ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 року м.Дніпро Справа № 908/530/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Димова О.І. (поза межами суду);

від відповідача: не з`явився;

органу виконання: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 (суддя Корсун В.Л., повний текст складено та підписано 07.03.2024) у справі № 908/530/20

Стягувач: державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, , IBAN: НОМЕР_1 в АБ Укргазбанк)

Боржник: комунальне підприємство Тепловодоканал Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, прим. 8, )

Заінтересована особа: акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі філії Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 у справі № 908/530/20 клопотання АТ «НАЕК «Енергоатом» за вих. від 19.02.2024 про заміну сторони мирової угоди її правонаступником у справі № 908/530/20 задоволено частково.

Замінено сторону мирової угоди (стягувача), що затверджена ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 у справі № 908/530/20 його правонаступником, а саме: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964) замінено на правонаступника - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Філії Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964).

У видачі дублікату ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 у справі № 908/530/20 відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою в частині відмови у видачі дубліката ухвали, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в якій просить скасувати зазначену ухвалу в частині відмови у видачі дубліката ухвали про затвердження мирової угоди від 29.11.2021.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом не було враховано положення п. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 по справі № 908/530/20 про затвердження мирової угоди державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження № 63256531 було закінчене, наказ Господарського суду Запорізької області від 25.09.2020 повернуто стягувачу. Зазначене підтверджується інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень за виконавчим провадженням № 63256531 (скрін сторінки додається). Наголошує, що надати копію постанови про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з укладенням мирової угоди Стягувач не має можливості, оскільки всі процесуальні документи лишились на окупованому майданчику Запорізької АЕС.

Звертає увагу, що за умови відсутності у стягувача виконавчого документа (його дубліката), АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька АЕС» не має можливості виконати встановлені законом умови пред`явлення виконавчого документа до виконання, що може стати причиною відмови у відкритті виконавчого провадження. Тож вважає, що відсутність у Стягувача виконавчого документа перешкоджає здійсненню заключної стадії провадження виконання судового рішення, тому судом безпідставно відмовлено у цій частині вимог заяви.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.263 ГПК України, не скористався.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 15.03.2024 здійснено запит матеріалів справи №908/530/20 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

25.03.2024 матеріали справи №908/530/20 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2024 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у встановленому розмірі (визначена сума доплати 2286,14 грн) та через неподання доказів направлення скарги стягувачу та боржнику. Апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (10 днів з моменту отримання ухвали суду).

Вказану ухвалу апелянтом отримано 01.04.2024 о 16:20 годині, що підтверджується довідкою суду про доставку процесуального документу до електронного кабінету апелянта в ЄСІТС. Тобто, недоліки мали бути усуненні у строк до 11.04.2024.

11.04.2024 від скаржника надійшла заява про усунення недолків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 у справі № 908/530/20; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 28.05.2024; сторонам наданий строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

22.04.2024 до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача Димової О.І. про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції (зареєстроване судом 23.04.2024.).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням розміщеним на офіційному сайті суду веб-ресурсу «Судова влада України» в порядку ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної ухвали, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи (відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України) за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 28.05.2024 Центральним апеляційним господарським судом оголошена вступна та резолютивна частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.08.2020 задоволено позовні вимоги ДП НАЕК Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція та стягнуто з КП Тепловодоканал Енергодарської міської ради 3 277 250,49 грн. основної заборгованості, 273 089,25 грн. пені, 69 464,02 грн. 3 % річних, 2 988,92 грн. індексу інфляції та 54 341,89 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення 25.09.2020 видано відповідний наказ.

Постановою старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 13.10.2020 відкрите виконавче провадження №63256531 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2020 №908/530/20.

В подальшому, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі ВПВР УЗПВР у Запорізькій області Південно-Східного МУМЮ (м.Дніпро)) від 19.01.2021 прийнято до виконання виконавче провадження №63256531 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2020 №908/530/20, яке в подальшому постановою від 19.01.2021 приєднано до зведеного виконавчого провадження №50779867, яке веде ВПВР УЗПВР у Запорізькій області Південно-Східного МУМЮ (м.Дніпро).

Ухвалою від 10.09.2021 замінено сторону виконавчого провадження (боржника) - комунальне підприємство Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради по справі № 908/530/20 на комунальне підприємство Тепловодоканал Енергодарської міської ради.

Ухвалою від 29.11.2021 задоволено заяву старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у Запорізькій області ПСМУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) Антона Зюбрицького за вих. від 19.11.2021 № 10350-6-03 та затверджено мирову угоду від 29.10.2021, укладену сторонами виконавчого провадження № 63256531 в процесі примусового виконання рішення у справі № 908/530/20.

19.02.2024 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Запорізької області надійшло клопотання за вих. від 19.02.2024, в якому представник стягувача просить суд замінити сторону стягувача мирової угоди по справі № 908/530/20 державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ) на його правонаступника акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ) та видати дублікат ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 по справі №908/530/20.

Обґрунтовуючи заяву стягувач вказав, що процесуальні документи по справі №908/530/20 перебували на промисловому майданчику ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», яку окуповано в ніч з 3 на 4 березня 2022 року, та забороною вивезення документації на підконтрольну Україні територію, відтак, відсутністю вказаної ухвали у стягувача на даний час; невиконанням відповідачем у добровільному порядку умов цієї мирової угоди, а тому необхідністю пред`явлення її до виконання у примусовому порядку; в частині заміни стягувача утворенням згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1420 Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», тобто перетворенням позивача (стягувача) у цій справі, з переданням новій юридичній особі всіх прав і обов`язків державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

З огляду на відсутність у Стягувача виконавчого документа, яким є ухвала про затвердження мирової угоди, вважає є підстави для видачі її дублікату.

На підтвердження невиконання боржником свого обов`язку позивачем долучена виписка про стан розрахунків з боржником, а на підтвердження втрати виконавчого документа надана довідка про втрату ухвали від 29.11.2021 по справі №908/530/20, виготовлена ним же.

Задовольняючи частково заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", господарський суд першої інстанції виходив з положень ст.52 ГПК України, ст.512, ЦК України та констатував, що оскільки правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу та невжиття заходів в здійсненні правонаступництва є перешкодою подальшого виконання судового рішення у цій справі, то клопотання ДП НАЕК Енергоатом за вих. від 19.02.2024 про заміну сторони мирової угоди її правонаступником у справі № 908/530/20 підлягає задоволенню.

Натомість, відмовляючи у видачі дубліката ухвали, суд зауважив, що відповідну ухвалу надіслано на адресу ВПВР УЗПВР у Запорізькій області ПСМУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164), в той час, як стягувачу та боржнику (позивачу та відповідачу, відповідно) направлені її копії.

Відповідно до інформації з автоматизованої системи Діловодства спеціалізованого суду, станом на 04.03.2024 оригінал ухвали від 29.11.2021 у справі № 908/530/20 направлений на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду не повертався.

За таких обставин, підстави для видачі дублікату ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 у справі № 908/530/20 відсутні, у зв`язку з чим суд відмовив у задоволені клопотання в цій частині.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів констатує, що апелянтом ухвала оскаржується лише у відмовленій частині вимог щодо видачі дубліката ухвали (виконавчого документа), відтак, суд апеляційної інстанції переглядає справу лише згідно заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у видачі дубліката ухвали (виконавчого документа) з наступних мотивів.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (подібні приписи містяться також у статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Приписами статті 326 ГПК України унормовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до частин першої, третьої статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Згідно з п.п. 19.4. п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат». Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013, від 01.11.2023 у справі № 1/137, від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15.

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів враховує, що приписи Господарського процесуального кодексу України не надають суду право відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (близька за змістом правова позиція щодо умов видачі дубліката виконавчого документа є сталою та послідовною і викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 18.06.2020 у справі №24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі №19/093-12, від 10.10.2023 у справі №12/106, від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду згідно з підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (пункт 3.15 постанови Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №18/1147/11).

Ураховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою, обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідна позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2024 у справі №927/994/21.

Згідно матеріалів справи, строк пред`явлення наказу Господарського суду Запорізької області № 908/530/20 від 25.09.2020 на виконання встановлено до 04.09.2023.

В подальшому, на стадії виконання рішення господарського суду, за заявою державного виконавця, ухвалою суду від 29.11.2021 затверджено мирову угоду, укладену між сторонами.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження".

В ухвалі від 29.11.2021 визначено, що вона може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років; строк пред`явлення даної ухвали до виконання встановлюється з наступного дня після закінчення строку, встановленого сторонами у п.1.2 мирової угоди.

Так, у п.1.2 мирової угоди сторони визначили, що зобов`язання боржника перед позивачем має бути виконано у строк до 30 грудня 2022 року.

Відтак, ухвалу, як виконавчий документ, може бути пред`явлено до виконання у строк до 30.12.2025.

Звідси, заявником строк на подання заяви про видачу дублікату ухвали не пропущено.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Крім цього, згідно з п.1 ч.4 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що виконавчий документ ухвала від 29.11.2021, був пред`явлений до виконання.

При цьому, як зазначено в ухвалі від 29.11.2021 оригінал виконавчого документу направлений господарським судом на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164), в той час, як учасникам провадження (позивачу і відповідачу, відповідно, стягувачу і боржнику) направлені копії цього виконавчого документа.

Господарським судом підтверджено, що станом на 04.03.2024 оригінал ухвали від 29.11.2021 у справі № 908/530/20, направлений на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), до суду не повертався.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявником (позивачем), в свою чергу, до заяви про видачу дубліката ухвали не надано доказів повернення йому органом виконання рішень виконавчого документа.

Принагідно, суд апеляційної інстанції зазначає, що попри ствердження заявника, що виконавчий документ йому повернутий органом виконання і зберігався у відокремленому підрозділі, доказів такого повернення не надав, в той час, як для підтвердження відповідної інформації мав змогу звернутись до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який розташований у місті Запоріжжі, та в якому перебували на виконанні як наказ, так і ухвала суду по цій справі, тобто на підконтрольній Україні території.

До того ж, суд апеляційної інстанції наголошує, що апелянтом не надано до заяви, як і до скарги, доказів закінчення виконавчого провадження (у зв`язку з укладенням мирової угоди), про що він наголосив у скарзі, зокрема інформацію, наявну в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень за виконавчим провадженням № 63256531 (скрін сторінки додається). Попри те, що апелянт, як стягувач, має доступ до Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

При цьому, колегія суддів констатує, що видається дублікат саме оригіналу виконавчого документа для його виконання, а не копії втраченого виконавчого документа, яка відсутня у стягувача.

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки позивачем не надано доказів відсутні виконавчого документа не тільки у стягувача, а на виконанні й у органі виконавчої служби, за наведених обставин господарський суд правомірно відмовив в частині задоволення заяви позивача про видачу дубліката ухвали від 29.11.2021 у справі №908/530/20, оскільки підстави для видачі такого дублікату відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 у справі № 908/530/20 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 у справі № 908/530/20 залишити без змін.

Судові витрати Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 31.05.2024.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.А. Коваль