ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024м. ДніпроСправа № 904/2576/22 (904/1309/24)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Сулими Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "УКРАГРОЛІЗИНГ", м. Київ

до Державного підприємства "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України", Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, с. Дослідне

про вилучення майна

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Червона Т.М., ордер серія АЕ №1280911 від 22.03.2024

СУТЬ СПОРУ:

Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "УКРАГРОЛІЗИНГ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" про вилучення майна, в якому товариство просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Здійснити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Вилучити у Державного підприємства «Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України», - та передати Державному публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», , - нижчезазначені Предмети лізингу разом з технічною документацією, комплектами ключів і т.д., - згідно Актів, та в технічно справному та комплектному стані, а саме:

- автомобіль RENAULT DUSTER Intense зав №VF1HJD0 викупною вартістю 500,00 грн, договір № 4-20-157 ств-фл/430 від 30.11.2020;

- автомобіль CITROEN Berlingo L2 BHDi 130 AT8 SHINE зав.№ НОМЕР_1 1 викупною вартістю 500,00 грн, договір № 4-20-158 ств-фл/431 від 30.11.2020;

- автомобіль CITROEN Berlingo VU L2 HDi 92 WORKER зав. № НОМЕР_2 викупною вартістю 500,00 грн, договір № 4-20-159 ств-фл/432 від 30.11.2020;

- напівпричепний оборотний плуг Hektor 1000 7+1 зав. №НЕК0000208 договір викупною вартістю 500,00 грн, № 4-21-4 ств-фл/31 від 26.01.2021.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 08.09.2022 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача -Державного підприємства "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" (52071, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, с. Дослідне, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/2576/22, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А.Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/2576/22(904/1309/24) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 24.04.2024 о 10:20 год.

24.04.2024 від відповідача надійшов відзив б/н від 23.04.2024 на позовну заяву, в якому Державне підприємство "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд долучив поданий відзив до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 24.04.2024, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У судове засідання, призначене на 24.04.2024, з`явився представник відповідача та розпорядник майна Державного підприємства "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України".

Представник відповідача оголосив зміст поданого відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 24.04.2024 відкладено судове засідання на 14.05.2024 о 12:00 год.

03.05.2024 від позивача надійшла відповідь б/н від 03.05.2024 на відзив.

Суд долучив поданий документ до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 14.05.2024, з`явився представник позивача, представник відповідача та розпорядник майна Державного підприємства "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України".

У судовому засіданні, призначеному на 14.05.2024, оголошено перерву до 22.05.2024 о 13:00 год.

У судове засідання, призначене на 22.05.2024, з`явився представник позивач та представник відповідача.

У судовому засіданні, призначеному на 22.05.2024, оголошено перерву до 28.05.2024 о 12:50 год.

У судове засідання, призначене на 28.05.2024, з`явився представник позивач та представник відповідача.

В судовому засіданні 28.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (далі - Позивач, Лізингодавець) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України» (далі - відповідач, Лізингоодержувач) укладено наступні договори фінансового лізингу:

- договір № 4-20-157 ств-фл/430 від 30.11.2020 за умовами якого згідно акта приймання-передачі сільськогосподарської техніки №1 від 29.12.2020 Лізингоодержувач отримував у платне користування автомобіль RENAULT DUSTER Intense зав №VF1HJD0 - 1 од. терміном на 3 роки та зі сплатою щомісячних лізингових платежів;

- №4-20-158 ств-фл/431 від 30.11.2020 за умовами якого згідно акта приймання - передачі сільськогосподарської техніки №1 від 10.12.2020 Лізингоодержувач отримував у платне користування автомобіль CITROEN Berlingo L2 BHDi 130 AT8 SHINE зав.№ НОМЕР_1 - 1 од. терміном на З роки та зі сплатою щомісячних лізингових платежів;

- №4-20-159 ств-фл/432 від 30.11.2020 за умовами якого згідно акта приймання-передачі сільськогосподарської техніки №2 від 15.12.2020 Лізингоодержувач отримував у платне користування автомобіль CITROEN Berlingo VU L2 HDi 92 WORKER зав. № НОМЕР_2 - 1 од. терміном на 3 роки та зі сплатою щомісячних лізингових платежів;

- №4-21-4 ств-фл/31 від 26.01.2021 за умовами якого згідно акта приймання-передачі сільськогосподарської техніки №1 від 29.04.2021 Лізингоодержувач отримував у платне користування напівпричепний оборотний плуг Hektor 1000 7+1 зав. №НЕК0000208 1 од. терміном на 4 роки та зі сплатою щомісячних лізингових платежів.

Згідно п.п. 1.1, 3.4.3, 4.4 зазначених Договорів за користування Предметом лізингу, Лізингоодержувач зобов`язався сплачувати лізингові платежі своєчасно та в повному обсязі згідно «Графіка сплати лізингових платежів», який є додатком № 2 до кожного Договору.

Умовами Договору передбачено, що Лізингоодержувач не має права в односторонньому порядку на зменшення чи затримку сплати лізингових платежів внаслідок будь-яких обставин, в тому числі форс-мажору (п.3.4.14 Договору).

Розділом 3 Договору імперативно закріплено права та обов`язки сторін, серед яких Лізингодавцю надано право вимагати повернення Предмета лізингу, переданого в лізинг, якщо Лізингоодержувач не сплатив частково або повністю лізингові платежі більше 30 календарних днів та в інших випадках, передбачених цим Договором (п. 3.1.2 Договору).

Пунктом 3.1.6 Договору передбачено право Лізингодавця в односторонньому порядку відмовитися від Договору (достроково припинити його дію) та вимагати повернення простроченої заборгованості і Предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів та в інших випадках, передбачених цим Договором.

Згідно п. 3.4.4 Договору за несплату частково або повністю лізингових платежів протягом 30 календарних днів або з інших підстав, передбачених цим Договором, протягом 15 календарних днів з моменту надсилання вимоги Лізингодавця, надіслану згідно з п. 9.4 Договору (якщо інше не передбачено Договором), Лізингоодержувач зобов`язаний повернути Лізингодавцю Предмет лізингу разом з технічною документацією, одержаною від постачальника, згідно Акта в технічно справному та комплектному стані. На дату повернення Предмета лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний підписати акт приймання - передачі Предмета лізингу та надати товарну та податкову накладні на суму залишкової вартості або на суму експертної оцінки Предмета лізингу. У разі відмови повернути Предмет лізингу у добровільному порядку Лізингодержувач повинен відшкодувати витрати Лізингодавця, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса, на підставі виставленого Лізингодавцем рахунку.

Лізингоодержувач зобов`язаний надати Лізингодавцю та його довіреним особам повноваження без перешкод проходити на територію, де знаходиться Предмет лізингу, для здійснення права Лізингодавця на повернення техніки, незалежно від того, чи закріплений цей Предмет лізингу або його частина на зазначеній території (п. 3.4.9 Договору).

Окрім того, згідно п. 5.5 Договору при порушенні справи про банкрутство Предмет лізингу відокремлюється від майна першого, при цьому Лізингоодержувач письмово повідомляє Лізингодавця про застосування вищезазначених заходів в строк не пізніше 5 календарних днів з дати застосування.

Позивач зазначив, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 відкрито провадження у справі №904/2576/22 про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України», введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна - арбітражного керуючого Величка Віктора Юрійовича.

Отже, на думку Позивача з 08.09.2022 Державне підприємство «Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України» перебуває в процедурі банкрутства та згідно згаданих вище умов договору, зобов`язано було не пізніше 5 календарних днів з дати відкриття провадження у справі №904/2576/22 повідомити Лізингодавця про застосування такої процедури та відокремити майно Лізингодавця від свого майна.

Також Позивач зазначив, що Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2023 визнано кредиторські вимоги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» до Державного підприємства «Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України» у загальному розмірі 284 846,37 грн з яких:

- перша черга - 4 962,00 грн судовий збір;

- четверта черга - 275 214,20 грн, з яких 271 356,77 грн - сума основного боргу за договорами фінансового лізингу (розписана), 25 % річних та інфляції: від 30.11.2020 № 4-20-157 ств-фл/430 - 58 429,39 грн; від 30.11.2020 № 4-20-158 ств-фл/431 - 63 553,27 грн; від 30.11.2020 № 4-20-159 ств-фл/432 - 45 535,98 грн; від 26.01.2021 №4-21-4 ств-фл/31-103 838,13 грн;

- шоста черга - 4 670,17 грн пеня, штраф.

Отже, Позивач дійшов висновку, що термін прострочення за основною заборгованістю становить значно більше ніж 30 календарних днів, що надає право Лізингодавцю вимагати повернення Предмету лізингу, а у Лізингоодержувача, в свою чергу, виник обов`язок щодо здійснення добровільного повернення Предмета лізингу Лізингодавцю, який він не виконав на час звернення до суду з цим позовом.

Крім того, Позивач посилається на те, що він неодноразово письмово звертав увагу Відповідача та Третьої особи на те, що станом на дату вимоги в Лізингоодержувача беззаперечно існує обов`язок щодо повернення Предмету лізингу Лізингодавцю: вимоги про повернення предмету лізингу №14/984 від 05.12.2023 та 14/929 від 14.11.2023, які залишилися без відповіді.

Позивач також зазначив, що термін дії договорів: № 4-20-157 ств-фл/430 від 30.11.2020, № 4-20-158 ств-фл/431 від 30.11.2020, № 4-20-159 ств-фл/432 від 30.11.2020 закінчилися у грудні місяці 2023 року.

Внаслідок чого відповідно до п.5.6 у разі належного (повного та своєчасного) виконання Лізингоодержувачем своїх зобов`язань відповідно до умов Договору Лізингоодержувач має право набути у власність Предмет лізингу на підставі Акту приймання передачі із зазначенням остаточних розрахунків. Відповідно до п. 5.7 Перехід права власності на Предмет лізингу здійснюється згідно з п. 5.6 Договору та у випадку здійснення Лізингоодержувачем викупного платежу у розмірі 500,00 грн в тому числі ПДВ 83,33 грн.

На думку позивача, оскільки станом на 04 грудня 2023 року взяті на себе за вказаними Договорами зобов`язання щодо вчасної сплати лізингових платежів не виконані, Предмети лізингу в разі наявності заборгованості за договорами підлягають поверненню.

Відповідно до Закону в період дії воєнного стану забороняється примусове виконання виконавчих написів нотаріусів, так як 25 серпня 2022 року набрав чинності Закон від 27 липня 2022 року № 2455-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану». Тому передбачений Договором спосіб захисту прав Лізингодавця, як виконавчий напис нотаріуса є неефективним. Відповідно, Позивач вважає, що в цьому випадку ефективним способом судового захисту інтересів позивача буде вилучення та передання лізингового майна.

З огляду на викладене, Позивач просить суд вилучити у Державного підприємства «Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України», - та передати Державному публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», , - нижчезазначені Предмети лізингу разом з технічною документацією, комплектами ключів і т.д., - згідно Актів, та в технічно справному та комплектному стані, а саме:

- автомобіль RENAULT DUSTER Intense зав №VF1HJD0 викупною вартістю 500,00 грн, договір № 4-20-157 ств-фл/430 від 30.11.2020;

- автомобіль CITROEN Berlingo L2 BHDi 130 AT8 SHINE зав.№ НОМЕР_1 1 викупною вартістю 500,00 грн, договір № 4-20-158 ств-фл/431 від 30.11.2020;

- автомобіль CITROEN Berlingo VU L2 HDi 92 WORKER зав. № НОМЕР_2 викупною вартістю 500,00 грн, договір № 4-20-159 ств-фл/432 від 30.11.2020;

- напівпричепний оборотний плуг Hektor 1000 7+1 зав. №НЕК0000208 договір викупною вартістю 500,00 грн, № 4-21-4 ств-фл/31 від 26.01.2021.

В матеріалах справи міститься відзив Державного підприємства "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" на позовну заяву Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "УКРАГРОЛІЗИНГ", в якому Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Предметом доказування у даній справі є наявність обставин з якими закон пов`язує наявність або відсутність підстав для вилучення майна.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

За змістом частини другої статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором фінансового лізингу, який підпадає під правове регулювання Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, а також Закону України "Про фінансовий лізинг". Одночасно, відповідно до статті 2 вказаного нормативно-правового акту відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг (статті 806-809), найм (оренду), купівлю-продаж, поставку, з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 292 Господарського кодексу України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця майна, за умовами сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 2 статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", встановлено що, за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк неменше одного року за встановлену плату (лізингові платежі), яка здійснюється в порядку, встановленому договором (частина 1статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про фінансовий лізинг" предмет лізингу підлягає реєстрації у випадках і в порядку, передбачених законом.

У відповідності до статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

За змістом частини 2 статті 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець зобов`язаний, зокрема, у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема, прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання.

Судом встановлено, що підставою для звернення Товариства з вказаним позовом стало не виконання Відповідачем зобов`язань з оплати лізингових платежів за Договорами фінансового лізингу №4-20-157 ств-фл/430 від 30.11.2020, № 4-20-158 ств-фл/431 від 30.11.2020, №4-20-159 ств-фл/432 від 30.11.2020, № 4-21-4 ств-фл/31 від 26.01.2021.

Так, пунктом 3.1.6 Договору передбачено право Лізингодавця в односторонньому порядку відмовитися від Договору (достроково припинити його дію) та вимагати повернення простроченої заборгованості і Предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів та в інших випадках, передбачених цим Договором.

В той же час, як було зазначено вище ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 відкрито провадження у справі №904/2576/22 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Дніпро" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (52071, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, с. Дослідне, ).

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію, згідно зі ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом частин першої, другої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини третьої цієї статті протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Системний аналіз частини першої - третьої статті 41 КУзПБ дає підстави для висновку, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство та введення мораторію, боржник фактично втрачає право самостійно, на власний розсуд визначати порядок погашення заборгованості за власними зобов`язаннями, а подальше задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку, передбаченому положеннями КУзПБ.

Викладене, свідчить про те, що Державне підприємство "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" не могло самостійно здійснювати лізингові платежі відповідно до договорів №4-20-157 ств-фл/430 від 30.11.2020, № 4-20-158 ств-фл/431 від 30.11.2020, №4-20-159 ств-фл/432 від 30.11.2020, № 4-21-4 ств-фл/31 від 26.01.2021 з моменту винесення ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи, що прострочення оплати заборгованості за договорами фінансового лізингу обумовлене введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів, а не недобросовісною поведінкою Відповідача, суд вважає відсутніми підстави для вилучення майна, яке було передано Державному підприємству "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" за договорами фінансового лізингу.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "УКРАГРОЛІЗИНГ" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16А, ) до Державного підприємства "Дослідне господарство "ДНІПРО" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" (52071, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, с. Дослідне, ) про вилучення майна - відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 31.05.2024.

Суддя А.Є. Соловйова