УХВАЛА

м. Київ

21.05.2024Справа № 910/5859/17

За скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро» на бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м.Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Бухтоярова Анатолія Миколайовича у справі №910/5859/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівка-агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю " АгробудінЕест"

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 1 300 000,00 грн.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Секретар с/з Інна Шейгець

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 у справі №910/5859/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та Постановою вищого господарського суду України від 06.11.2017, позовні вимоги задоволено частково.

На виконання рішення суду 21.08.2017 видано відповідний наказ.

25.04.2024 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро» надійшла скарга на бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Бухтоярова Анатолія Миколайовича.

В поданій скарзі скаржник просить суд:

- Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бухтоярова Анатолія Миколайовича із незабезпечення здійснення всіх можливих та достатніх дій для виконання рішення суду у виконавчому провадженні НОМЕР_1;

- Визнати незаконною та скасувати Постанову про повернення виконавчого документа стягувача від 08.07.2022 р. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 винесену головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бухтояровим Анатолієм Миколайовичем;

- Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 р. у справі №910/5859/17 та забезпечити здійснення у виконавчому провадженні НОМЕР_1 комплексу дій, спрямованих на належне та в повному обсязі виконання рішення суду.

Вказана скарга мотивована тим, що державним виконавцем допущено протиправну бездіяльність, яка виразилася у невжитті усіх можливих передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів з примусового виконання рішення суду, невиконанні вимог Закону № 1404-УІІІ щодо порядку на строків складання постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 08.07.2022 р, та повернення оригіналу наказу №910/5859/17 від 21.08.2017 р. у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

01.05.2024 ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 р. призначено скаргу до розгляду на 21.05.2024.

Розглянувши подану скаргу, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

09.10.2017 р. старшим державним виконавцем Мірошниковою В.Р. на підставі заяви ТОВ «Олександрівка-Агро» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Наказ Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 №910/5859/17 неодноразово пред`являвся до виконання.

14.01.2020 р. старшим державним виконавцем Мірошниковою В.Р. винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

08.07.2022 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з відсутністю майна боржника на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закону № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 р. у справі №910/5859/17 не виконано.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При цьому, повернення виконавчого документа з наведених підстав є правомірним лише в тому разі, якщо державний виконавець реалізував увесь комплекс своїх можливостей та повноважень щодо розшуку майна і вжиті ним в повному обсязі заходи не дали змоги виявити майно, на яке може бути звернено стягнення.

Частиною 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 3 указаної статті містить перелік прав, якими наділений виконавець під час здійснення виконавчого провадження, та відповідно якими може скористатися для виконання рішення, у т.ч. викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 76 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з Автоматизованої системи виконавчого провадження, акт, передбачений ч. 2 ст. 37 Закону № 1404-VIII, державним виконавцем до винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 08.07.2022 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 складено не було.

При винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.07.2022 р. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 державним виконавцем Бухтояровим А.М. не було дотримано вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема:

- У разі невиконання стороною боржника законних вимог державного виконавця, вирішити питання про притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності в порядку ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі неявки на вимогу державного виконавця - вжити заходів для застосування приводу.

Відповідно до відомостей розміщених в Автоматизованій системі виконавчого провадження у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 державним виконавцем 01.10.2018 р., 06.03.2019 р., 26.06.2020 р., 22.02.2021 р. було оформлено виклики керівника боржника.

Як передбачено ч.2. ст. 76 Закону №1404-VIII за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Натомість державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження не встановлено обставин неявки, ухилення керівника боржника від виконання законних вимог державного виконавця, не встановлено коло осіб, які перешкоджають виконанню рішення суду.

У разі ухилення сторони боржника від виконання рішення суду, вжити заходів для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України (пункт 19 частина 3 статті 18 Закону № 1404- VIII).

За приписами п. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження поміж іншого має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак, у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 жодного разу до керівника боржника не було вжито жодних заходів для застосування приводу та/або адміністративної відповідальності передбаченої ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону № 1404-VIII виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачається з матеріалів справи та інформації розміщеної в Автоматизованій системі виконавчого провадження, суб`єктом оскарження в порушення вимог ч. 8 ст. 48 Закону № 1404-VIII не було дотримано періодичності (системності) перевірки майнового стану боржника.

Крім того, сам факт здійснення окремої дії щодо виявлення майна боржника, без встановлення обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю (системністю), встановленою частиною восьмою статті 48 Закону № 1404-VIII, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо, розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду.

Крім того, Суб`єктом оскарження допущено протиправну бездіяльність яка полягає у ненаправлені на адресу ТОВ «Олександрівка-Агро» постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.07.2022 р. та оригіналу наказу №910/5859/17 від 21.08.2017 р. у порядку та строки визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Доказів протилежного матеріали скарги не містять.

Не направлення скаржнику постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.07.2022 р. разом з оригіналом наказу №910/5859/17 від 21.08.2017 р. порушує право ТОВ «Олександрівка-Агро» на повторне пред`явлення наказу №910/5859/17 від 21.08.2017 р. до примусового виконання в порядку, передбаченому ч.5 ст. 37 Закону № 1404-VIII та як наслідок, перешкоджає подальшому виконанню рішення суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин суд приходить до висновку, що державним виконавцем не було в повній мірі вжито всіх належних заходів з метою виконання рішення суду, а відтак постанова про повернення виконавчого документа стягувачу не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", відтак є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами ч. 3 ст.343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на те, що державним виконавцем допущено бездіяльність під час виконання рішення та протиправно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись статтями 342-343, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бухтоярова Анатолія Миколайовича із незабезпечення здійснення всіх можливих та достатніх дій для виконання рішення суду у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

3. Визнати незаконною та скасувати Постанову про повернення виконавчого документа стягувача від 08.07.2022 р. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 винесену головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бухтояровим Анатолієм Миколайовичем.

4. Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 р. у справі №910/5859/17 та забезпечити здійснення у виконавчому провадженні НОМЕР_1 комплексу дій, спрямованих на належне та в повному обсязі виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст.256 ГПК.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту ухвали: 28.05.2024