ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024м. ДніпроСправа № 904/1301/24

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/1301/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «КАПІТАЛ-КРЕДИТ»

до Фермерського господарства "УСПІХ"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 21.03.2024 за вих. №40/24 до Фермерського господарства "УСПІХ" (далі - відповідач) про стягнення 352.057,49 грн, з яких: 150.000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 138.000,00 грн процентів, нарахованих за користування кредитом, 62.038,03 грн штрафних санкцій та 2.019,46 грн інфляційних втрат.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1301/24 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024.

Ухвалою від 01.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2024 надсилалася відповідачу на адресу: Україна, 51314, Дніпропетровська область, Юр`ївський район, село Новошандрівка, за трек-номером 064.

Зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду з відміткою про отримання 01.05.2024.

Відповідно до частин третьої і сьомої статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною одинадцятою статті 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Правильність адреси місця проживання відповідача підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарський суд також бере до уваги і те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2024 була оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень невідкладно.

Також ухвала Господарського суду Дніпропетровської області про відкриття провадження у справі була доставлено відповідача до електронного кабінету 01.04.2024 о 19:00 год (довідка у справі).

Так, суд встановив, що ухвала від 01.04.2024 вважається врученою відповідачу 02.04.2024.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідачу(ам) в ухвалі від 01.04.2024 встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач(і) має(ють) право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, власні заяви чи клопотання, подання яких передбачене положеннями ГПК України, (у разі наявності), а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ГПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду копія відзиву та доданих до нього документів, в т.ч. заяв чи клопотань, відповідач(і) зобов`язаний(і) надіслати іншим учасникам справи, докази чого надати суду разом з відзивом (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Крім цього, відповідачу(ам) роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем(ами) відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Отже, строк для подачі відзиву відповідачем тривав до 17.04.2024.

Станом на час винесення рішення відзив відповідачем не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

На виконання укладеного між сторонами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит, однак відповідач його вчасно не повернув, а тому позивач нарахував до стягнення з відповідача 150.000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 138.000,00 грн процентів нарахованих за користування кредитом, 62.038,03 грн штрафних санкцій, 2.019,46 грн інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору; надання кредиту; строку дії договору; настання строку повернення кредиту; повернення кредиту; правомірності нарахування процентів, штрафних санкцій та інфляційних втрат.

Суд встановив, що 09.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» (далі - кредитодавець, позивач) та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «УСПІХ» (далі - позичальник, відповідач) був укладений кредитний договір (неспоживчий) №58/2023 (далі - кредитний договір), відповідно до п. 1.1. умов якого кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у кредит (за типом кредит) загальний розмір яких складає 150.000,00 грн та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (відсотки)за користування кредитом, нараховані згідно розділу 4 цього договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний видати кредит позичальнику в термін, зазначений в заяві позичальника, з дня підписання договору, але не раніше дня оформлення необхідного забезпечення виконання обов`язків позичальника за даним договором.

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, забезпеченості у відповідності до умов договору та цільового характеру використання кредитних коштів (п. 1.3. договору).

Згідно з п.1.4 договору мета отримання кредиту - на поповнення обігових коштів.

Кредит надається позичальнику готівкою у касі кредитодавця або (згідно заяви позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві. Ненадання позичальником реквізитів рахунку в банку (надання реквізитів з помилками) або неявка позичальника за отриманням кредиту готівкою через касу кредитодавця (чи ухилення іншим способом від отримання кредиту), а також невиконання позичальником зобов`язання щодо забезпечення кредиту, передбаченого п. 6.1. цього договору, звільняє кредитодавця від відповідальності за порушення обов`язання, передбаченого п. 1.2. цього договору (п. 1.5. договору).

Датою надання кредиту вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати процентів (відсотків) вважається дата оформлення кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримання суми, а при безготівкових розрахунках - дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця (п. 1.6. договору).

Відповідно до п.1.7 договору строк дії договору 10 місяців з 09 березня 2023 року по 09 січня 2024 року. Це є строком, в межах якого позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти (відсотки), передбачені умовами договору (строк, на який надається кредит).

Згідно з п.1.8 договору сторони дійшли згоди, що у випадку, якщо на дату закінчення строку, вказаного в п. 1.7, є неповернений залишок кредиту і кредитодавець до закінчення цього строку не звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором, строк дії цього договору автоматично продовжується на 24 місяці, тобто до 09 січня 2026 року з урахуванням положень п. 1.9 договору.

Відповідно до п.1.9 договору якщо додатковими договорами до договору сторони не узгодили інший графік повернення кредиту та сплати процентів (відсотків) на період після закінчення строку, зазначеного в п. 1.7, неповернена після закінчення цього строку сума кредиту надалі сплачується позичальником рівними частинами щомісячно до 09 числа кожного місяця та має бути повністю повернена до закінчення строку, на який продовжено строк дії договору. В дати повернення кредиту також сплачуються проценти (відсотки), які нараховуються в порядку, визначеному розділом 4 договору.

Згідно з п. 2.1.1 договору кредитодавець має право, зокрема: 3) вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів (відсотків), у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів (відсотків) щонайменше на один календарний місяць; 7) вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів (відсотків) за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.2.2 договору позичальник зобов`язаний, зокрема:1) використати кредит за цільовим призначенням, визначеним п. 1.4 цього договору; 2) погашати кредит та сплачувати проценти (відсотки) в порядку, визначеному розділом 4 цього договору. Також, у випадку неналежного виконання умов договору по погашенню заборгованості, сплатити всі витрати кредитодавця пов`язані із стягненням заборгованості з позичальника ( в т.ч. витрати на правову допомогу, судовий збір, експертизи, поштові витрати, публікації тощо); 6) у разі дострокового повернення кредиту сплатити кредитодавцю проценти (відсотки) за фактичний період користування кредитом.

Нарахування процентів (відсотків) за договором здійснюється за строк користування кредитом. Проценти (відсотки) нараховуються у відсотках від суми кредиту з дня надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитора або внесення в касу кредитора готівкою) (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 4.2 договору порядок обчислення процентів (відсотків) за користування кредитом: щомісяця на залишок заборгованості за кредитом з розрахунку чотири цілих та дев`яносто п`ять сотих процентів (відсотків). Тип процентної ставки є фіксованим. Сплата кредиту та нарахованих процентів (відсотків) здійснюється згідно нижче наведеного графіку платежів.

Сторони погоджують такі строки та розміри погашення кредиту та сплати процентів (відсотків):

- 09.03.2023 22.275,00 проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.04.2023 0,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.05.2023 0,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.06.2023 0,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.07.2023 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.08.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.09.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.10.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.11.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.12.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.01.2024 150.000,00 грн. кредит та 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом.

Прострочення платежів повернення кредиту та сплати процентів (відсотків), передбачених та нарахованих згідно з п. 4.2. договору, не зупиняє подальше нарахування процентів (відсотків), крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем (п. 4.3. договору).

Сторони дійшли до згоди, що при порушенні позичальником строків сплати чергових платежів, вказаних в п. 4.2 договору (в графіку платежів), а у випадку продовження дії договору згідно з п. 1.8. платежів, вказаних в п. 1.9. договору, розмір процентів (відсотків) за користування кредитом складає 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення (п. 4.4. договору).

Платіжною інструкцією №20 від 09.03.2023 на суму 40.000,00 грн, платіжною інструкцією №26 від 13.03.2023 на суму 78.000,00 грн, платіжною інструкцією №22 від 13.03.2023 на суму 32.000,00 грн (арк. 10-12, том 1) підтверджується надання позивачем відповідачу кредиту на загальну суму 150.000,00 грн.

Позивачем 08.02.2024 на адресу відповідача направлявся лист за вих. №9/24, відповідно до якої позивач просив погасити кредитну заборгованість у сумі 288.000,00 грн.

Заборгованість за наданим кредитом відповідач погасив частково, а тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом спору у даній справі є стягнення 150.000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 138.000,00 грн процентів, нарахованих за користування кредитом, 62.038,03 грн штрафних санкцій, 2.019,46 грн інфляційних втрат.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст кредитного договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови. Договір підписаний уповноваженими особами та скріплено печатками. Договір у встановленому порядку не оспорений; не розірваний; не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Укладений між позивачем та відповідачем договір за своєю правовою природою є кредитним договором, за яким позивач відповідачу видав кредит у загальному розмірі 150.000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №20 від 09.03.2023 на суму 40.000,00 грн, платіжною інструкцією №26 від 13.03.2023 на суму 78.000,00 грн, платіжною інструкцією №22 від 13.03.2023 на суму 32.000,00 грн (арк. 10-12, том 1).

Відповідно до п. 1.7 договору строк дії договору 10 місяців з 09 березня 2023 року до 09 січня 2024 року. Це є строком, в межах якого позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти (відсотки), передбачені умовами договору (строк, на який надається кредит).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Станом на день розгляду спору відповідач заборгованість за наданим позивачем кредитом (тілом кредиту) не погасив, а тому заборгованість відповідача перед позивачем за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 150.000,00 грн.

Доказів повернення заборгованості за наданим позивачем кредитом (тілом кредиту) в сумі 150.000,00 грн відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, відповідач належними доказами не спростував.

Таким чином позовні вимоги про стягнення 150.000,00 грн визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Суд звертає увагу, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, другої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як неодноразово зауважувалося, термін користування чужими грошовими коштами (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях:

1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу;

2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (див. пункти 34, 35, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 та пункти 6.20, 6.24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17).

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 суд касаційної інстанції виснував, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків Велика Палата Верховного Суду не вбачає (п. 112 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17).

Відповідно до п. 4.2. договору порядок обчислення процентів (відсотків) за користування кредитом: щомісяця на залишок заборгованості за кредитом з розрахунку чотири цілих та дев`яносто п`ять сотих процентів (відсотків). Тип процентної ставки є фіксованим. Сплата кредиту та нарахованих процентів (відсотків) здійснюється згідно нижче наведеного графіку платежів.

Сторони погоджують такі строки та розміри погашення кредиту та сплати процентів (відсотків):

- 09.03.2023 22.275,00 проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.04.2023 0,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.05.2023 0,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.06.2023 0,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.07.2023 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.08.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.09.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.10.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.11.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.12.2023 - 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом;

- до 09.01.2024 150.000,00 грн. кредит та 7.425,00 грн. проценти (відсотки) за користування кредитом.

Як встановлено судом вище, строком повернення кредиту є 09.01.2024, тобто і строк правомірного користування кредитними грошовими коштами закінчився 09.01.2024.

Розмір нарахованих позивачем відповідачу процентів складає 138.000,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості (арк. 4, том 1) позивач нарахував проценти за період до 09.01.2024, тобто в межах строків дії договору.

Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 138.000,00 грн підлягають задоволенню у заявленому розмірі згідно з неспростованим відповідачем розрахунком позивача, з яким погоджується господарський суд (такі висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 22.09.2020 у справі №918/631/19 (п. 90).

Відповідно до пункту 8.2 договору у випадку порушення позичальником грошового зобов`язання кредитодавець, керуючись статтями 612, 625 Цивільного кодексу України, нараховує пеню у розмірі 0,3% на день від простроченої суми, яка складається з частини кредиту та процентів (відсотків) за користування кредитом, за кожен день прострочення до повного виконання порушеного грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та заявив до стягнення 62.038,03 грн штрафних санкцій у розмірі 62.038,03 грн (відповідно до пункту 8.2 кредитного договору) за період з 10.01.2024 по 21.03.2024 та 2.019,46 грн інфляційних втрат за період з січня 2024 року по лютий 2024 року.

Щодо заявлених вимог про стягнення штрафних санкцій та інфляційних втрат суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та пункту 8 Розділу ІХ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського Кодексу та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану" №2120-ІХ від 15.03.2022 Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України були доповнені пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення 62.038,03 грн штрафних санкцій та 2.019,46 грн інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Відтак, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 4.319,74 грн, з урахуванням того, що 81,80 % позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства «УСПІХ» (51314, Дніпропетровська область, Юр`ївський район, село Новошандрівка; ідентифікаційний код 25006481) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Словацького Юліуша, будинок 14; ідентифікаційний код 40248649) 150.000,00 грн (сто п`ятдесят тисяч грн 00 к.) заборгованості за кредитом, 138.000,00 грн (сто тридцять вісім тисяч грн 00 к.) процентів, нарахованих за користування кредитом, 4.319,74 грн (чотири тисячі триста дев`ятнадцять грн 74 к.) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог (про стягнення штрафних санкцій у розмірі 62.038,03 та інфляційних втрат у розмірі 2.019,46 грн) відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк