ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м.Черкаси Справа № 925/346/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, із секретарем судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна", м.Дніпро, вул.Березинська,24-А

до Приватного підприємства "Корсунь-Фарм", Черкаська область, м.Городище, вул.Миру,52

про стягнення грошових коштів у сумі 117006,94 грн за договором,

за участю повноважних представників:

від позивача: Горець О.А. адвокат, за ордером в режимі ВКЗ;

від відповідача: участі не брав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Приватного підприємства "Корсунь-Фарм" з вимогами про стягнення 117006,94 грн заборгованості за договором поставки від 01.07.2022 №ЛЗ/05/ЧС, з них:

111232,55 грн основної заборгованості,

5774,39 грн 30% річних,

а також про відшкодування судових витрат в сумі 18028,00 грн (зокрема 3028,00 грн судового збору, 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 3000,00 грн гонорару успіху).

Ухвалами суду: від 22.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 16.04.2024; від 16.04.2024 розгляд справи відкладено на 09.05.2024.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання.

Так, відповідно до господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з:

відповіддю за №1006208, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитом судді Скиби Г.М., Приватне підприємство "Корсунь-Фарм" () з 03.04.2024 має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд";

з довідкою про доставку електронного листа, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", документ в електронному вигляді "ГПК Ухвала ст.216 (відкладення)" від 16.04.2024 у справі №925/436/24 (суддя Скиба Г.М.) було надіслано одержувачу ПП "Корсунь-Фарм" в його електронний кабінет та доставлено останньому 18.04.2024 о 16:05 год.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив; відзиву на позов не надіслав.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Відповідач у направленому до суду клопотанні від 08.05.2024 (вх.суду №7681/24 від 09.05.2024) просив у разі повного чи часткового задоволення позовних вимог зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, в їх обґрунтування послався на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно з умовами договору поставки №ЛЗ/05/ЧС від 01.07.2022 в частині оплати поставленого товару (лікарський засобів) в сумі 111232,55 грн. Одночасно, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України та п.5.5 договору просив стягнути з відповідача 30% річних в сумі 5774,39 грн.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів належного та повного виконання умов договору суду не надав.

Відповідно до ст.ст.233, 240 ГПК України у судовому засіданні проголошено та приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

Судом установлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

01.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (постачальник) та Приватним підприємством "Корсунь-Фарм" (покупець) укладено договір поставки №ЛЗ/05/ЧС (далі договір, а.с. 13), за умовами якого: постачальник зобов`язується передавати (постачати) покупцеві лікарські засоби (надалі товар), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати такий товар (п.1.1); кількість, ціна та асортимент товару узгоджуються сторонами в видатковій накладній (надалі накладна), яка складається постачальником на підставі замовлення покупця (п.1.2); загальна сума цього договору складає суму всіх поставок, здійснених сторонами в межах договору (п.1.3); загальна кількість товару, що постачається за даним договором, визначається як наростаюча кількість по всіх поставках, проведених згідно підписаних сторонами накладних (п.1.4); замовлення товару здійснюється покупцем на підставі письмової або електронної заявки та наявності товару у постачальника на момент отримання заявки (п.2.1);поставка товару за цим договором здійснюється окремими партіями, на підставі накладної, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання заявки (п.2.3); постачальник здійснює поставку кожної партії товару на умовах DDP (Інкотермс 2010), за адресою вказаною в заявці покупця, якщо інші умови поставки не визначені сторонами. /.../ (п.2.4); кожна партія товару повинна супроводжуватись видатковою накладною (2 екз.), сертифікатом якості та податковою накладною, зареєстрованою постачальником в електронному вигляді, в строки і в порядку встановленими чинним законодавством України (п.2.5); товар приймається покупцем на підставі товарно-супровідних документів з дотриманням вимог Інструкцій №П-6, П-7 Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 і від 25.04.1966. Виклик представника постачальника для перевірки кількості та якості товарів є обов`язковим. /.../ (п.3.3); претензії щодо кількості поставленого товару можуть бути заявлені покупцем в момент приймання товару. Претензії щодо якості/прихованих недоліків поставленого товару можуть бути заявлені покупцем протягом терміну придатності товару (п.3.4); розрахунок за товар здійснюється в національній валюті України (гривні), в безготівковому порядку, шляхом перерахування покупцем коштів на банківський рахунок постачальника (п.4.2); покупець сплачує 100% вартості кожної партії товару протягом 30 календарних днів з дати його отримання відповідно до видаткової накладної, якщо інших строк оплати не вказаний у видатковій накладній. Отримання товару підтверджується видатковою накладною, підписаною сторонами. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника. При оплаті товару покупець обов`язково в призначенні платежу вказує *номер і дату цього договору за яким здійснюється оплата. Приклад: "Сплата згідно з договором *№0000 від 00/00/0000", де "*№" є технічними символами/знаками, а "0000" номер цього договору. В разі відсутності призначення платежу, постачальник на свій розсуд зараховує кошти в оплату товару по будь-якому укладеному між сторонами договору в рахунок оплати раніше поставленого та не оплаченого товару (п.4.3); у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним договором, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України /.../ (п.5.1); за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товарів, покупець сплачує постачальнику 30% річних від простроченої суми заборгованості відповідно до ст.625 ЦК України (п.5.5); сплата штрафу та пені не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за даним договором (п.5.7); сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч.6 ст.232 ГК України (п.5.9); цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2023 року. Сторони дійшли згоди, без укладання будь-яких додаткових угод, вважати даний договір пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо будь-яка із сторін за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору письмово не повідомить іншу сторону про його припинення (п.7.1); зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін, якщо інше не передбачено цим договором (п.7.2); припинення дії договору не звільняє покупця від обов`язку розрахуватись за отриманий товар, а постачальника поставити оплачений товар (п.7.3).

У період з 01.07.2022 до 07.02.2024 на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" поставлено Приватному підприємству "Корсунь-Фарм" товар (лікарські засоби) на загальну суму 764468,08 грн, який останнім оплачено частково в сумі 653235,53 грн. Сума заборгованості за товар, поставлений за видатковими накладними (а.с.19-81): від 23.10.2023 №ДУ2113178 на суму 7833,08 грн (сплачено частково в розмірі 6261,47 грн); від 06.11.2023 №ДУ2157957 на суму 2696,40 грн; від 06.11.2023 №ДУ2157960 на суму 2139,82 грн; від 20.11.2023 №ДУ2205813 на суму 9167,29 грн; від 20.11.2023 №ДУ2205960 на суму 8539,19 грн; від 20.11.2023 №ДУ22059658 на суму 5933,13 грн; від 22.11.2023 №ДУ2214016 на суму 1163,20 грн; від 22.11.2023 №ДУ2214019 на суму 1163,20 грн; від 22.11.2023 №ДУ2214029 на суму 1163,20 грн; від 27.11.2023 №ДУ2226553 на суму 8892,09 грн; від 27.11.2023 №ДУ2226555 на суму 3048,17 грн; від 27.11.2023 №ДУ2226556 на суму 5094,25 грн; від 27.11.20023 №ДУ2226558 на суму 301,82 грн; від 04.12.2023 №ДУ2247949 на суму 2182,73 грн; від 04.12.2023 №ДУ2247950 на суму 735,90 грн; від 04.12.2023 №ДУ2247951 на суму 571,59 грн; від 04.12.2023 №ДУ2247368 на суму 2174,35 грн; від 04.12.2023 №ДУ2251940 на суму 2829,71 грн; від 08.12.2023 №ДУ2265777 на суму 6815,69 грн; від 08.12.2023 №ДУ2265779 на суму 317,14 грн; від 08.12.2023 №ДУ2265780 на суму 2768,15 грн; від 08.12.2023 №ДУ2265781 на суму 2697,58 грн; від 25.12.2023 №ДУ2312530 на суму 278,83 грн; від 25.12.2023 №ДУ2312528 на суму 304,61 грн; від 25.12.2023 №ДУ2312531 на суму 1636,19 грн; від 25.12.2023 №ДУ2312532 на суму 278,83 грн; від 25.12.2023 №ДУ2313129 на суму 5545,71 грн; від 25.12.2023 №ДУ2313162 на суму 7649,84 грн; від 27.12.2023 №ДУ2322459 на суму 1430,37 грн; від 08.01.2024 №ДУ22763 на суму 5373,25 грн; від 08.01.2024 №ДУ22765 на суму 318,42 грн; від 08.01.2024 №ДУ22766 на суму 2759,86 грн; від 10.01.2024 №ДУ29435 на суму 5315,44 грн; від 15.01.2024 №ДУ43446 на суму 947,86 грн; від 15.01.2024 №ДУ43445 на суму 4003,22 грн; від 29.01.2024 №ДУ86625 на суму 965,55 грн; від 07.02.2024 №ДУ114631 на суму 877,07 грн; від 07.02.2024 №ДУ114574 на суму 1531,29 грн, - становить 111232,55 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" в Господарський суд Черкаської області із позовом до Приватного підприємства "Корсунь-Фарм" за захистом порушеного права та примусового стягнення 111232,55 грн боргу за договором поставки від 01.07.2022 №ЛЗ/05/ЧС та 5774,39 грн 30% річних за порушення виконання грошового зобов`язання.

Відповідач відзиву на позов чи й доказів виконання умов договору поставки від 01.07.2022 №ЛЗ/05/ЧС до суду не надіслав. У направленому клопотанні від 08.05.2024 (вх.суду №7681/24 від 09.05.2024) просив у разі повного чи часткового задоволення позовних вимог зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення позивача та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку оптової торгівлі фармацевтичними товарами на території України, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 ЦК України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про примусове стягнення з відповідача заборгованості за поставлений за договором поставки від 01.07.2022 №ЛЗ/05/ЧС товар (лікарські засоби в асортименті) в сумі 111232,55 грн.

Відповідно до положень ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах поставки від 01.07.2022 №ЛЗ/05/ЧС. Договір поставки відповідає приписам гл.54 Цивільного кодексу України як різновид відносин купівлі-продажу. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли господарські правовідносини, пов`язані із поставкою товару (лікарський засобів в асортименті).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

ч.1, 2 ст.712. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін;

ст.655. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із Господарським кодексом України:

ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

ч.1 ст.265. За договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору поставки від 01.07.2022 №ЛЗ/05/ЧС позивачем у період з 01.07.2022 до 07.02.2024 поставлено відповідачу товар (лікарські засоби) на загальну суму 764468,08 грн, який останнім оплачено частково в сумі 653235,53 грн. Сума заборгованості за товар, поставлений за видатковими накладними: від 23.10.2023 №ДУ2113178 на суму 7833,08 грн (сплачено частково в розмірі 6261,47 грн); від 06.11.2023 №ДУ2157957 на суму 2696,40 грн; від 06.11.2023 №ДУ2157960 на суму 2139,82 грн; від 20.11.2023 №ДУ2205813 на суму 9167,29 грн; від 20.11.2023 №ДУ2205960 на суму 8539,19 грн; від 20.11.2023 №ДУ22059658 на суму 5933,13 грн; від 22.11.2023 №ДУ2214016 на суму 1163,20 грн; від 22.11.2023 №ДУ2214019 на суму 1163,20 грн; від 22.11.2023 №ДУ2214029 на суму 1163,20 грн; від 27.11.2023 №ДУ2226553 на суму 8892,09 грн; від 27.11.2023 №ДУ2226555 на суму 3048,17 грн; від 27.11.2023 №ДУ2226556 на суму 5094,25 грн; від 27.11.20023 №ДУ2226558 на суму 301,82 грн; від 04.12.2023 №ДУ2247949 на суму 2182,73 грн; від 04.12.2023 №ДУ2247950 на суму 735,90 грн, від 04.12.2023 №ДУ2247951 на суму 571,59 грн; від 04.12.2023 №ДУ2247368 на суму 2174,35 грн; від 04.12.2023 №ДУ2251940 на суму 2829,71 грн; від 08.12.2023 №ДУ2265777 на суму 6815,69 грн; від 08.12.2023 №ДУ2265779 на суму 317,14 грн; від 08.12.2023 №ДУ2265780 на суму 2768,15 грн; від 08.12.2023 №ДУ2265781 на суму 2697,58 грн; від 25.12.2023 №ДУ2312530 на суму 278,83 грн; від 25.12.2023 №ДУ2312528 на суму 304,61 грн; від 25.12.2023 №ДУ2312531 на суму 1636,19 грн; від 25.12.2023 №ДУ2312532 на суму 278,83 грн; від 25.12.2023 №ДУ2313129 на суму 5545,71 грн; від 25.12.2023 №ДУ2313162 на суму 7649,84 грн; від 27.12.2023 №ДУ2322459 на суму 1430,37 грн; від 08.01.2024 №ДУ22763 на суму 5373,25 грн; від 08.01.2024 №ДУ22765 на суму 318,42 грн; від 08.01.2024 №ДУ22766 на суму 2759,86 грн; від 10.01.2024 №ДУ29435 на суму 5315,44 грн; від 15.01.2024 №ДУ43446 на суму 947,86 грн; від 15.01.2024 №ДУ43445 на суму 4003,22 грн; від 29.01.2024 №ДУ86625 на суму 965,55 грн; від 07.02.2024 №ДУ114631 на суму 877,07 грн; від 07.02.2024 №ДУ114574 на суму 1531,29 грн, - становить 111232,55 грн.

Зазначені у вказаних видаткових накладних ціна, асортимент та номенклатура товару не заперечені та не спростовані відповідачем в належний спосіб. Зауважень та заперечень при прийнятті товару відповідачем не висловлено. Усі видаткові накладні містять печатку і підпис представника відповідача, а також посилання на поставку згідно з договором від 01.07.2022 №ЛЗ/05/ЧС.

Відповідно до п.4.3 договору покупець оплачує 100% вартості кожної партії товару протягом 30 календарних днів з дати його отримання відповідно до видаткової накладної, якщо інший строк оплати не вказаний у видатковій накладній; отримання товару підтверджується видатковою накладною, підписаною сторонами; датою оплати вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Строк оплати товару згідно із вказаними у видаткових відомостями: від 23.10.2023 до 22.11.2023; від 06.11.2023 до 06.12.2023; від 20.11.2023 до 20.12.2023; від 22.11.2023 до 22.12.2023; від 27.11.2023 до 27.12.2023; від 04.12.2023 до 03.01.2024; від 08.12.2023 до 07.01.2024; від 25.12.2023 до 24.01.2024; від 27.12.2023 до 26.01.2024; від 08.01.2024 до 07.02.2024; від 10.01.2024 до 09.02.2024; від 15.01.2024 до 14.02.2024; від 29.01.2024 до 28.02.2024; від 07.02.2024 до 08.03.2024.

Станом на день звернення із позовом до суду (12.03.2024) відповідачем оплати отриманого товару здійснено не було; заборгованість становить 111232,55 грн, що є предметом спору.

Вказані обставини відповідачем не спростовано; станом на день розгляду справи доказів погашення заборгованості до суду не подано.

Суд вважає, що строк виконання зобов`язання відповідачем за договором є таким, що настав.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.4.3 договору, є правовою підставою для стягнення заявленої позивачем суми основного боргу у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати стягнення з відповідача грошової заборгованості з урахуванням офіційного індексу інфляції та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п.3.5 договору сторони обумовили, що за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товарів покупець сплачує постачальнику 30% річних від простроченої суми заборгованості відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір 30% річних за користування чужими грошовими коштами за весь період прострочення складають 5774,39 грн. Судом здійснено перевірку розрахунку 30% річних за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок позивача на суму 5774,39 грн є правильним і відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду та позивачеві по суті спору чи доказів про проведення розрахунку з позивачем.

Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту належного виконання зобов`язання у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано; доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення заборгованості не надано.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до повного задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 111232,55 грн вартості отриманого та неоплаченого за договором поставки від 01.07.2022 №ЛЗ/05/ЧС товару (лікарських засобів в асортименті) та 5774,39 грн 30% річних.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" від 23.10.1991 зазначено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним, та розраховувати на певний стан речей.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на повне задоволення позову судові витрати у сумі 3028,00 грн покладаються на відповідача.

Позивачем заявлено про необхідність стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12000,00 грн.

Так, 08.03.2024 між адвокатом Горець Оксаною Анатоліївною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.94) за умовами якого: адвокат зобов`язується: надавати клієнту консультації з правових питань; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалах, підготовлених клієнтом; надавати клієнту правничу допомогу та представляти інтереси клієнта щодо захисту прав та інтересів останнього у судах під час здійснення господарського судочинства, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати та її надання в обсязі та на умовах, визначених договором (п.1.1); адвокат має право: пред`явлення позову, заяв, їх підписання, а також подання та підписання відзиву, заперечень на позов; повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову; знайомитися з матеріалами справи, роботи з них витяги, знімати копії, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення, укладати мирову угоду, оскарження рішення, ухвали, постанови місцевих та апеляційних судів загальної юрисдикції, оскаржувати ухвали та постанови апеляційних судів загальної юрисдикції до Верховного Суду, пред`являти від імені клієнта всі необхідні документи, заяви, пояснення /.../ виконувати будь-які дії в межах наданих йому повноважень, пов`язані з веденням справи в суді /.../ (п.2.1); на підтвердження факту надання адвокатом клієнту правової допомоги відповідно до умов цього договору складається акт приймання-передачі адвокатських послуг і направляється клієнту (п.2.4); клієнт зобов`язаний: г) оплачувати послуги адвоката в порядку та на умовах, визначених цим договором; д) підписати акт приймання-передачі адвокатських послуг протягом трьох днів з моменту отримання. Якщо протягом п`яти днів зауважень по вказаному акту не надійшло, він вважається підписаним (п.3.1); оплата послуг з представництва інтересів в суді здійснюється наступним чином: 100% вартості послуг сплачується протягом 10 календарних днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили (п.4.1); оплата підлягає перерахуванню клієнтом на поточний рахунок адвоката (п.4.2); у разі, якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення про стягнення заборгованості у повній сумі) клієнт додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 3 (три тисячі) гривень (п.4.4); додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (п.9.6).

08.03.2024 між адвокатом Горець Оксаною Анатоліївною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (клієнт) укладено додаткову угоду від 08.03.2024 №1 до договору про надання правничої допомоги, в п.3 якої сторони, зокрема, визначили перелік та вартість послуг адвоката. Так, збір і правовий аналіз інформації, документів і матеріалів стосовно справи 1 година вартість послуги 2000,00 грн; підготовка позовної заяви, відзиву, заперечень, письмових пояснень, запитів 1 година 2000,00 грн; участь у судовому засіданні 1 година вартість послуги 2000,00 грн.

12.03.2024 між адвокатом та клієнтом складено та підписано акт прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 08.03.2024, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатом Горець О.І. послуг становить 12000,00 грн. Адвокатом надано такі послуги: збір та аналіз документів (договору поставки, видаткових накладних) витрачений час 3 години загальна вартість 6000,00 грн; підготовка, подача позовної заяви до Господарського суду Черкаської області про стягнення заборгованості витрачений час 3 години загальна вартість 6000,00 грн.

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України:

ч.1 ст.3. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

ч.1 і 2 ст.4. Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом; юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням;

ч.1-4 ст.13. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;

ст.16. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом;

ч.1 ст.58. Представником у суді може бути адвокат або законний представник;

ч.1, п.1 ч.3 ст.123. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

ч.1-3 ст.124. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору; попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;

ст.126. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами;

ч.4-8 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись; якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку; якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (…);

п.3 ч.1, ч.2-4 ст.244. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

п.4 і 9 ч.1 ст.1. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

ч.3 ст.4. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності);

ч.1 ст.26. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (…);

ст.30. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з положеннями Цивільного кодексу України:

ч.1, 3 ст.237. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов до таких висновків.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві позивач заявив, що розмір витрат, які він поніс на професійну правничу допомогу адвоката Горець О.А. у зв`язку із розглядом справи становить 15000,00 грн (в тому числі 3000,00 грн гонорар успіху) і підлягає розподілу між сторонами.

Перелік, обсяг та зміст наданих позивачу адвокатом Горець О.А. послуг, а також вартість роботи останнього (12000,00 грн), відповідають критеріям, погодженим сторонами у договорі про надання правничої допомоги від 08.03.2024 та додатковій угоді №1 до нього (а.с.94-98).

Згідно з п.1 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем подано до суду клопотання від 08.05.2024 (вх.суду №7681/24 від 09.05.2024) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, мотивоване тим, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд частково погоджується з доводами відповідача та зауважує, що розгляд справи №925/346/24 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження; справа №925/346/24 є малозначною справою, справою незначної складності. Позовні вимоги на суму 117006,94 грн позивач обґрунтовує частковою несплатою відповідачем отриманого на підставі договору поставки від 01.07.2022 №ЛЗ/05/ЧС та видаткових накладних товару (лікарських засобів в асортименті) в сумі 111232,55 грн та нарахованими на суму заборгованості 30% річних в розмірі 5774,39 грн.

В пункті 1 акту прийому-передачі послуг від 12.03.2024 адвокат вказує, що ним, зокрема, було надано послуги зі "збору" документів. В той час позовна заява ґрунтується виключно на документах (договорі, довіреності та видаткових накладних), наданих йому відповідачем як клієнтом, відповідно до п.3.1 договору про надання правничої допомоги від 08.03.2024. Виконання робіт адвокатом Горець О.А. зі збору документів, які б сприяли встановленню істини у справі (в т.ч. через ініціювання отримання додаткових доказів на адвокатські запити з метою приєднання до позовної заяви чи й подання їх до суду в зв`язку із виниклими питаннями в ході розгляду справи), з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що вказана послуга не мала характеру дійсної нагальної необхідності для її окремого обліку та оплати в межах наданих послуг адвоката.

Також суд зауважує, що відповідачем в ході розгляду справи не було подано жодних заяв чи клопотань, на які необхідно було б заперечити позивачу. Отже, окрім складання позовної заяви, розгляд справи не вимагав від адвоката вчинення будь-яких інших дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неспівмірність розміру судових витрат позивача, не пов`язаних зі сплатою судового збору, із складністю позову. З урахуванням наведених обставин, вважає за можливе обмежити такий розмір понесених витрат до 10000,00 грн, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, а також враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Що стосується заявленого до стягнення "гонорару успіху" в сумі 3000,00 грн, суд не вбачає підстав для задоволення цієї частини вимоги, виходячи з такого.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, яку суд враховує в порядку ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, викладено правову позицію, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність при наданні послуги адвоката.

Відповідно до п.4.3 додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 08.03.2024 сторони погодили та визначили, що у разі, якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення про стягнення заборгованості у повній сумі) клієнт додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 3000,00 грн.

У складеному 12.03.2024 (а.с.99) між клієнтом та адвокатом актом прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 08.03.2024, який містить детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт), "гонорар успіху" за рішення суду на користь клієнта в розмірі 3000,00 грн до загальної вартості послуг не включено.

Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.

Суд вважає, що зі сторони позивача не було доведено доцільності, як дійсної необхідності, сплати ним винагороди адвокату у вигляді "гонорару успіху" за надані ним послуги у контексті даної справи. За вказаних обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача додаткового відшкодування "гонорару успіху", який сплачує позивач на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.

Одночасно суд зауважує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

З огляду на викладене, а також заявлену позивачем ціну позову, перелік, обсяг та зміст наданих позивачу адвокатом Горець О.А. послуг, складність та тривалість розгляду справи, а також те, що позовні вимоги у справі задоволено повністю, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в сумі 10000,00 грн.

Водночас витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн суд покладає на позивача та не стягує.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Корсунь-Фарм" (Черкаська область, м.Городище, вул.Миру,52; ; номер рахунку в банку невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (м.Дніпро, вул.Березинська,24-А; ; номер рахунку в банку невідомий) 111232,55 грн боргу, 5774,39 грн 30% річних, 3028,00 грн судового збору та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 22.05.2024.

Суддя Г.М.Скиба