РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2024Справа № 910/3393/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбрухт», м. Київ

про стягнення 331 436,58 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбрухт» про стягнення 331 436,58 грн - пені у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором купівлі-продажу №СВРЗ-01-22-23-14/10 від 27.03.2023.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.03.2024 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ТзОВ «Укрбрухт» відзиву на позовну заяву не надало, при цьому, було повідомлено про відкриття провадження у справі у встановленому законом порядку.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2023 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбрухт» (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу №СВРЗ-01-22-23-14/10, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти та оплатити металобрухт (брухт металів чорних вторинних згідно з ДСТУ 4121-2002).

Загальна кількість товару становить 650,000 тон. Допустиме відхилення загальної ваги за договором - до мінус 5% від загальної кількості товару (п. 1.2. договору).

Згідно із п. 2.1. договору ціна договору складається із сукупної вартості товару відповідно до специфікації (додаток 1 до договору) та вартості послуг щодо організації навантаження товару (у разі їх надання) відповідно до специфікації (-й) щодо організації навантаження товару (додаток 3 до договору) та становить: вартість товару - 5 655 650,00 грн без ПДВ, вартість послуг щодо організації навантаження товару - 159 400,80 грн, загальна ціна договору складає 5 815 050,80 грн.

У п. 2.4. договору сторони погодили, що оплата вартості товару здійснюється покупцем чотирма рівними частинами у такому порядку:

- Сума першої попередньої оплати 25%, яка становить 1 413 912,50 грн (без ПДВ), сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами договору на підставі надісланого продавцем рахунку.

- Сума другої оплати 25%, яка становить 1 413 912,50 грн (без ПДВ), сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати надсилання продавцем відповідного рахунку.

- Сума третьої оплати 25%, яка становить 1 413 912,50 грн (без ПДВ), сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати надсилання продавцем відповідного рахунку.

- Сума четвертої оплати 25%, яка становить 1 413 912,50 грн (без ПДВ), здійснюється остаточно і сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати надсилання продавцем відповідного рахунку.

Кожна наступна оплата здійснюється покупцем після відвантаження товару на не менш ніж 80% від суми останньої попередньо здійсненої оплати відповідно до частин оплати як вказано в цьому пункті вище.

У відповідності до п. 2.6. договору рахунки для оплати вартості товару та послуг щодо організації навантаження товару надсилаються покупцеві на адресу електронної пошти, що зазначена в реквізитах покупця в розділі 11 цього договору.

Відповідно до п. 5.2. договору за порушення покупцем строків оплати за товар та/або послуги щодо організації навантаження товару, визначених пунктами 2.4, 2.5 цього договору, продавець має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки виконання зобов`язання, за кожен день прострочки.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2023 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.7. договору).

На виконання умов цього договору, 28.03.2023 позивачем направлено на електронну адресу відповідача рахунок на оплату №ЦЗВМБ-162/п від 28.03.2023 щодо здійснення авансового платежу на суму 1 413 912,50 грн.

Таким чином, у відповідності до умов п. 2.4. договору кінцевою датою першої попередньої оплати у сумі 1 413 912,50 грн є 10.04.2023.

Проте, відповідачем першу попередню оплату у розмірі 1 413 912,50 грн не здійснено.

20.11.2023 позивачем надіслано на адресу відповідача претензію за вих. №ЦЗВ-20/4493 з вимогою сплатити пеню у розмірі 331 436,58 грн, нарахованої на підставі п. 5.2. договору.

Проте, ТзОВ «Укрбрухт» ця претензія залишена без відповіді та задоволення.

Отже, у зв`язку із простроченням ТзОВ «Укрбрухт» виконання зобов`язання щодо здійснення своєчасної попередньої оплати, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому просить суд стягнути із відповідача на підставі п. 5.2. договору пеню у розмірі 331 436,58 грн, нарахованої за період з 11.04.2023 по 09.10.2023.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом вище встановлено, що 27.03.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу №СВРЗ-01-22-23-14/10, відповідно до якого позивач зобов`язався передати у власність, а відповідач прийняти та оплатити металобрухт (брухт металів чорних вторинних згідно з ДСТУ 4121-2002).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, в п. 2.4. договору сторони погодили, що оплата вартості товару здійснюється покупцем чотирма рівними частинами у такому порядку:

- Сума першої попередньої оплати 25%, яка становить 1 413 912,50 грн (без ПДВ), сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами договору на підставі надісланого продавцем рахунку.

- Сума другої оплати 25%, яка становить 1 413 912,50 грн (без ПДВ), сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати надсилання продавцем відповідного рахунку.

- Сума третьої оплати 25%, яка становить 1 413 912,50 грн (без ПДВ), сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати надсилання продавцем відповідного рахунку.

- Сума четвертої оплати 25%, яка становить 1 413 912,50 грн (без ПДВ), здійснюється остаточно і сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати надсилання продавцем відповідного рахунку.

Судом встановлено, що 28.03.2023 позивачем направлено на електронну адресу відповідача рахунок на оплату №ЦЗВМБ-162/п від 28.03.2023 щодо здійснення авансового платежу на суму 1 413 912,50 грн.

Ураховуючи положення п. 2.4. договору, відповідач повинен був здійснити попередню оплату протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами договору на підставі надісланого продавцем рахунку, тобто до 10.04.2023 включно.

Проте, в порушення наведених вище умов договору, ТзОВ «Укрбрухт» першу попередню оплату у розмірі 1 413 912,50 грн так і не здійснило, на підтвердження зворотного останнім не надано суду будь-яких інших доказів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Судом також встановлено, що 20.11.2023 позивачем надіслано на адресу відповідача претензію за вих. №ЦЗВ-20/4493 з вимогою сплатити пеню у розмірі 331 436,58 грн, нарахованої на підставі п. 5.2. договору, проте ТзОВ «Укрбрухт» цю претензію залишило без відповіді та задоволення.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено, що ТзОВ «Укрбрухт» належним чином взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу №СВРЗ-01-22-23-14/10 від 27.03.2023 щодо здійснення своєчасної попередньої оплати не виконало.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, відповідно до п. 5.2. договору за порушення покупцем строків оплати за товар та/або послуги щодо організації навантаження товару, визначених пунктами 2.4, 2.5 цього договору, продавець має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки виконання зобов`язання, за кожен день прострочки.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, і встановив, що його здійснено арифметично вірно, що має наслідком задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбрухт» (03061, місто Київ, вулиця Миколи Шепелєва, будинок 6; ідентифікаційний код 41414216) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03049, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 11/15; ідентифікаційний 40081347) пеню у розмірі 331 436 (триста тридцять одну тисячу чотириста тридцять шість) грн 58 коп. та 4 971 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят одну) грн 55 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Віта Бондарчук