ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

30 травня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/2675/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

розглянувши заяву судді Південно-західного апеляційного господарського Богатиря К.В. про самовідвід в апеляційному провадженні

за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону

на рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2024, прийняте суддею Нікітенком С.В., м. Одеса, повний текст складено 26.04.2024,

у справі №916/2675/23

за позовом: керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Одеського квартирно-експлуатаційного управління

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Жатковського Олександра Миколайовича

про стягнення 819 937,43 грн, розірвання договору та зобов`язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 р. керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Одеського квартирно-експлуатаційного управління звернувся з позовом до Фізичної особи-підприємця Жатковського Олександра Миколайовича, в якому просив стягнути з відповідача на користь Міністерства оборони України в особі Одеського квартирно-експлуатаційного управління заборгованість за договором оренди державного нерухомого майна №59с/2002/ГоловКЕУ від 01.10.2002 у загальній сумі 819937,43 грн, з яких: 304996,60 грн заборгованості з орендної плати, 170548,03 грн компенсації податку на землю, 38371,08 грн штрафу у розмірі 7% річних, 108993,92 грн інфляційних втрат та 197027,80 грн пені, а також розірвати договір оренди державного нерухомого майна №59с/2002/ГоловКЕУ від 01.10.2002, укладений між Одеською квартирно-експлуатаційною частиною району (на теперішній час - Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням) і Фізичною особою-підприємцем Жатковським Олександром Миколайовичем, та зобов`язати відповідача повернути за актом прийому-передачі на користь Міністерства оборони України в особі Одеського квартирно-експлуатаційного управління державне військове нерухоме майно загальною площею 557,6 кв.м - нежитлові приміщення адміністративної будівлі інв.№24 загальною площею 35 кв.м, нежитлові приміщення будівлі (склад ПММ) інв.№37 загальною площею 82,6 кв.м, нежитлові приміщення будівлі (склад СРМ (ангар) інв.№35 загальною площею 340 кв.м, відкритий майданчик загальною площею 100 кв.м військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 10.07.2023 відкрито провадження у справі №916/2675/23.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.04.2024 у справі №916/2675/23 (суддя Нікітенко С.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, заступник керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2024 у справі №916/2675/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2024 у справі №916/2675/23 було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що зумовило неотримання апеляційним господарським судом матеріалів даної справи, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи №916/2675/23 з суду першої інстанції, а також зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського матеріали зазначеної справи.

Здійснивши опрацювання матеріалів даної справи після їх надходження до суду апеляційної інстанції, 29.05.2023 суддею Богатирем К.В. в порядку статті 35 Господарського процесуального кодексу України було подано заяву про самовідвід з огляду на те, що відповідно до протоколу судового засідання та змісту оскаржуваного рішення у розгляді справи №916/2675/23 в Господарському суді Одеської області брав участь прокурор Богатир В.К., який є близьким родичем судді Богатиря К.В., при цьому наявність вказаної обставини може негативно вплинути при подальшому розгляді справи даним складом суду на уявлення сторін стосовно неупередженості зазначеного судді.

Розглянувши матеріали справи, а також доводи, викладені суддею Південно-західного апеляційного господарського суду Богатирем К.В. у заяві про самовідвід, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Частинами першою, другою статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (частини перша, дев`ята статті 39 Господарського процесуального кодексу України).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Саме така правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №9901/22/17.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає, щоб суд у межах своїх повноважень був неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" зазначено, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, визначено, що суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на викладене, подальша участь судді Південно-західного апеляційного господарського суду Богатиря К.В. у розгляді апеляційної скарги заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2024 у справі №916/2675/23 свідчитиме про незабезпечення достатніх гарантій для виключення будь-якого законного сумніву щодо особистої безсторонності вказаного судді та його неупередженості при розгляді цієї справи.

Таким чином, враховуючи викладені вище джерела права, з метою забезпечення довіри до судової влади в Україні, належного здійснення правосуддя та створення найбільш сприятливих умов для здійснення апеляційного перегляду рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2024 у справі №916/2675/23, які виключатимуть у всіх учасників справи будь-які, навіть найменші, сумніви щодо особистої безсторонності та неупередженості судді Богатиря К.В., суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявленого самовідводу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 232-236, 240, 281 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Південно-західного апеляційного господарського суду Богатиря К.В. у справі №916/2675/23 задовольнити.

Справу №916/2675/23 передати для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук