ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Справа№ 910/10685/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Гончарук М.П.

від відповідача: Тузова В.О.;

від третьої особи: не з`явились;

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" про ухвалення додаткового рішення

при розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 (повний текст складено 26.11.2021) у справі № 910/10685/21 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон"

про стягнення 700 191, 78 дол. США та 1 727 246,91 грн

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі № 910/10685/21 залишено без задоволення. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі № 910/10685/21 залишено без змін. Змінено мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 910/10685/21 про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" витрати на правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10685/32 до розгляду. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10685/32 призначено у судовому засіданні 23.04.2024.

19.03.2024 від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшло клопотання про зменшення судових витрат, у якому просить суд зменшити суму витрат на правничу допомогу з 40 000,00 грн до 15 500,00 грн, тобто до суми яка фактично була плачена позивачем на рахунок адвоката на підставі платіжного доручення № 1222 від 03.08.2022.

Також відповідач зазначає, що у якості доказу в підтвердження факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу за договором про надання правової допомоги № 03/06/21 від 25.06.2021, позивачем надано платіжне доручення № 1222 від 03.08.2022 про оплату правової допомоги у розмірі 15 500,00 грн. Отже правову допомогу позивачу у справі № 910/10685/21 було надано адвокатом у повному обсязі у термін, строк якого фактично завершився 27.07.2023, однак відсутні докази про сплату коштів у загальному розмірі 40 000,00 грн, який саме просить стягнути з банку на свою користь за додатковим рішенням.

На думку відповідача, наявність у матеріалах справи № 910/10685/21 лише тільки договору про надання правової допомоги № 03/06/21 від 25.06.20214 не є доказом фактичного понесення ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» витрат на правничу допомогу, які передбачалися умовами такого договору, оскільки як визначено п. 5.1 Договору клієнт здійснює оплату гонорару адвокату не пізніше 30 календарних днів з дня підписання акту приймання-передачі правової допомоги та/або звіту адвоката.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про її часткове задоволення, враховуючи наступне.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що витрати ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції у справі № 910/10685/21 складають 40 000,00 гр, а їх понесення підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами , що містяться в матеріалах справи.

Так позивачем 13.03.2024 подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 910/10685/21 про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" витрати на правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн, та додано до матеріалів справи відповідні докази, а саме:

- платіжне доручення № 1222 від 03.08.2022 про часткову оплату допомоги у розмірі 15 500, 00 грн.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України до таких доказів належать договори, рахунки тощо, тобто перелік доказів на підтвердження понесених стороною витрат не є вичерпним, та має бути достатнім для висновку про розмір таких витрат, а також що вони були фактично понесені та були необхідні.

Також частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В ч. 4 п. 1 Договору № 03/06/21 від 25.06.2021 сторони визначили розмір винагороди (гонорару) адвоката незалежно від результату надання правової допомоги у фіксованому розмір - 40 000, 00 грн.

Згідно із п. 5.1, 5.2 договору, клієнт здійснює оплату гонорару адвоката за цим договором в безготівковому порядку на поточних рахунок адвоката не пізніше 30 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі правової допомоги та/або звіту адвоката; клієнт має право здійснювати оплату гонорару адвоката за цим договором на умовах попередньої оплати.

Водночас, в якості доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, крім договору, в матеріалах справи наявне платіжне доручення лише на суму 15 500,00 грн. Інших доказів понесених витрат позивачем не надано.

Так, враховуючи, що хоча позивачем і зроблено заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних із розглядом цієї справи у апеляційному суді, проте ним не дотримано вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України та не надано суду доказів на підтвердження наведеного ним розміру витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення касаційним судом, на суму у розмірі 24 500,00 грн, у зв`язку із чим, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна», в частині стягнення з відповідача 24 500,00 грн, водночас колегія суддів апеляційної інстанції вважає доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500,00 грн.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає підтвердженим обсяг витрат на надану професійну правничу допомогу та оцінивши обґрунтованість заяви позивача, враховуючи заперечення відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, мінімальний розмір заробітної плати, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню на рахунок відповідача становить суму у розмірі 15 500,00 грн і такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною адвокатом роботою, а в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 24 500,00 грн належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" про ухвалення додаткового рішення при розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі № 910/10685/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, будинок 2; ) 15 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємтсво «Тавріда Електрик Україна» про ухвалення додаткового рішення відмовити.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

5. Справу № 910/10685/21 повернути до місцевого господарського суду.

Додаткова постанова, згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Додаткова постанова складена та підписана 27.05.2024, зокрема, у зв`язку із перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці з 13.05.2024 по 24.05.2024.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім