УХВАЛА

30 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/9294/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Теплоремонт" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду міста Києва від 05.12.2023 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024

за позовом Товариства

до товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення 3 659 925,18 грн,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень",

2) товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Лагерта",

ВСТАНОВИВ:

Товариство 19.05.2024 (через систему "Електронний суд") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 05.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 зі справи № 910/9294/23 з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до частини третьої статті 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 2 частини четвертої статті 60 зазначеного Кодексу передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За приписами пункту 3 частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документом, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, може бути ордер.

Касаційна скарга подана до Верховного Суду через систему "Електронний суд" від імені Товариства адвокатом Максимовим М.І., який діє на підставі ордеру, сканована копія якого додана до матеріалів скарги.

Однак у доданій до касаційної скарги копії ордеру у графі "найменування особи, якій надається правова допомога" не зазначено назву товариства з обмеженою відповідальністю, інтереси якого представляє адвокат Максимов М.І., у зв`язку з чим Суд доходить висновку, що до скарги не додано належно оформлених документів на підтвердження права у Максимова М.І. представляти інтереси саме скаржника. Окрім того, у вказаному ордері не в повному обсязі зазначено його дату.

З огляду на зазначене Суд дійшов висновку, що скарга не відповідає вимогам частини третьої статті 290 цього Кодексу, оскільки до неї не додано доказів на підтвердження повноважень для підписання цієї касаційної скарги.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Предметом позову у цій справі є стягнення 3 659 925,18 грн, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору підряду.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, з огляду на викладене за подання цієї касаційної скарги судовий збір мав обчислюватись та сплачуватись до спеціального фонду Державного бюджету України з урахуванням вимог вказаних норм Закону у розмірі 87 838,20 грн (3 659 925,18*1,5%*200%*0,8).

Проте до касаційної скарги скаржником не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; не зазначено про наявність таких доказів і в додатках до касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Товариству необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме:

- надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 87 838,20 грн на реквізити, які зазначені на вебсайті Верховного Суду у розділі "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях", із зазначенням обов`язкових реквізитів у призначенні платежу (зокрема, щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга);

- також надати належним чином оформлений ордер із зазначенням найменування особи, якій надається правова допомога, на підтвердження повноважень у адвоката Максимова М.І. на підписання цієї касаційної скарги.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Теплоремонт" на рішення господарського суду міста Києва від 05.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 зі справи № 910/9294/23 залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю "Схід-Теплоремонт" строк для усунення недоліків, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю "Схід-Теплоремонт", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. В. Булгакова