ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024 м. Дніпро Справа № 904/1615/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів: Верхогляд Т.А., Чередка А.Є., секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду Фермерського господарства «Дніпро» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 у справі № 904/1615/22 (суддя Бажанова Ю.А.)

за скаргою Фермерського господарства «Дніпро» на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича від 21.12.2023 ВП 73565540

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал-Дніпро», м. Дніпро

до відповідача-1 Фермерського господарства «Дніпро», с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області

до відповідача-2 ОСОБА_1 , с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області

до відповідача-3 ОСОБА_2 , с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Агросервіс», м. Дніпро

про стягнення 41447298,93 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст скарги на постанову приватного виконавця, а також зміст ухвали суду першої інстанції.

07.01.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області в системі «Електронний суд» від Фермерського господарства «Дніпро» (ділі - ФГ «Дніпро») надійшла скарга на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича від 21.12.2023 ВП 73565540. Згідно вимог вказаної скарги, ФГ «Дніпро» просить Господарський суд Дніпропетровської області визнати незаконною та скасувати постанову про арешт майна боржника - ОСОБА_1 (100 % частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ФГ «Дніпро») ВП 73565540 від 21.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 скаргу ФГ «Дніпро» на дії (бездіяльність) державного виконавця повернуто заявникові без розгляду.

Повертаючи без розгляду скаргу ФГ «Дніпро» на дії (бездіяльність) державного виконавця, місцевий господарський суд посилається на наявність правових підстав для цього, передбачених ч. 4 ст. 170 ГПК України, а саме: недодержання скаржником вимог щодо надіслання скарги сторонам у справі.

Також, місцевий господарський суд звертає увагу на ті обставини, що скарга подана на дії державного, а не приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О., постанова якого оскаржується в судовому порядку.

2. Короткий зміст доводів апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ФГ «Дніпро» оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить скасувати оскаржувану ухвалу з направленням справи № 904/1615/22 до суду першої інстанції для порушення провадження за скаргою та розгляду скарги по суті.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням Господарським судом Дніпропетровської області норм процесуального права, зокрема частини 2, 4 ст. 170 та ч. 2 ст. 340, ч. 1 ст. 342 ГПК України, припустившись порушень матеріального права, зокрема ч. 1 ст. 55 Конституції України.

На думку скаржника, нормативні приписи ч. 2, 4 ст. 170 ГПК України не містять посилань на можливість повернення скарги у разі недотримання скаржником положень закону, щодо надання доказів направлення скарги на адресу інших сторін провадження, адже йдеться про заяву (клопотання, заперечення), а не про скаргу.

Згідно з ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Тобто коло осіб є обмеженим. Інші учасники, такі як третя особа, участі у справі з розгляду скарги не приймають, що виключає на думку скаржника потребу в направленні третій особі примірника скарги.

В той же час, встановивши обставини щодо необхідності розгляду скарги за участю інших осіб, ніж тих, що окремо визначені ч. 1 ст. 342 ГПК України, місцевий господарський суд не був позбавлений права зобов`язати скаржника направити їм копію скарги, надавши останньому строк на усунення недоліків, а не залишати скаргу без розгляду.

З урахуванням вищезазначеного, на переконання скаржника, місцевий господарський суд дійшов хибного висновку про необхідність направлення копії скарги іншим учасникам справи, які не є учасниками виконавчого провадження, в якому оскаржуються дії приватного виконавця.

3. Короткий зміст доводів відзиву на апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» просить апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 по справі № 904/1615/22.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» зазначає, що з системного аналізу нормативних приписів частин 2, 4 ст. 170 ГПК України можливо дійти єдиного висновку про те, що процесуальним законом на учасника судового процесу покладається обов`язок виконання процесуальних дій, встановлених законом (зобов`язує учасника судового провадження додати докази надсилання скарги, що подається на стадії виконання судового рішення іншим учасникам справи). Недотримання такого обов`язку тягне за собою наслідки передбачені ч. 4 ст. 170 ГПК, у вигляді повернення скарги заявникові без розгляду.

Міркування скаржника з приводу неправильного застосування вказаних норм судом першої інстанції (застосування судом наслідків недотримання скаржником вимог ч. 4 ст. 170 ГПК України), що полягає в поверненні скарги без розгляду, позивач вважає хибними.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ФГ «Дніпро», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій (з урахуванням заяви від 17.02.2023 про зменшення розміру позовних вимог, а. с. 104-106 т 3 та заяви від 26.07.2023 про відмову від позову в частині нарахування втрат від інфляції на суму 3320334,90 грн за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д від 06.01.2021; на суму 1413816,80 грн за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д/2 від 06.01.2021, а. с. 3 т. 5) просило суд стягнути солідарно з ФГ «Дніпро», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» заборгованість за наступними договорами:

- за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д від 06.01.2021 заборгованість зі сплати суми основного боргу 24061780,30 грн, суму нарахованої комісії 240717,20 грн, всього за договором 24302497,50 грн;

- за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д/2 від 06.01.2021 заборгованість зі сплати суми основного боргу 10544600,54 грн, суму нарахованої комісії 144520,16 грн, всього за договором 10689120,70 грн.

Стягнути солідарно з ФГ «Дніпро», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФГ «Капітал-Дніпро» сплачений позивачем судовий збір.

Повернути позивачу сплачений судовий збір у сумі 51530,86 грн.

У зв`язку з тим, що за виконання ФГ «Дніпро» зобов`язань по сплаті платежів за вказаними договорами про надання фінансового кредиту поручилися відповідачі 2, 3, позивач просив стягнути заборгованість солідарно з відповідачів 1, 2, 3.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 прийнято відмову від позову в частині стягнення за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д від 06.01.2021 суми інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 3320334,90 грн; за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д/2 від 06.01.2021 суми інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 1413816,80 грн; провадження у справі в цій частині закрито; позовні вимоги ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» до відповідача-1: ФГ «Дніпро», до відповідача-2: ОСОБА_1 , до відповідача-3: ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТОВ «ВО «Агросервіс» про стягнення 41447298,93 грн задоволено частково:

- стягнуто солідарно з ФГ «Дніпро», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» 24061780,30 грн заборгованості за кредитом за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д від 06.01.2021, 240717,20 грн комісії; 10544600,54 грн заборгованості за кредитом за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д/2 від 06.01.2021, 144520,16 грн комісії;

- стягнуто з ФГ «Дніпро» на користь ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» 174958,09 грн судового збору;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» 174958,09 грн судового збору;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» 174958,09 грн судового збору;

- в решті позовних вимог відмовлено.

01.08.2023 від ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» до господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 150000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 заяву ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто солідарно з ФГ «Дніпро», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» витрати на правничу допомогу у розмірі 80000,00 грн.

07.12.2023 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023, яке набрало законної сили 01.11.2023 видано накази.

07.12.2023 на виконання додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2023, з урахуванням змін, згідно постанови Центрального апеляційного господарського суду від 15.11.2023, яка набрала законної сили 15.11.2023 видано накази, які ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» пред`явлено до виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем від 21.12.2023 ВП № 73565540 накладено арешт на майнові права частку у статутному капіталі ФГ «Дніпро» в розмірі 100 %, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 38707651,87 грн.

Не погодившись з постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. від 21.12.2023 ВП 73565540, ФГ «Дніпро» 07.01.2024 через систему «Електронний суд» звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову.

Згідно вимог вказаної скарги, ФГ «Дніпро» просить Господарський суд Дніпропетровської області визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця ВП 73565540 від 21.12.2023 про арешт майна боржника (100 % частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ФГ «Дніпро»).

Як зазначалося вище, ухвалою суду першої інстанції від 15.01.2024 скаргу ФГ «Дніпро» повернуто заявникові без розгляду, що саме і є предметом апеляційного оскарження.

5. Мотиви, за яких суд апеляційної інстанції задовольняє доводи апеляційної скарги та не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з норм статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Реалізація конституційного права, зокрема на судовий захист, ставиться у залежність від положень процесуального закону.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається ГПК та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб виконавчої служби мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ГПК України та містити відомості, перелічені у ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.09.2023 у справі № 910/18480/20, від 27.10.2021 у справі № 713/1971/20, від 27.01.2021 у справі № 569/13154/20).

Розділ VI ГПК «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 339 ГПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Згідно з нормативними приписами ч. 1 ст. 342 ГПК скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Оскільки виконання судових рішень є однією зі стадій судового процесу, яка (стадія) може мати інший склад учасників спірних правовідносин порівняно зі складом учасників цієї справи у позовному провадженні, сторонам виконавчого провадження має бути забезпечено дотримання загальних засад господарського процесуального законодавства при розгляді скарг на дії/бездіяльність виконавця. Розгляд відповідних скарг має здійснюватися у відповідності до засад рівності та змагальності сторін таких правовідносин.

Повертаючи без розгляду скаргу ФГ «Дніпро», місцевий господарський суд першої інстанції послався на наявність правових підстав для цього, передбачених ч. 4 ст. 170 ГПК, а саме: недодержання скаржником вимог щодо надіслання скарги учасникам справи.

В порушення вказаних вище вимог процесуального законодавства місцевий господарський суд не звернув увагу на те, що вимоги ч. 2 ст. 170 ГПК § 2 «Заяви з процесуальних питань» глави І «Письмові заяви учасників справи» розділу ІІІ «Позовне провадження» не регулюють порядок подання скарг, звернення з якими відбувається відповідно до розділу VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця є формою звернення за судовим захистом на стадії виконання судового рішення, тому до скарги, яка подається відповідно до ст. 339 ГПК, застосовуються загальні вимоги (правила) щодо форми та змісту позовної заяви, а не правила, які процесуальний закон визначив для заяв з процесуальних питань (ст. 169 ГПК). Це пояснюється тим, що розділ VI ГПК «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ, а тому до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі щодо рішень, дій чи бездіяльності виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення.

Практика Верховного Суду з цього питання є усталеною. Подібні правові висновки щодо застосування положень ст. 170 ГПК України, викладені у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 569/13160/20, від 10.03.2021 у справі № 766/17333/20-ц, від 21.04.2021 у справі № 569/12949/20, від 21.04.2021 у справі № 713/1972/20, від 14.07.2021 у справі № 303/4390/20, від 28.07.2021 у справі № 509/4648/14-ц, від 15.09.2021 у справі № 761/16863/14-ц, від 27.10.2021 у справі № 523/20035/20-ц, 04.05.2022 у справі № 711/12038/14-ц, 23.11.2022 у справі № 201/4132/19.

Відтак у заявника виникає процесуальний обов`язок надсилання копії скарги іншим сторонам виконавчого провадження, однак такий обов`язок виникає у заявника на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, а не відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК.

З огляду на викладене вище, місцевий господарський суд безпідставно повернув скаргу заявнику на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК, а не залишив її без руху (за наявності підстав) відповідно до приписів ст. 174 ГПК із зазначенням у відповідній ухвалі недоліків скарги та надання строку на їх усунення.

При цьому колегія суддів ЦАГС звертає увагу на те, що відповідно до розділу VI ГПК України судовий контроль за виконанням судових рішень це окремий вид судового провадження, який передбачає окремий процесуальний режим розгляду скарги.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 340 ГПК).

Крім того, виконання судових рішень є завершальною стадією судового процесу і саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

Зауваження місцевого господарського суду, стосовно неправильного подання заявником скарги на дії державного виконавця, оскільки по суті заявник оскаржує постанову приватного виконавця, колегія суддів вважає недоречними з огляду на зміст мотивувальної та прохальної частини скарги, на яких ґрунтуються доводи та вимоги скаржника, у тому числі щодо його матеріально-правової та процесуально-правової заінтересованості у спірних правовідносинах.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів ЦАГС вважає передчасним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення скарги ФГ «Дніпро» без розгляду з підстав неподання доказів направлення копії скарги іншим учасникам справи, оскільки норма процесуального права, яку застосовано місцевим господарським судом (ч. 4 ст. 170 ГПК) поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин 1 або 2 цієї статті.

Наведені вище обставини вказують на допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права, внаслідок чого оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення заявникові без розгляду скарги на постанову приватного виконавця винесена передчасно та підлягає скасуванню.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Питання розподілу судових витрат вирішуватиметься судом першої інстанції за результатами розгляду скарги по суті.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Дніпро» - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 у справі № 904/1615/22 - скасувати.

Справу № 904/1615/22 направити до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду скарги Фермерського господарства «Дніпро» на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича від 21.12.2023 ВП 73565540 зі стадії прийняття відповідної скарги до розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу

Повний текст постанови складено 03.06.2024.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

А.Є. Чередко