ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2024 Справа №905/1545/23

Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

до Фізичної особи-підприємця Нефьодова Дениса Леонідовича

про стягнення 335 306,24 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Нефьодова Дениса Леонідовича заборгованості за кредитом строкової у розмірі 195648,00 грн, заборгованості за кредитом простроченої у розмірі 77239,04 грн, заборгованості по процентах поточної у розмірі 5266,73 грн та заборгованості про процентах простроченої у розмірі 57152,47 грн.

Позов обґрунтований тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір №320/2021/МС-3 від 01.12.2021 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в Акціонерному банку «Укргазбанк», позивачем на виконання умов договору перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти. Відповідачем не здійснено погашення кредитної заборгованості згідно з умовами договору, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитом.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1545/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.12.2023 направлялась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження, а саме: 84401, Донецька обл., м. Лиман, вул. Симеренка, буд. 79А.

Проте, конверт з ухвалою суду було повернуто 26.12.2023 на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4 ч .6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про наявність відкритого судового провадження.

Також з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, судом було здійснено його підписку на отримання процесуальних документів по справі №905/1545/23 електронною поштою , яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

Після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться не лише щодо дати доставки, а й щодо часу доставки такого електронного листа.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Як вбачається з автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.12.2023 була доставлена на електронну адресу відповідача 08.12.2023.

Крім того, судом здійснено телефонограму відповідачу за номером телефону, який міститься в матеріалах позовної заяви, а також у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Телефонограмою від 03.01.2024 вдалося передати відповідачу зміст ухвали суду від 07.12.2023.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, Господарський суд Донецької області зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на день прийняття рішення не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з приводу процесуальних питань від відповідача не надходило.

В той же час, судом враховано, що ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від відповідача впродовж всього строку розгляду Господарським судом Донецької області справи №905/1545/23 не надходило будь-яких повідомлень щодо обставин неможливості подати відзив на позов.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Нефьодовим Денисом Леонідовичем (позичальник, відповідач) укладено Договір №320/2021/МС-3 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» (договір приєднання), за умовами якого позичальник у повному обсязі акцептує Правила надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» (оферту, що розміщена на сайті http://www.ukrgasbank.com), з якими позичальник ознайомився, погодився та зобов?язався виконувати.

Загальний ліміт кредитної лінії 300000,00 грн (п. 1 Договору).

Кредитна лінія відкривається з 01.12.2021 по 30.11.2023 (включно). Позичальник погашає кредит відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії, встановленого додатком 1 до Договору про приєднання (п. 2 Договору).

За користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п. 2 договору про приєднання, з урахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії, позичальник сплачує банку проценти, виходячи із встановленої банком базової процентної ставки, в розмірі 19,3 процентів річних, в національній валюті (п. 3 Договору).

За користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про надання мікрокредиту (прострочена заборгованість), з урахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії, процентна ставка встановлюється в розмірі 29,3 процентів річних (п. 4 Договору).

Інші умови надання кредитних коштів, не передбачені цим договором про приєднання, регулюються положеннями Правил надання мікрокредиту в АБ Укргазбанк (п. 9 Договору).

Підписанням цього договору про приєднання позичальник підтверджує: що всі умови договору про надання мікрокредиту (в тому числі інформаційні додатки) є зрозумілими та не потребують додаткового тлумачення; що отримав від банку інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуг та державне регулювання ринків фінансових послуг», до підписання цього договору про приєднання (п. 11 Договору).

У Додатку №1 до Договору приєднання №320/2021/МС-3 від 01.12.2021 сторони погодили графік зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії.

Як вбачається з Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк», які затверджені рішенням Кредитної ради АБ «Укргазбанк» від 02.09.2019 №213/1 зі змінами, внесеними рішенням Кредитної ради АБ «Укргазбанк» від 22.10.2019 №263/2, Публічне акціонерне товариство АБ «Укргазбанк» керуючись чинним законодавством України публічно пропонує фізичним особам-підприємцям можливість отримання мікрокредиту.

Правила надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 640-644 Цивільного кодексу України укласти із банком Договір про надання мікрокредиту за програмою «Мікрокредит».

Правила надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк», разом із Договором про приєднання до Правил та всіма додатками та додатковими угодами до них складають Договір про надання мікрокредиту.

Приєднання клієнта до правил (акцептування даної публічної пропозиції у відповідності із ст.ст. 633, 634 Цивільного кодексу України) здійснюється шляхом підписання Договору про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» за встановленою АБ «Укргазбанк» формою.

Підписанням договору про приєднання позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з усіма умовами Правил, а також своє волевиявлення стосовно приєднання до Правил (п.1.2 Правил).

Приєднуючись до Правил позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Договором про надання мікрокредиту (п. 1.3 Правил).

Банк надає позичальнику кредитні кошти (кредит) у розмірі та на умовах визначених Договором про надання мікрокредиту, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених Договором про надання мікрокредиту (2.1. Правил).

Основні умови кредитування зазначаються в Договорі про приєднання (п. 2.4 Правил).

Кредитні кошти надаються банком позичальнику в межах невикористаного залишку ліміту кредитної лінії згідно з графіком зменшення ліміту кредитної лінії окремими траншами на підставі письмової заяви на отримання кредиту позичальника згідно Додатку 1 до Правил шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий в АБ «Укргазбанк» (п. 2.6 Правил).

Нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного Договором про приєднання, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної у Договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання Договору про надання мікрокредиту, а також в день закінчення строку, на який надано кредит у відповідності з п. 2 Договору про приєднання, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, що визначені в п. 4.5.2. цих правил (п. 2.8 Правил).

Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день дострокового розірвання договору про надання мікрокредиту. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п. 2.11 цих Правил.

У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами, що вказаний в Договорі про приєднання, у встановлені цими правилами строки, суми непогашених у строк процентів за користування кредитними коштами визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки з обліку простроченої заборгованості. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п.п. 2.14-2.15 цих Правил (п. 2.9 Правил).

Банк зобов`язується, з урахуванням умов, встановлених положеннями цих правил, надавати кредитні кошти в межах ліміту кредитної лінії, визначеного в Договорі про приєднання виключно після оплати позичальником комісій у розмірі та в порядку, передбаченому Договором про надання мікрокредиту (п. 3.1.1 Правил).

Позичальник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі, в строки, встановлені Договором про приєднання, повернути отримані в межах кредитної лінії суми кредиту (п. 3.2.1 Правил).

Своєчасно та в повному обсязі, на умовах і в порядку передбаченому Договором про надання мікрокредиту, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та комісії, а також суми передбачених Договором про надання мікрокредиту штрафних санкцій та відшкодувати будь-які документально підтверджені та обгрунтовані витрати банку згідно з умовами цих правил (п. 3.2.2 Правил).

На вимогу банку у випадках, передбачених п. 3.3.3 цих Правил, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та можливі пені, штрафи (п. 3.2.8 Правил).

Банк має право відмовитися від надання позичальнику кредитних коштів за Договором про надання мікрокредиту частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по Договору про надання мікрокредиту, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій, зокрема, позичальник не виконав у строк свої зобов`язання по поверненню кредиту (його частини), в тому числі достроковому, та/або сплаті процентів, комісій, штрафних санкцій, передбачених Договором про надання мікрокредиту (п. 3.3.3 Правил).

Сторони визначили, що денем настання події припинення та датою прострочення фактичної заборгованості позичальника є: закінчення строку кредитування - наступний календарний день після кінцевої дати строку кредитування визначеної в п. 2 Договору про приєднання; пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту - дата зазначена в такому письмовому повідомленні банку; звернення банку з позовом про дострокове повернення кредиту - наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви банку до відповідача (п. 4.5.2 Правил).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем зобов`язання за договором виконано та надано кредитний ліміт згідно Договору №320/2021/МС-3 від 01.12.2021 про приєднання до Правил надання мікрокредиту у розмірі 300000,00 грн за поточним рахунком відповідача, що підтверджується банківською випискою з особового рахунку відповідача.

Згідно банківських виписок по рахунку Фізичної особи-підприємця Нефьодова Д.Л. за період з 01.12.2021 по 05.04.2023 останнім було здійснено частково погашення кредиту а саме: 12.01.2022 у розмірі 13062,78 грн та 14.02.2022 у розмірі 13116,18 грн. Крім того, відповідачем було здійснено оплати з прострочених відсотків, а саме: 12.01.2022 у розмірі 2037,22 грн та 14.02.2022 у розмірі 3183,82 грн.

Відповідачем не надано жодних інших доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем та тих, що підтверджуються наявними матеріаліами справи.

Таким чином, станом на 05.04.2023 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 335306,24 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом строкової у розмірі 195648,00 грн, заборгованості за кредитом простроченої у розмірі 77239,04 грн, заборгованості по процентах поточної у розмірі 5266,73 грн та заборгованості про процентах простроченої у розмірі 57152,47 грн, що відображається у розрахунку заборгованості наданому позивачем та банківських виписках.

Відповідач доказів належного виконання договору не надав, доводів позивача про порушення умов договору, не спростував.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання грошових зобов`язань по договору, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача всієї суми кредиту та процентів.

Оцінивши зміст договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою містить елементи кредитного договору, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору №320/2021/МС-3 від 01.12.2021 надано відповідачу ліміт кредитної лінії у розмірі 300000,00 грн на період з 01.12.2021 по 30.11.2023, кредитні кошти надано відповідачу 13.12.2021 у розмірі 200000,00 грн та 11.02.2022 у розмірі 100000,00 грн, що підтверджується банківською випискою з особового рахунку за період з 01.12.2021 по 05.04.2023.

Відповідно до умов п. 2 Договору позичальник погашає кредит відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії, встановленого додатком 1 до Договору приєднання.

Проте, як свідчать матеріали справи та встановлено судом вище, відповідачем були порушені умови договору щодо строку зменшення кредитного ліміту та повернуто банку лише 26180,96 грн використаних кредитних коштів, внаслідок чого станом на 05.04.2023 у відповідача утворилась прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 77239,04 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В силу норм ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п. 3 договору визначено, що за користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п. 2 договору про приєднання, з урахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії, позичальник сплачує банку проценти, виходячи із встановленої банком базової процентної ставки, в розмірі 19,3 процентів річних, в національній валюті.

Водночас, з огляду на приписи п. 2.9 Правил, приймаючи до уваги, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, суд дійшов висновку, що строк внесення відповідачем процентів за користування кредитними коштами також настав.

Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем за кредитним Договором №320/2021/МС-3 від 01.12.2021, враховуючи те, що відповідач у встановлені п. 3 Договору та п. 2.9 Правил строки не здійснив повернення кредитних коштів, у Фізичної особи-підприємця Нефьодова Д.Л. утворилась заборгованість по кредиту (прострочена) в розмірі 77239,04 грн та заборгованість по процентах (прострочена) у розмірі 57152,47 грн станом на 05.04.2023.

Згідно з ч. 2 ст 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як судом встановлено вище, відповідач порушив своє грошове зобов`язання та не повернув кошти у розмірі 77239,04 грн у строк визначений Договором №320/2021/МС-3 від 01.12.2021 та графіком зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії, тому позивач набув право вимагати дострокового повернення кредиту.

За приписами п. 3.3.3 Правил банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору про надання мікрокредиту, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій, зокрема, позичальник не виконав у строк свої зобов`язання по поверненню кредиту (його частини), в тому числі достроковому, та/або сплаті процентів, комісій, штрафних санкцій, передбачених договором про надання мікрокредиту.

Відповідно до п.4.5.2. Правил сторони визначили, що днем настання події припинення та датою прострочення фактичної заборгованості позичальника є: закінчення строку кредитування - наступний календарний день після кінцевої дати строку кредитування визначеної в п.2 договору про приєднання; пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту - дата зазначена в такому письмовому повідомленні банку; звернення банку з позовом про дострокове повернення кредиту - наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви банку до відповідача.

Доказів пред`явлення банку вимоги про дострокове повернення кредиту матеріали справи не містять, а тому належним волевиявленням позивача суд вважає пред`явлення вимоги у судовому порядку у виді подання цього позову. Отже, саме з такого часу у відповідача виникає грошове зобов`язання з повернення суми кредиту в повному обсязі.

Позиція щодо можливості пред`явлення позикодавцем вимоги до позичальника про повернення суми позики саме шляхом подання до суду відповідного позову викладена у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №743/212/19.

У постанові від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом вище, матеріалами справи повністю підтверджується порушення відповідачем умов договору з погашення кредиту відповідно до графіку, у зв?язку з чим у відповідача утворилась прострочена заборгованість по кредиту та процентах за користування кредитом.

У зв?язку з простроченням погашення кредиту, позивачем нараховано строкову заборгованість по кредиту у розмірі 195648,00 грн та заборгованість по процентах поточну у розмірі 5266,73 грн за процентною ставкою 19,30%.

Перевіривши розрахунок строкової заборгованості по кредиту та поточної заборгованості по процентах, суд зазначає, що він є арифметично вірним.

Таким чином, вимоги банку про стягнення заборгованості за договором №320/2021/МС-3 від 01.12.2021 з Фізичної особи-підприємця Нефьодова Дениса Леонідович є правомірними та підлягають задоволенню.

У зв?язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нефьодова Дениса Леонідовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, ідентифікаційний код 23697280) заборгованість по кредиту строкову у розмірі 195648 (сто дев?яносто п?ять тисяч шістсот сорок вісім) грн 00 коп., заборгованість по кредиту прострочену у розмірі 77239 (сімдесят сім тисяч двісті тридцять дев?ять) грн 04 коп., заборгованість по процентах поточну у розмірі 5266 (п?ять тисяч двісті шістдесят шість) грн 73 коп., заборгованість про процентах прострочену у розмірі 57152 (п?ятдесят сім тисяч сто п?ятдесят дві) грн 47 коп. та судовий збір у розмірі 5029 (п?ять тисяч двадцять дев?ять) грн 59 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова