РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2024Справа № 910/15657/23
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппінг і Транспорт"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Вертоград-Плюс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) приватне підприємство "Вікторія-Транс Україна"

2) товариство з обмеженою відповідальністю "Ліра-Транс"

про стягнення 273 793,74 грн.

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппінг і транспорт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Вертоград-Плюс" про стягнення збитків в розмірі 273 793,74 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

24.10.2023 до канцелярії суду (через систему "Електронний суд") від позивача надійшла заяву про усунення недоліків з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

17.11.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив.

23.11.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

27.11.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про вступ у справу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Вертоград-Плюс" про залучення у якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- приватне підприємство "Вікторія-Транс Україна" (19604, Черкаська обл., Черкаський р-н, село Червона Слобода, вул. Лозова, будинок 8, );

- товариство з обмеженою відповідальністю "Ліра-Транс" (81115, Львівська обл., Пустомитівський р-н, село Оброшине, вул. Шкільна, будинок 15, ).

22.01.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли документи на виконання ухвали суду від 17.01.2024.

06.02.2024 через систему "Електронний суд" від товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра-Транс" надійшли пояснення.

07.02.2024 через систему "Електронний суд" від товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра-Транс" надійшла заява про поновлення процесуального строку.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

01.08.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шипппінг і Транспорт" (експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Безант" (клієнт) укладено Договір №00000363 транспортного-експедиторського обслуговування.

За вказаним Договором клієнт доручає, а експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиційні послуги клієнту за згодою сторін.

Пунктом 2.2.4 Договору №00000363 від 01.08.2021 передбачено, що експедитор має право залучити субпідрядників без узгодження з клієнтом, і несе повну відповідальність за їх дії.

06.01.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю "Ветроград-плюс" (експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппіг і Транспорт" (клієнт ) укладено Договір транспортного експедирування №06/01/2022.

За вказаним вище договором клієнт доручає, а експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта організувати перевезення вантажів клієнта у внутрішньому та/або міжнародному сполученні переважно неземним автомобільним транспортом. Кожне перевезення узгоджується сторонами у заявках, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору №06/01/22 від 06.01.2022 умови кожного перевезення сторони узгоджують шляхом підписання відповідної заявки. Заявка повинна бути погоджена до початку надання послуг за нею. Факт погодження заявки підтверджується шляхом її підписання сторонами та завірення печатками.

Заявкою №23/05/22 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 23.05.2022 сторони погодили умови відповідно до Договору від 06.01.2022, а саме, зокрема: маршрут: Констанца Румунія - Київ Україна; адреса митного оформлення: Incinta port Constanta Sud Agigea Cladire Radacina MOL IS, ET.5, Cam 501; адреса розмитнення: Київська обл.. Макарівський район, м. Копилів, вул. Миру, 4, ДП "Український термінал", сектор митного оформлення №2, відділу митного оформлення автотранспортних засобів, митний пост "Східний термінал", митний пост Київської митниці, Митний пост у Київський області; місце розвантаження: м. Київ, вул. Електротехнічна, 47; назва вантажу: тнп; кількість: 1; маса (т): 21; державний номер автомобіля: НОМЕР_1 /НОМЕР_2; водій: ОСОБА_3

Заявкою №23/05/22 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 23.05.2022 сторони погодили умови відповідно до Договору від 06.01.2022, а саме, зокрема: Констанца, Румунія - Київ, Україна; адреса митного оформлення: по місцю; адреса розмитнення: по місцю; пункт призначення: Київ, Україна; кількість: 1; маса (т) 22; об`єм (м3), розмір: 86; державний номер автомобіля: НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ; водій: ОСОБА_2.

Для підтвердження здійснення перевезення вантажів в межах Договору транспортного експедирування №06/01/2022 позивачем надано міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №0000365 та №1238888.

Також позивачем надано Інвойс №BTYWC22003 від 13.01.2022 із зазначенням вантажу на загальну суму 50 620,20 доларів США з відповідним пакувальним листом та Інвойс №BTYWC22004 від 20.01.2022 із зазначенням вантажу на загальну суму 30 002,64 доларів США з відповідним пакувальним листом.

У міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) №0000365 зазначено: перевізника: товариство з обмеженою відповідальністю "Ліра-Транс" (ідентифікаційний код 39031785) НОМЕР_3/НОМЕР_4 ; одержувача: товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Безант" (ідентифікаційний код 42681224); в пункті №24 застереження: "Товар прийнято з актом нестачі кількісних та якісних показників".

У міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) №1238888 зазначено: перевізника: PP Viktoriia-Trans Ukraina (ідентифікаційний код 35995259) НОМЕР_1/НОМЕР_2; одержувача: товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Безант" (ідентифікаційний код 42681224); в пункті №24 застереження: "Контейнер прибув з відсутністю пломб і прийнято з актом нестачі".

Вантажоодержувачем складено акти приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 01.06.2022 та 06.06.2022, якими зафіксовано нестачу вантажу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 у справі №916/1322/22, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022, встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппінг і Транспорт" здійснювалось транспортно-експедиторське обслуговування вантажу, щодо якого Sinowest group LTD складено Інвойс№BTYWC22003 від 13.01.2022р. та Інвойс№BTYWC22004 від 20.01.2022р. та відповідні пакувальні листи до них.

Перевезення вантажу за маршрутом Нінгбо (Китай) (завантаження) через порт Констанца (Румунія) (вивантаження/завантаження) Київ (Україна) (розвантаження), передбаченого Інвойсом№BTYWC22003 від 13.01.2022р., здійснювалося у контейнері OOLU9320131 (митна декларація№UA100390/2022/402606), в свою чергу вантаж за Інвойсом№BTYWC22004 від 20.01.2022р. перевозився в контейнері TEMU7494981 (митна декларація UA100390/2022/402626).

Вантаж, який перевозився у контейнері OOLU9320131 відповідно до Інвойсу№BTYWC22003 від 13.01.2022р., було доставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Безант" 01.06.2022р. вантажним автомобілем д/н НОМЕР_1 з тентовим автопричепом державний номер НОМЕР_2.

Відповідно до Акта приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 01.06.2022р. виявлено нестачу вантажу на загальну суму 132 604 грн. 26 коп. Крім того, на контейнері були відсутні пломби відправника, про що здійснено відмітку у графі 24 міжнародної товарно-транспортної накладній CMR А№1238888.

Водій вантажного автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 відмовся підписати зазначений Акт приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 01.06.2022р.

Вантаж, що перевозився у контейнері TEMU7494981, відповідно до Інвойсу№BTYWC22004 від 20.01.2022р., було доставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Безант" 06.06.2022р. вантажним автомобілем д/н НОМЕР_3 з тентовим автопричепом державний номер НОМЕР_4 .

Відповідно до Акта приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 06.06.2022р., складеного за участю представника перевізника ОСОБА_1, виявлено нестачу вантажу на загальну суму 10 225 грн. 46 коп., про що здійснено відмітку у графі 24 міжнародної товарно-транспортної накладній CMR А№ 0000365.

Відповідно до відмітки про неможливість участі ОСОБА_1 у перерахунку кількості та якості змісту коробок, у період з 14:30 год 06.06.2022р. по 13:00 год. 10.06.2022р. здійснювалось приймання вантажу з перерахунком кількісних та якісних показників товарного асортименту, за результатами якого було встановлено, що 143 коробки були відкриті та пошкоджені. На автофургоні пломба румунської митниці VAMA RO B 0303817.

На підставі зазначеного, враховуючи відмову уповноважених осіб відповідача на участь у прийнятті вантажу за якістю та кількістю відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. №П-7, Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р.№П-6, враховуючи зміст Інвойсу№BTYWC22003 від 13.01.2022р. та Інвойсу№BTYWC22004 від 20.01.2022р. та пакувальних листів до них, Господарський суд Одеської області дійшов висновку про втрату частини вантажу.

Господарський судом Одеської області встановлено, що під час перевезення вантажу в контейнері OOLU9320131 ТОВ "ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ" було виставлено ТОВ "ТД "БЕЗАНТ" наступні рахунки:№692LAM22-004I від 05.05.2022р. на сплату морського фрахту на суму 435 020 грн 36 коп.,№702LAM22-004I від 19.05.2022р. на сплату зміни порту та ТЕО за межами України на суму 50 089 грн, в т.ч. ПДВ 8 348 грн 16 коп.,№706LAM22-004I від 23.05.2022р. на сплату автотранспортного перевезення у міжнародному сполученні Констанца - Київ, ТЕО за межами України та ТЕО на суму 165 411 грн 30 коп., в т.ч. ПДВ 6 353 грн 65 коп.

Відповідно до платіжних доручень №251 від 05.05.2022р. на суму 435 020 грн 36 коп.,№266 від 19.05.2022р. на суму 50 089 грн та №278 від 23.05.2022р. на суму 165 411 грн 30 коп. ТОВ "ТД "БЕЗАНТ" сплачено вищезазначені рахунки.

Крім того, у зв`язку з митним оформленням вантажу згідно МД№UA100390/2022/402606, позивачем було понесено витрати на митно-брокерські послуги, надані ФОП Йовенко Р.М. у розмірі 15 500 грн, які були сплачені позивачем згідно платіжного доручення№290 від 01.06.2022р.

Також, під час перевезення вантажу в контейнері TEMU7494981 ТОВ "ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ" було виставлено ТОВ "ТД "БЕЗАНТ" наступні рахунки:№693LAM22-009I від 05.05.2022р. на сплату морського фрахту на суму 428 584 грн 29 коп.,№703LAM22-009I від 19.05.2022р. на сплату зміни порту та ТЕО за межами України на суму 50 089 грн, в т.ч. ПДВ 8 348 грн 16 коп.,№709LAM22-009I від 23.05.2022р. на сплату автотранспортного перевезення у міжнародному сполученні Констанца - Київ, ТЕО за межами України та ТЕО на суму 183 962 грн 10 коп., в т.ч. ПДВ 6 353 грн 65 коп.

Відповідно до платіжних доручень№250 від 05.05.2022р. на суму 428 584 грн 29 коп.,№267 від 19.05.2022р. на суму 50 089 грн та№279 від 23.05.2022р. на суму 183 962 грн 10 коп. ТОВ "ТД "БЕЗАНТ" сплачено вищезазначені рахунки.

Крім того, у зв`язку з митним оформленням вантажу згідно МД№UA100390/2022/402626, позивачем було понесено витрати на митно-брокерські послуги, надані ФОП Йовенко Р.М. у розмірі 16 000 грн, які були сплачені позивачем згідно платіжного доручення №294 від 06.06.2022р.

Господарський суд Одеської області також прийняв до уваги, що позивачем понесено витрати на оплату митних платежів та зборів при ввезенні товару на митну територію України відповідно до платіжних доручень№284 від 30.05.2022р. на суму 490 000 грн; №286 від 01.06.2022р. на суму 233 000 грн.

Господарський суд Одеської області встановив, що оскільки в даному випадку втрачено не весь вантаж, втрати позивача пропорційно до вартості втраченого вантажу з урахуванням додаткових обов`язкових витрат, пов`язаних з митним оформленням, перевезенням та ін. становлять 250 670 грн 70 коп. (контейнер OOLU9320131) та 23 123 грн. 04 коп. (контейнер TEMU7494981).

Щодо вказаних вище обставин відповідач зазначає, що вантаж доставлявся з румунського порту Констанца після його розвантаження з контейнерів і перевантаження у надані ним автомобілі, однак заявками від 23.05.2022 (Договір №06/01/22 від 06.01.2022) не передбачено деталізацію вантажу, окрім його граничної маси, а тому експедитор перед завантаженням не володів інформацією про тип вантажу, кількість коробок (місць). Псування і втрата вантажу могли статися не в зоні відповідальності відповідача, яка розпочиналась після завантаження коробок в напівпричепи. Водій-експедитор не міг проконтролювати (перерахувати) згідно з листів пакування, інвойсів, CMR в момент завантаження кількість і стан всього товару, бо для цього б він мав розпакувати кожну одиницю товар, щоб звірити її з листом пакування та інвойсом.

Також відповідач зазначає, що товар після завантаження не був опломбований вантажовідправником.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліра-Транс" надано пояснення щодо позову. У зазначених поясненнях третя особа повідомляє про наступні обставини: ТОВ "Ліра-Транс" здійснювало міжнародне вантажне перевезення вантажу з контейнера TEMU7494981 автомобільним транспортом на підставі заявки № 142 від 30.05.2022 автопоїздом: НОМЕР_3/ НОМЕР_4, водій ОСОБА_2, тип автотранспорту: тентований, спосіб завантаження: задній/боковий, маршрут: Констанца, Румунія - Київ, Україна, прикордонний перехід: Порубне, митне оформлення: м. Київ, Україна, об`єм: 86м3, дата і час завантаження: 30.05.2022, сума по фрахту: 110000,00 грн, оплата здійснюється на підставі рахунку, CMR, акту виконаних робіт. Зазначене перевезення підтверджується міжнародною CMR-накладною №0000365 та митною декларацією, що долучені до позовної заяви.

Із наданих доказів та зазначених пояснень відповідача, третьої особи вбачається, що експедитором не проконтрольовано, а перевізником не було зафіксовано, який вантаж приймається для перевезення, а тому неможливо встановити в яких обсягах експедитор та перевізники взяли на себе відповідальність щодо ввіреного ним вантажу.

Отже, експедитор та перевізники несуть відповідальність за вантаж в межах, зазначених у супровідних документах (Інвойс№BTYWC22003 від 13.01.2022р.; Інвойс№BTYWC22004 від 20.01.2022р. та відповідні пакувальні листи до них; міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №0000365 та №1238888).

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 929 ЦК України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Відповідно до ст. 933 ЦК України клієнт зобов`язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов`язків, встановлених договором.

Експедитор повинен повідомити клієнта про виявлені недоліки одержаної інформації, а в разі її неповноти - вимагати у клієнта необхідну додаткову інформацію.

У разі ненадання клієнтом документів та необхідної інформації експедитор має право відкласти виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування до надання документів та інформації в повному обсязі.

Клієнт відповідає за збитки, завдані експедиторові у зв`язку з порушенням обов`язку щодо надання документів та інформації, визначених частиною першою цієї статті.

Статтею 934 ЦК України передбачено, що за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу (Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання).

Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч. 1 ст. 918 ЦК України завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало (ч. 1 ст. 924 ЦК України).

Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (далі - Конвенція) передбачено, що приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: a) вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць; b) зовнішній стан вантажу і його упаковки (ч.1 ст. 8 Конвенції).

Частиною 2 ст. 8 Конвенції передбачено, якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті a) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обгрунтовані застереження у вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки. Ці застереження не мають обов`язкової сили для відправника, якщо останній не погодився бути зобов`язаним ними і не зробив про це запис у вантажній накладній.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в п.2 ст.17, лежить на перевізнику (ч. 1 ст. 18 Конвенції).

Як вбачається з матеріалів справи експедитором за Договором №06/01/22 від 06.01.2022 (товариство з обмеженою відповідальністю "Вертоград-Плюс") не здійснено жодних заходів для повідомлення клієнта про виявлені недоліки одержаної інформації (інформації щодо вантажу, який підлягає перевезенню) та не виставлено вимогу до клієнта щодо отримання додаткової інформації. У свою чергу перевізниками, які були залученні експедитором до виконання Договору №06/01/22 від 06.01.2022, під час прийняття вантажу не було внесено до міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №0000365 та №12388888 застережень щодо відповідності вантажу супровідним документам та щодо якості, цілісності упакування.

Статтею 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що експедитор відповідає перед клієнтом за кількість місць, вагу, якщо проводилося контрольне зважування у присутності представника перевізника, що зафіксовано його підписом, належність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, що завірені підписом представника перевізника, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування.

Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Пунктом 5.1 Договору №06/01/2022 від 06.01.2022 сторонами узгоджено, що у разі невиконання або неналежне виконання зобов`язань, взятих на себе за цим Договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань.

Експедитор несе відповідальність за збереженість вантажу в разі прийняття його у своє безпосереднє володіння. Відповідальність за втрату (пошкодження) або нестачу вантажу в дорозі несе фактичний експедитор (п. 5.12 Договору №06/01/2022 від 06.01.2022).

Зі змісту ст. 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), що кореспондується із ст. 22 ЦК України, вбачається, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, у відповідності до частини першої ст. 225 ГК України, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За правилами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, предмет спору та обставини справи, суд зазначає, що для застосування такого виду відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) порушення боржником зобов`язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов`язання.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Протиправна дія чи бездіяльність заподіювача тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками, та є невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Суд зауважує, що для правильного вирішення спору важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування. При заявлені вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. Відповідачу ж потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Враховуючи наведене, суд встановив, що товариством з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппінг і Транспорт" в межах виконання Договору №00000363 від 01.08.2021 щодо організації перевезення вантажу залучено товариство з обмеженою відповідальністю "Вертоград-Плюс" в якості експедитора на підставі Договору №06/01/2022 від 06.01.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вертоград-Плюс" здійснювало організацію перевезення ввіреному товариству з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппінг і Транспорт" вантажу за маршрутом з Констанца (Румунія) до міста Києва із залученням перевізників: приватного підприємства "Вікторія-Транс Україна" та товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра-Транс".

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо організації перевезення вантажу за Договором №06/01/2022 від 06.01.2022 та неналежним виконанням своїх зобов`язань залученими відповідачем третіми особами (приватним підприємством "Вікторія-Транс Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю "Ліра-Транс") було допущено втрату частини вантажу на загальну суму 141 952,09 грн. (відповідно до Інвойсу №BTYWC22003 від 13.01.2022, Інвойсу №BTYWC22004 від 20.01.2022 та актів приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 01.06.2022 та 06.06.2022).

Господарським судом Одеської області визнано відповідальним товариство з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппінг і Транспорт" перед товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Безант" за завдані збитки в межах неналежного виконання зобов`язань за Договором №00000363 від 01.08.2021, а саме втрати частини ввіреного вантажу та понесених додаткових витрат.

08.09.2022 Господарський суд Одеської області задовольнив позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Безант" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппіг і Транспорт" про стягнення збитків за втрачений вантаж у розмірі 273 793 грн. 74 коп.

Отже, товариство з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппіг і Транспорт" понесло відповідальність за завдання збитків у зв`язку з втратою частини вантажу та наслідками такої втрати, яка відбулася з вини залученого експедитора - товариства з обмеженою відповідальністю "Вертоград-Плюс" та залучених експедитором перевізників (приватне підприємство "Вікторія-Транс Україна" та товариство з обмеженою відповідальністю "Ліра-Транс").

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач несе відповідальність перед позивачем щодо наслідків своїх дій/бездіяльності та дій/бездіяльності залучених осіб, а тому збитки, встановлені рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 та покладенні на товариство з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппіг і Транспорт" в межах справи №916/1322/22, підлягають стягненню у розмірі 273 793 грн. 74 коп. з відповідача на користь позивача.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, встановлюється скорочений строк позовної давності в один рік. Позивачу стало відомо про недоліки у зв`язку з перевезенням вантажу 13.06.2022 (дата претензії від ТОВ "ТД "Безант" з вимогою відшкодувати збитки), а тому з відповідним позовом позивач мав звернутися не пізніше 13.06.2023.

Щодо наведеного вище суд зазначає, що позовні вимоги у даній справі стосуються відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням договору про надання послуг транспортного експедирування, а тому відсутні підстави для застосування спеціальної позовної давності, передбаченої ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Відповідно ч. 1 ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 4-5 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані для підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно зі ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 118-119, 129, 130, 231, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Вертоград-Плюс" (04116, місто Київ, вул. Провіантська, будинок 3, приміщення 115; ідентифікаційний код 40771090) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Лам Україна Шиппінг і Транспорт" (65014, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Маразліївська, будинок 1/20, офіс 409-410; ідентифікаційний код 42312129) збитки у розмірі 273 793 (двісті сімдесят три тисячі сімсот дев`яносто три) грн. 74 коп. та судовий збір у розмірі 4 106 (чотири тисячі сто шість) грн. 91 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій МУДРИЙ