ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.05.2024 Справа №905/481/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М. розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення 53 527,43 гривень, -

без повідомлення (виклику) сторін

С У Т Ь С П О Р У

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 53 527,43 гривень, з яких: 43 083,35 гривень заборгованість кредитом, 10 444,08 гривень заборгованість по процентам у вигляді щомісячної комісії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору б/н від 22.11.2021.Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного).

За приписами частини першої пункту 3 статті 12 господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Відповідно до ч.5 ст.252 господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку, що справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки справа не є складною, а сума позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою встановлено сторонам строк на подання заяв по суті спору та доказів.

Суд зауважує, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача як фізичної особи-підприємця було зареєстровано: 84501, Донецька область, місто Бахмут, вулиця Слобідська, будинок №43.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затверджений відповідний Перелік, відповідно до якого територія м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області з 13.12.2023 і по теперішній час належить до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Тому суд був фактично позбавлений можливості надіслати відповідачу копію ухвали про відкриття провадження засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч.2 ст.121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення відповідного повідомлення на сайті Судової влади України, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу, зазначену як офіційну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - .

Також, судом повідомлено відповідача про розгляд справи шляхом передачі телефонограми, яку відповідач прийняла особисто 29.03.2024.

Судом встановлено, що 19.04.2022 відповідачем була припинена господарська діяльність , про внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ураховуючи вищевикладене, судом здійснено запит до Міністерства соціальної політики України за отриманням відомостей про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Міністерства соціальної політики України №8828/0/2-24/3 від 12.04.2024 ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням отриманої інформації, судом направлено копію ухвали Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 про відкриття провадження у справі за вказаною адресою.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали отримано відповідачем 24.04.2024.

Відтак, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, в інший спосіб своєї позиції на довів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

22.11.2021 ФОП ОСОБА_1 (далі - клієнт, відповідач) підписанням Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», приєдналась до розділу « 1.1. Загальні положення» та підрозділу « 3.2.2. Умови та правила надання послуги «КУБ»» Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ КБ «ПриватБанк» (банк, позивач) pb.ua на дату укладення договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

Відповідно до п.1.1 заяви, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни.

Розмір кредиту: 70 000 гривень (п.1.2 заяви). Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п.1.3 заяви).

У період з дати підписання заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом 1,4 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту) (п.1.4 заяви).

Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості (п.1.5 заяви).

Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом (п.1.6 заяви).

Пунктом 3.2.2.1 Умов та правил надання Кредиту «Кредит КУБ» (далі умов) банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» (далі послуга) для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання фінансової допомоги. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі Paperless або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Відповідно до підп.3.2.2.3.1, 3.2.2.3.1.2, 3.2.2.3.1.4 п.3.2.2.3 умов, повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві. Строк користування кредитом зазначено у заяві про приєднання. Максимальний строк користування кредитом не може перевищувати 12 місяців з дати видачі кредитних коштів. Клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно з п.3.2.2.3.2 умов, за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.3.2.2.6.2.).

Клієнт зобов`язується (п.3.2.2.5 умов), зокрема: використовувати кредит на цілі, зазначені в п.3.2.2.1 (п.3.2.2.5.1); оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п.3.2.2.3.2 (п.3.2.2.5.2); повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п.3.2.2.3.1., 3.2.2.3.2., 3.2.2.5.14., 3.2.2.6.2., а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку (п.3.2.2.5.3); клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні термінів платежів згідно з заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі недостатньої кількості коштів для оплати чергового платежу щодо послуги, сума неоплаченого платежу виноситься на прострочення до моменту погашення (п.3.2.2.5.6).

Банк має право (п.3.2.2.6 умов), зокрема: списувати грошові кошти з поточних рахунків клієнта згідно з п. 3.2.2.5.6. при настанні термінів будь-якого з платежів, зазначених у заяві або передбачених цим договором, у межах сум, що підлягають сплаті банку (п.3.2.2.6.4); у разі порушення клієнтом термінів виконання будь-якого з грошових зобов`язань, встановлених цим договором (за відсутності коштів у необхідних сумах на рахунках клієнта для здійснення повноважень банку згідно з п.3.2.2.5.6. цього договору), а також для сплати передбачених цим пунктом комісійних винагород, клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з усіх поточних і депозитних рахунків клієнта в банку в порядку, передбаченому законодавством та цим договором. Для списання коштів з поточного рахунку клієнта банк оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначаються номер і дата (п.3.2.2.6.5).

Відповідно до п.п.3.2.2.9.1, 3.2.2.9.2, 3.2.2.9.3, 3.2.2.9.5, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.2.1., 3.2.2.3. цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п.3.2.2.3.2. Нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у заяві (п. 3.2.2.3.1). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту. Погашення кредиту, сплата процентів за цим договором здійснюються у валюті кредиту.

Розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (п.3.2.2.9.7 умов).

Договір є чинним з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання. Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п.3.2.2.11 умов).

Додатком №1 до заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» №б/н від 22.11.2021 визначено графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, відповідно до якого строк погашення кредиту 12 місяців, 1 місяць наступний за датою видачі кредиту, до дати зазначеної у п.1.6 заяви, сума боргу, яка включає суму кредиту та процентів, підлягає сплаті в розмірі 5 833,34 гривень кожного місяця протягом 1-12 місяців включно.

Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» підписана із використанням електронного цифрового підпису сторін 22.11.2021, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 22.03.2024.

На виконання умов договору банком видано кредит в розмірі 70 000,00 гривень, що підтверджується випискою по рахунку відповідача з 22.11.2021 по 04.03.2024.

Із зазначеної виписки вбачається, що сума заборгованості частково погашена відповідачем в розмірі 26 916,65 гривень, у зв`язку з чим залишок заборгованості склав 43 083,35 гривень.

Порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором від 22.11.2021, в частині повернення кредитних коштів у передбачений договором термін та не сплата в повному обсязі відсотків стало підставою для звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З поданих документів слідує, що 22.11.2021 відповідач шляхом підписання електронним цифровим підписом заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» приєднався до розділу « 1.1.Загальні положення» та підрозділу « 3.2.2 Умови та правила надання послуги «КУБ» Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідна заява та умови разом складають кредитний договір.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що укладений між сторонами договір має електронну форму, оскільки відповідач приєднався до умов та правил надання послуги «КУБ» шляхом підписання електронним цифровим підписом відповідної заяви про приєднання.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронна форма представлення інформації - спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровій чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу її відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною (п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Виходячи із зазначених положень надана позивачем копія кредитного договору, складеного та підписаного сторонами в електронній формі, є належним та допустимим доказом в підтвердження виникнення між сторонами взаємних прав та обов`язків.

Суд підкреслює, що з наданих до позивної заяви доказів вбачається, що відповідач ініціював отримання кредиту по програмі «КУБ», підписав відповідні документи власним електронним підписом (протилежного суду не довів).

За приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3. ст.1049 Цивільного кодексу України).

Надання банком кредиту відповідачу в розмірі 70 000,00 гривень підтверджується відповідними виписками по рахунку відповідача з 22.11.2021 по 04.03.2024.

З урахуванням вимог ст.41 Закону України Про Національний банк України, Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України №75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій.

Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках, є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості.

З наданих виписок вбачається, що заборгованість за кредитом частково погашена в загальній сумі 26 916,65 гривень, а саме: 22.12.2021 в розмірі 5 833,33 гривень, 22.01.2022 в розмірі 5 833,33 гривень, 22.02.2022 в розмірі 5 833,33 гривень, 22.06.2022 в розмірі 5 833,33 гривень, 20.07.2022 в розмірі 3256,67 гривень, 22.08.2022 в розмірі 326,66 гривень, у зв`язку з чим залишок по тілу кредиту склав 43 083,35 гривень.

Строк кредиту, згідно з укладеним між сторонами договором, 12 місяців з дати видачі кредитних коштів, тобто кредит мав бути повернутий в повному обсязі банку до 22.11.2022 включно, проте матеріали справи не містять доказів в підтвердження повернення наданої суми кредиту.

Виходячи з викладеного, сума заборгованості з кредиту в розмірі 43 083,35 гривень є доведеною, обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Так, на підставі п.п.1.4, 3.2.2.3.2, 3.2.2.9 кредитного договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення заборгованість за процентами в загальній сумі 10 444,08 гривень.

З наданого розрахунку заборгованості станом на 26.02.2024 та виписок по рахунку, слідує, що позивачем нараховано проценти в сумі 20 440,00 гривень, при цьому відповідачем частково погашено заборгованість за процентами в сумі 9 995,92 гривень, у зв`язку з чим залишок склав 10 444,08 гривень.

Будь-яких заперечень та контрозрахунків щодо суми нарахованих позивачем процентів, а також доказів в підтвердження сплати вказаної суми відповідачем не надано, у зв`язку з чим сума процентів в розмірі 10 444,08 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Щодо припинення ФОП Задесенець Л.В. підприємницької діяльності на час вирішення спору.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Як вже зазначалось, звертаючись із цим позовом, позивач просив стягнути заборгованість кредитним, укладеним між ним та ФОП адесенець Л.В.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо невиконання відповідачем господарського договору, яким було опосередковано зобов`язальні правовідносини сторін спору.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Відповідно до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 53 527,43 гривень, з яких: 43 083,35 гривень заборгованість кредитом, 10 444,08 гривень заборгованість по процентам у вигляді щомісячної комісії - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Дзержинським МВ ГУМВС України в Донецькій області 11.03.2011,) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; ) 43 083,35 гривень заборгованість кредитом, 10 444,08 гривень заборгованість по процентам у вигляді щомісячної комісії, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 22.05.2024.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

Суддя С.М. Фурсова