України "Про землеустрій" в частині перевищення максимального строку виготовлення землевпорядної документації, який становить 6 місяців з дати укладення договору, суд враховує, що виходячи з частини 3 ст.6, ст. 626 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Щодо тверджень відповідача про те, що починаючи з 21.02.2022 позивачем не було виставлено жодного рахунку-фактури за виконані роботи суд зазначає, що умовами п. 3.1 Договору передбачено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі виставленого рахунку-фактури та актів виконаних робіт, що підписуються обома сторонами на умовах відтермінування платежу протягом не більше 10 календарних днів. За своєю правовою природою рахунок на оплату товару (рахунок-фактури) не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти як оплату за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 614 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18, від 29.04.2020 №915/641/19.

Як вбачається з умов договорів, додаткових угод до них та актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), у них зазначено усі необхідні реквізити, в тому числі, й номер розрахункового рахунку для здійснення оплати отриманих відповідачем послуг, а тому сама лише відсутність виставлених рахунків-фактур не може бути підставою для відмови у позові з огляду на ненастання через це строку оплати наданих послуг.

Помилковим є посилання відповідача на відсутність рахунку-фактури як на доказ оплати за послуги позивачу, оскільки самі лише рахунки-фактури не є безумовними доказами реальності здійснених господарських операцій з надання послуг, вони не можуть бути єдиними доказами на підтвердження факту реального виконання робіт, а отже як докази можуть оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявності підстав для його задоволення у повному обсязі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.73 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м.Київ, вул.Руставелі Шота, буд. 9А, ) в особі філії "Ківерцівське лісове господарство" (45200, Волинська обл, Луцький район, м.Ківерці, вул. Бандери Степана, буд.4, код ЄДРПОУ ВП: 45003195) на користь Фізичної особи-підприємця Ткачук Лариси Василівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 239700грн заборгованості, а також 3595грн. 50коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 31.05.2024.

Суддя О. Г. Слободян