ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.2024 Справа №905/124/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Фурсов Я.О.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; )

до відповідача: Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради (84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 15; )

про стягнення 474 466,61 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

До Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради про стягнення 1 259 246,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання природного газу №04-1001/21-БО-Т від 27.10.2021.

Ухвалою суду від 06.02.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.04.2024 було закрито підготовче провадження у справі №905/124/24 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 02.05.2024.

У судовому засіданні 02.05.2024 було оголошено перерву до 13.05.2024.

29.02.2024 відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог.

20 листопада 2023 року відповідачем на рахунок «Нафтогаз Трейдінг» була сплачена сума боргу в розмірі 801 670, 53 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 218 від 20.11.2023 року.

В відповідності до п.10.1 Договору «Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим Договором, в наслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли після укладання цього договору, і Сторони не могли їх передбачити».

На початку березня 2022 року територія Лиманської МТГ опинилась в зоні активних бойових дій, а з травня 2022 року була окупована військовими формуваннями російської федерації. Всі виконавчі органи Лиманської міської ради, у тому числі і Управління освіти, молоді та спорту, не могли функціонувати в нормальному режимі, співробітники були евакуйовані до інших міст України. До теперішнього часу територія Лиманської МТГ віднесена до зони активних бойових дій. Зазначені обставини, які є загально відомі, та не потребують додаткового підтвердження, свідчать про те, що у Управління, як сторони Договору № 04-1001/21- БО-Т про постачання природного газу, виникли форс-мажорні обставини, що вплинули на виконання обов`язків за цим договором.

01.03.2024 позивачем було надано відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідачем основний борг був оплачений у повному обсязі.

Оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору.

Боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів, відсутності коштів на рахунках, або тієї обставини, що він фінансується за рахунок бюджетних коштів тощо.

11.04.2024 позивачем було надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній зменшує розмір позовних вимог в частині стягнення основного боргу. В частині нарахованих пені, 3 % річних та інфляційних втрат надає оновлений розрахунок, який включає нарахування пені, 3 % річних станом на дату остаточного розрахунку - 28.11.2023.

Позивач просить стягнути борг у загальній сумі 474 466,61 грн., у тому числі: пеня в сумі 299 334,23 грн., 3% річних в сумі 41 386,11 грн., інфляційні втрати в сумі 133 746,27 грн. та повернути судовий збір.

Ухвалою суду від 17.04.2024 заява про зменшення позовних вимог, була прийнята судом та справа розглядається з її урахуванням.

16.04.2024 відповідачем був наданий відзив на заяву про зменшення позовних вимог, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання 13.05.2024 представники сторін не з`явились.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - Позивач) та Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради (далі - Відповідач) 27.10.2021 укладено договір № 04-1001/21-БО-Т постачання природного газу (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору Позивач передав Відповідачу в період з жовтня 2021 по квітень 2022 замовлений Відповідачем обсяг (об`єм) природного газу, в тому числі по місяцях, перелік яких із зазначенням обсягу (об`єму) наведено в п. 2.1 Договору.

Згідно з пунктом 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Підпунктами 3.5.1. - 3.5.4 Договору визначено, що Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. Звірену копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем. На підставі даних отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірник акту приймання-передачі за відповідний період. У випадку не повернення підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу.

Відповідно до пункту 5.1 Договору оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку, 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання- передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акту приимання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Таким чином, укладений між сторонами Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 2 статті 714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 2 статті 265 ГК України визначено, що договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Виходячи з частини 2 статті 265 ГК України та предмету Договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, а також враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та укладеним між ними Договором, який за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 ЦК України та статей 264-271 ГК України.

Всі відносини між Споживачем та Постачальником після укладання договору регулюються Цивільним кодексом та іншими нормативними актами, а саме, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015р.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

На виконання умов Договору, Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 9 533 872,90 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу.

Оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору.

Сума простроченого основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором складала 1 220 500,12 грн. (за зобов`язаннями березня 2022) та 801 670,53 грн. (за зобов`язаннями квітня 2022), що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат на вказану суму боргу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 474 466,61 грн., у тому числі: пеня в сумі 299 334,23 грн., 3% річних в сумі 41 386,11 грн., інфляційні втрати в сумі 133 746,27 грн.

На суму заборгованості в розмірі 1 220 500,12 грн. за березень 2022 позивачем нарахована пеня за період з 17.05.2022 по 24.07.2022 в розмірі 98 308,77 грн., 3% річних в розмірі 6 921,74 грн. та інфляційні втрати за період з 01.06.2022 по 31.07.2022 в розмірі 37 835,50 грн.

На суму заборгованості в розмірі 802 770,01 грн. за квітень 2022 позивачем нарахована пеня за період з 16.06.2022 по 24.07.2022 в розмірі 42 887,71 грн., 3% річних в розмірі 2 573,26 грн.

На суму заборгованості в розмірі 801 670,53 грн. за квітень 2022 позивачем нарахована пеня за період з 25.07.2022 по 15.12.2022 в розмірі 158 137,75 грн., 3% річних за період з 25.07.2022 по 20.11.2023 в розмірі 31 891,11 грн.

На суму заборгованості в розмірі 801 670,53 грн. за квітень 2022 позивачем нараховані інфляційні втрати за період з 01.07.2022 по 31.10.2023 в розмірі 95 910,77 грн.

У відповідності до частини 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 ЦК України та статтею 193 ГК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 611, 612 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов`язань у відносинах суб`єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Судом перевірено арифметичні розрахунки пені за допомогою інформаційно-аналітичної програми Ліга-Закон та встановлено, що він є вірним та підлягає до стягнення в розмірі, заявленому позивачем 299 334,23 грн.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою інформаційно-аналітичної програми Ліга-Закон, суд встановив, що він є арифметично вірним, тому, позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 41 386,11 грн. та інфляційних втрат в сумі 133 746,27 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо посилань відповідача на форс-мажорні обставини, які на його думку, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої, другої статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина перша статті 617 ЦК), а за умовами пункту 8.3 договору і підставою для вчинення правочину - розірвання договору в односторонньому порядку, якщо обставини непереборної сили тривають більше тридцяти днів.

Згідно з нормами статті 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів, відсутності коштів на рахунках, або тієї обставини, що він фінансується за рахунок бюджетних коштів тощо.

Згідно з статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За положеннями статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даному випадку суд критично ставиться до доводів відповідача з огляду на наступне.

Дійсно, загальновідомим фактом є збройна агресія російської федерації на території України, в тому числі активні бойові дії в районі міста Лиман.

Але, відповідачем не надано доказів неможливості виконання своїх фінансових зобов`язань перед позивачем, з підстав настання форс-мажорних обставин (п. 10.3 Договору).

Так, відповідач зазначає, що територія Лиманської територіальної громади з 24.02.2022 по теперішній час є зоною активних бойових дій відповідно до наказу Міністерства з питань реінтергації тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022.

Крім того, стверджує, що будівля, в якій був розміщений відповідач повністю зруйнована.

В якості доказів руйнування надано витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, за змістом якого вбачається, що 17.05.2022 здійснено обстріли в тому числі будівлі в місті Лиман, вулиця Незалежності, 15.

Також, до матеріалів справи наданий наказ відповідача від 06.04.2022 про запровадження режиму дистанційної роботи, в якому, поміж інших працівників щодо яких встановлено дистанційний режим роботи, вказані працівники бухгалтерії та інженер програмного забезпечення комп`ютерного відділу матеріально-технічного забезпечення.

Проте, наведені обставини не доводять неможливості здійснення дій з перерахування коштів на користь позивача.

Суд з повним розумінням ставиться до небезпековості ситуації в місті Лиман. Разом з цим, запроваджений керівником відповідача дистанційний режим, обумовлював вчинення дій з проведення розрахунків, навіть з порушенням строків. Проте, як вбачається з матеріалів справи, з боку відповідача не вчинялись дії з виконання зобов`язань за раніше укладеним договором, в тому числі, жодних пояснень щодо неможливості комунікації з позивачем з приводу наявності/відсутності заборгованості, судом не отримано.

Наприкінці 2023 року спірна заборгованість була сплачена. При цьому, будь-яких пояснень щодо зміни обставин які б дозволили провести розрахунки, суду не надано.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Також, окремою ухвалою суду, позивачу буде повернуто судовий збір в сумі 9 417,35 грн. (15 110,95 5 693,60).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради про стягнення: 3% річних в сумі 41 386,11 грн. задовольнити; інфляційних втрат в сумі 133 746,27 грн. задовольнити; пені в сумі 299 334,23 грн. задовольнити.

Стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг 3% річних в сумі 41 386,11 грн., інфляційні втрати в сумі 133 746,27 грн., пеню в сумі 299 334,23 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 5 693,60 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 13.05.2024 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2024.

Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ).

Відповідач: Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради (84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 15; ).

Суддя О.М. Сковородіна