РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.05.2024Справа № 910/3358/24

за позовом Акціонерного товариства «Жовтнева ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 109 010,55 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Жовтнева ЦЗФ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 109 010,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.04.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Акціонерним товариством «Жовтнева ЦЗФ», як відправником, передано Акціонерному товариству "Українська залізниця", як перевізнику, для перевезення вантаж вугілля кам`яне: у вагон №56116155 в кількості 67200 кг по накладній №48561617 від 12.06.2023; у вагон №67212563 в кількості 67000 кг по накладній №48898084 від 10.10.2023; у вагон №56271703 в кількості 67600 кг по накладній №48907729 від 14.10.2023; у вагон №55074934 в кількості 66300 кг по накладній №48908586 від 14.10.2023; у вагони №56108574 в кількості 67200 кг, №61362257 в кількості 66400 кг; №54039672 в кількості 67400 кг по накладній №48918593 від 18.10.2023; у вагон №56108558 в кількості 69600 кг по накладній №48970495 від 08.11.2023; у вагон №55174205 в кількості 69900 кг по накладній №48966097 від 06.11.2023; у вагон №61751665 в кількості 68500 кг по накладній №48978530 від 11.11.2023; у вагон №61751921 в кількості 69200 кг по накладній №49041775 від 08.12.2023; у вагон №61504551 в кількості 68200 кг по накладній №49041783 від 08.12.2023; у вагон №61634853 в кількості 69600 кг по накладній №49043367 від 09.12.2023; у вагон №53577326 в кількості 69200 кг по накладній №49043334 від 09.12.2023; у вагон №53544052 в кількості 69300 кг по накладній №49043342 від 09.12.2023; у вагони №55635353 в кількості 68200 кг, №55113161 в кількості 67000 кг по накладній №49043615 від 09.12.2023; у вагон №55159412 в кількості 67600 кг по накладній №49046626 від 11.12.2023; у вагон №61602546 в кількості 69800 кг по накладній №49061211 від 18.12.2023; у вагони №54786108 в кількості 69600 кг, №54040118 в кількості 69200 кг; №53589081 в кількості 69700 кг, №64058423 в кількості 68800 кг по накладній №49065931 від 20.12.2023; у вагон №53598223 в кількості 69800 кг по накладній №49082001 від 27.12.2023; у вагон №55175566 в кількості 68100 кг по накладній №49099765 від 08.01.2024; у вагон №64257876 в кількості 66000 кг по накладній №49099815 від 05.01.2024.

15.06.2023 на станції Синельникове Придніпровської залізниці було проведено перевірку стану вантажу та виявлено нестачу кам`яного вугілля у вагоні №5611615, про що складений комерційний акт №453500/1/12 про недостачу 550 кг вантажу.

На станції Лиман Південної залізниці були складені комерційні акти про нестачу кам`яного вугілля, а саме: №444002/29 від 13.10.2023 по вагону №67212563 про недостачу 1300 кг; №444002/30 від 19.10.2023 по вагону №56271703 про недостачу 1050 кг, №444002/31 від 21.10.2023 по вагону №55074934 про недостачу 1050 кг; №444002/41 від 26.10.2023 по вагону №56108574 про недостачу 800 кг; №444002/42 від 23.10.2023 по вагону №61362257 про недостачу 1200 кг; №444002/43 від 26.10.2023 по вагону №54039672 про недостачу 800 кг; №444002/52 від 11.11.2023 по вагону №56108558 про недостачу 850 кг; №444002/53 від 11.11.2023 по вагону №55174205 про недостачу 1000 кг; №444002/56 від 16.11.2023 по вагону №61751665 про недостачу 950 кг; №444002/79 від 13.12.2023 по вагону №61751921 про недостачу 1200 кг; №444002/80 від 13.12.2023 по вагону №61504551 про недостачу 700 кг; №444002/83 від 14.12.2023 по вагону №61634853 про недостачу 950 кг; №444002/84 від 14.12.2023 по вагону №53577326 про недостачу 700 кг; №444002/85 від 14.12.2023 по вагону №53544052 про недостачу 800 кг; №444002/86 від 14.12.2023 по вагону №55635353 про недостачу 700 кг; №444002/87 від 14.12.2023 по вагону №55113161 про недостачу 700 кг; №444002/89 від 16.12.2023 по вагону №55159412 про недостачу 1150 кг; №444002/95 від 22.12.2023 по вагону №61602546 про недостачу 800 кг; №444002/97 від 23.12.2023 по вагону №54786108 про недостачу 1200кг, по вагону 54040118 про недостачу 1000 кг, по вагону №53589081 про недостачу 800 кг, по вагону №64058423 про недостачу 700 кг; №444002/100 від 31.12.2023 по вагону №53598223 про недостачу 1000 кг; №444002/3, №444002/4 від 08.01.2024 по вагону №55175566 про недостачу 950 кг.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати вартість втраченого вантажу.

Відповідач, у свою чергу, заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про те, що позивач здійснив невірні розрахунки вартості втраченого вантажу та не дотримав встановленого порядку вчинення переуступного напису на залізничній накладній №48561617, не надав довіреностей, які уповноважують осіб на вчинення переуступних написів на окремих накладних, а тому у позивача відсутнє право на звернення з цим позовом до відповідача.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно частини 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно частини 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За змістом ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Частиною 2 ст. 24 Статуту залізниць України передбачено право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Приписами ст. 37 Статуту залізниць України визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Матеріалами справи підтверджується прийняття вантажу до перевезення АТ "Українська залізниця" (перевізник) від АТ «Жовтнева ЦЗФ» (вантажовідправник) та здійснення його перевезення зі станції відправлення до станції призначення у вагонах, а саме: вагон №56116155 в кількості 67200 кг по накладній №48561617 від 12.06.2023; вагон №67212563 в кількості 67000 кг по накладній №48898084 від 10.10.2023; вагон №56271703 в кількості 67600 кг по накладній №48907729 від 14.10.2023; вагон №55074934 в кількості 66300 кг по накладній №48908586 від 14.10.2023; вагони №56108574 в кількості 67200 кг, №61362257 в кількості 66400 кг; №54039672 в кількості 67400 кг по накладній №48918593 від 18.10.2023; вагон №56108558 в кількості 69600 кг по накладній №48970495 від 08.11.2023; вагон №55174205 в кількості 69900 кг по накладній №48966097 від 06.11.2023; вагон №61751665 в кількості 68500 кг по накладній №48978530 від 11.11.2023; вагон №61751921 в кількості 69200 кг по накладній №49041775 від 08.12.2023; вагон №61504551 в кількості 68200 кг по накладній №49041783 від 08.12.2023; вагон №61634853 в кількості 69600 кг по накладній №49043367 від 09.12.2023; вагон №53577326 в кількості 69200 кг по накладній №49043334 від 09.12.2023; вагон №53544052 в кількості 69300 кг по накладній №49043342 від 09.12.2023; вагони №55635353 в кількості 68200 кг, №55113161 в кількості 67000 кг по накладній №49043615 від 09.12.2023; вагон №55159412 в кількості 67600 кг по накладній №49046626 від 11.12.2023; вагон №61602546 в кількості 69800 кг по накладній №49061211 від 18.12.2023; вагони №54786108 в кількості 69600 кг, №54040118 в кількості 69200 кг; №53589081 в кількості 69700 кг, №64058423 в кількості 68800 кг по накладній №49065931 від 20.12.2023; вагон №53598223 в кількості 69800 кг по накладній №49082001 від 27.12.2023; вагон №55175566 в кількості 68100 кг по накладній №49099765 від 08.01.2024; вагон №64257876 в кількості 66000 кг по накладній №49099815 від 05.01.2024.

Правильність внесених відомостей до вказаних накладних підтверджені підписом представника відправника.

Згідно із ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту залізниць України визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту залізниць України встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту залізниць України, які затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно п. 2 Правил складання актів, які затверджені Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Як встановлено судом, при прибутті вагонів з вантажем на станції Синельникове Придніпровської залізниці та Лиман Південної залізниці, працівниками залізниць на підставі ст. 24 Статуту залізниць України здійснено перевірку маси вантажу, що надійшов, шляхом контрольного зважування вагонів на тензометричних вагонних вагах.

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами зважування було встановлено факт недостачі вантажу, що підтверджується комерційними актами, які підписані відповідальними особами залізничних станцій.

Так, відповідно до комерційного акту №453500/1 з індексом 12 від 15.06.2023 при контрольному переважуванні вагону №5611615 встановлена маса вантажу 66 650 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 550 кг; комерційного акту № №444002/29 від 13.10.2023 вагону №67212563 встановлена маса вантажу 65 700 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 300 кг; комерційного акту №444002/30 від 19.10.2023 по вагону №56271703 встановлена маса вантажу 67 600 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 050 кг; комерційного акту №444002/31 від 21.10.2023 по вагону №55074934 встановлена маса вантажу 66 300, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 050 кг; комерційного акту №444002/41 від 26.10.2023 по вагону №56108574 встановлена маса вантажу 66 400 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 800 кг; комерційного акту №444002/42 від 23.10.2023 по вагону №61362257 встановлена маса вантажу 65 200 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 200 кг; комерційного акту №444002/43 від 26.10.2023 по вагону №54039672 встановлена маса вантажу 66 600 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 800 кг; комерційного акту №444002/52 від 11.11.2023 по вагону №56108558 встановлена маса вантажу 68 750 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 850 кг; комерційного акту №444002/53 від 11.11.2023 по вагону №55174205 встановлена маса вантажу 69 900 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 000 кг; комерційного акту №444002/56 від 16.11.2023 по вагону №61751665 встановлена маса вантажу 68 500 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 950 кг; комерційного акту №444002/79 від 13.12.2023 по вагону №61751921 встановлена маса вантажу 69 200 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 200 кг; комерційного акту №444002/80 від 13.12.2023 по вагону №61504551 встановлена маса вантажу 68 500 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 700 кг; комерційного акту №444002/83 від 14.12.2023 по вагону №61634853 встановлена маса вантажу 69 600 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 950 кг; комерційного акту №444002/84 від 14.12.2023 по вагону №53577326 встановлена маса вантажу 69 200 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 700 кг; комерційного акту №444002/85 від 14.12.2023 по вагону №53544052 встановлена маса вантажу 68 500 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 800 кг; комерційного акту №444002/86 від 14.12.2023 по вагону №55635353 встановлена маса вантажу 68 200 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 700 кг; комерційного акту №444002/87 від 14.12.2023 по вагону №55113161 встановлена маса вантажу 67 000 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 700 кг; комерційного акту №444002/89 від 16.12.2023 по вагону №55159412 встановлена маса вантажу 67 600 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 150 кг; комерційного акту №444002/95 від 22.12.2023 по вагону №61602546 встановлена маса вантажу 69 000 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 800 кг; комерційного акту №444002/97 від 23.12.2023 по вагону №54786108 встановлена маса вантажу 68 400 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 200кг, по вагону 54040118 встановлена маса вантажу 68 200 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 000 кг, по вагону №64058423 встановлена маса вантажу 68 100 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 700 кг; комерційного акту №444002/100 від 31.12.2023 по вагону №53598223 встановлена маса вантажу 68 800 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 000 кг; комерційного акту №444002/3 від 06.01.2024 по вагону №55175566 встановлена маса вантажу 68 100 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 950 кг; комерційного акту №444002/4 від 08.01.2024 по вагону №64257876 встановлена маса вантажу 65 150 кг, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 850 кг.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнається судом належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладних, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагонах.

Статтями 130, 133 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач вантажу має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

У цій частині суд зазначає про безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача щодо відсутності у позивача права на звернення із цим позовом, враховуючи факт того, що кожна спірна накладна, в тому числі накладна №48561617, містить застереження про те, що право на пред`явлення претензій та позову передано АТ «Жовтнева ЦЗФ». Передавальні написи здійснені уповноваженими на те особами, повноваження яких підтверджується чинними на момент вчинення кожного з цих написів довіреностями, виданими від імені ПАТ «Центренерго», в яких зазначено, що право на пред`явлення претензій та позову передано АТ «Жовтнева ЦЗФ».

Так п. 2 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130 - 137 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 встановлено, що згідно з статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації)". Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно із ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст.114 Статуту).

Згідно з ст.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

На підтвердження вартості втраченого вантажу, який перевозився за залізничними накладними позивачем надано довідку про вартість вугільної продукції, яка складена АТ «Жовтнева ЦЗФ» та підписана головним бухгалтером.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України, ст. 314 Господарського кодексу України, а також ст. 115 Статуту залізниць України, суд вважає, що надана позивачем довідка вантажовідправника, в якій визначена вартість однієї тонни вантажу, відправленого згідно вищевказаних накладних, є належним підтвердженням вартості втраченого під час перевезення залізницею вантажу.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що положення ст. 115 Статуту не визначають вичерпного переліку документів, які можуть підтверджувати вартість вантажу, суд визнає надана позивачем довідка про вартість вугільної продукції належним та допустимим доказом на підтвердження вартості відправленого за залізничними накладними вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з п."г" ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажу, зданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

Судом встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи накладних вантажовідправник передав відповідачу для перевезення вугілля кам`яне у вологому стані.

За таких обставин та з урахуванням пункту 27 Правил видачі вантажів норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься, зокрема, до перевезення вантажів у вологому стані.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04 березня 2020 року по справі №905/487/19, Верховного Суду від 25.01.2021 року по справі № 910/118/20.

Таким чином, розрахунок позивача вартості недостачі вантажу є неправильним, оскільки позивач при розрахунку застосовував коефіцієнт 1%. Здійснивши перерахунок по кожному комерційному акту окремо, суд дійшов висновку, що недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси, а тому відповідач звільняється від відповідальності за недостачу вантажу.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів за наявністю яких можливо встановити обставини, які входять до предмета доказування у справі, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, а відтак такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Жовтнева ЦЗФ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 109 010,55 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна