РІШЕННЯ

м. Київ

24.05.2024Справа № 910/2512/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчук І.Д. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу №910/2512/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Будсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артлік" про стягнення грошових коштів

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач просить суд стягнути з відповідача борг (попередню оплату) за договором підряду, а також відсотки річних та інфляційні витрати. Відповідач заперечень проти позову не надав.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Між ТОВ «Моноліт Будсервіс», як генпідрядником, та ТОВ «Артлік», як підрядником, укладено Договір підряду № 16/05-ПР/23-7В2 від 16.05.2023 (далі Договір) за умовами якого генпідрядник доручає та оплачує, а підрядник зобов`язується за рахунок власних сил та/або залучених сил, засобів, ресурсів, та будівельної машинної техніки у відповідності до Договору, проектної документації та законодавства України, виконати комплекс підрядних робіт з виготовлення, доставки та монтажу декоративних ламелей 1-го поверху житлових будинків № 7.4., № 7.5., № 7.6. (далі роботи) при «будівництво мікрорайонів VI, VII, VIII, IX, X, XIII багатофункціонального житлового району (VI, VII, IX, X, XIII мікрорайони) на проспекті Правди навпроти перетину з проспектом Василя Порика у Подільському районі м. Києва (VІІ мікрорайон, 2 черга, житлові будинки N 7.4., № 7.5. та № 7.6.)».

2.2. Відповідно до п. 1.2. Договору роботи, що виконуються підрядником за цим Договором:

- забезпечення (доставка) всіх необхідних для виконання робіт ресурсів (будівельних матеріалів, обладнання, устаткування, інструментів тощо), будівельної машинної техніки, вантажопідіймальних механізмів, витратних матеріалів тощо;

- влаштування декоративних ламелей на стелі та стінах 1-го поверху житлового будинку №7.4.;

- влаштування декоративних ламелей на стелі та стінах 1-го поверху житлового будинку №7.5.;

- влаштування декоративних ламелей на стелі та стінах 1-го поверху житлового будинку № 7.6.

2.3. Генпідрядник серед іншого зобов`язаний:

- здійснювати оплату виконаних робіт в обсягах та в строки, що передбачені Договором (п. 2.1.6. Договору);

- після завершення виконання підрядником робіт в повному обсязі, прийняти їх за кінцевим актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт (п. 2.1.7. Договору);

- розглянути та підписати довідку про вартість виконаних підрядних робіт та витрати по формі №КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт по формі №КБ-2в протягом 10 календарних днів з моменту їх отримання та/або в цей же строк надати підряднику обґрунтовані заперечення (мотивовану відмову), забезпечити оплату робіт підрядника у термін 10 банківських днів з моменту підписання акту №КБ-2в та довідки №КБ-3 (п. 2.1.8. Договору).

2.4. Відповідно до п. 2.2.5. Договору генпідрядник має право у випадку порушення підрядником строку початку чи неодноразового порушення строків виконання робіт більше ніж на 10 календарних днів, або якщо підрядник при виконанні робіт не дотримується вимог проектної документації, законодавства, істотно відступивши від умов Договору, що погіршило результати робіт, або допустив інші недоліки в роботах, чи якість ресурсів підрядника та робіт є незадовільною за своїм вибором вимагати:

- безоплатного виправлення цих недоліків у визначений строк, що відповідає технічному циклу будівництва об`єкту, або

- виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування понесених витрат за рахунок підрядника, у порядку, визначеному п. 6.6. Договору, або

- в односторонньому порядку розірвати Договір та вимагати від підрядника повернення грошових коштів, що були перераховані генпідрядником на виконання робіт підряднику згідно з Договором, відшкодування збитків та повернення будівельного майданчика (фронту робіт) і всієї переданої документації.

2.5. Підрядник серед іншого зобов`язаний:

- виконувати роботи якісно, в повному обсязі, у відповідності з умовами Договору та до проектної документації, законодавства та в строки, що передбачені Договором (п. 2.3.5. Договору);

- подавати щомісячно генпідряднику виконані роботи по акту №КБ-2в та довідку №КБ-3; підрядник надає на розгляд генпідряднику оформлені акти №КБ-2в та довідку КБ-3 в 3-х примірниках для перевірки у термін не пізніше 15 числа звітного місяця. Акти №КБ-2в повинні бути підписані представником технічного нагляду замовника в частині обсягів та якості виконаних робіт та керівником будівництва об`єкту від генпідрядника; акти №КБ-2в та Довідки №КБ-3, що не підписані вказаними особами від генпідрядника, до розгляду не приймаються (п. 2.3.18. Договору).

2.6. Після підписання Договору, та упродовж виконання робіт, перед кожною закупівлею матеріальних ресурсів, підрядник зобов`язаний подавати генпідряднику рахунки-фактури відповідних постачальників ресурсів, необхідних для виконання робіт, для погодження їх ціни генпідрядником (п. 2.3.19. Договору).

2.7. Підрядник приступає до виконання робіт за Договором за умови: передачі генпідрядником проектної документації та дозвільної документації, передачі генпідрядником фронту робіт по акту прийому-передачі, перерахування генпідрядником першого траншу авансового платежу підряднику та зобов`язується завершити їх повне виконання згідно з графіком будівництва (п.3.1. Договору).

2.8. Договірна ціна за Договором складає: 375 426, 77 грн (п. 4.1. Договору та Додаток №1, №2, №3 до Договору).

2.9. Оплата за Договором здійснюється наступним чином:

- аванси сплачуватимуться генпідрядником підряднику на підставі листа-заявки останнього, поданих та погоджених підрядником із генпідрядником у відповідності до п. 2.3.19. Договору (п. 4.6.1. Договору);

- решту грошових коштів за виконані підрядником роботи генпідрядник сплачує на підставі актів № КБ-2в та довідки № КБ-3, які підписуються уповноваженими представниками сторін щомісячно. Акт № КБ-2в та довідку № КБ-3 підрядник передає генпідряднику не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа звітного місяця. Генпідрядник протягом 10 днів після отримання акту перевіряє його реальність та підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 банківських днів після підписання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) (п. 4.6.2. Договору).

2.10. Згідно з п. 13.1. Договору Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, в тому числі гарантійних зобов`язань підрядника згідно з главою 6 Договору.

2.11. Договір може бути достроково розірвано за згодою обох сторін або в односторонньому порядку однією із сторін у випадках, встановлених Договором та чинним законодавством України (п. 13.2. Договору).

2.12. За умовами п. 13.3. Договору сторона що здійснює дострокове розірвання Договору зобов`язана письмово повідомити про це другу сторону за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до дати розірвання.

2.13. У випадку розірвання Договору, підрядник протягом 5 календарних днів з моменту отримання повідомлення про розірвання (або в інший погоджений сторонами строк):

- передає генпідряднику оформлені у відповідності з п. 2.3.18 Договору акт №КБ-2в та довідку №КБ-3 щодо фактично виконаних, але не прийнятих на момент розірвання Договору робіт;

- передає генпідряднику за відповідними актами приймання-передачі (видатковими накладними) будівельний майданчик (фронт робіт), проектну документацію та інше отримане за Договором;

- зобов`язаний повернути генпідряднику у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання письмової вимоги, суму сплаченого генпідрядником авансу за вирахуванням вартості виконаних та прийнятих на момент розірвання Договору робіт.

2.14. На виконання умов Договору позивачем сплачено відповідачеві авансований платіж у розмірі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від №28323 від 26.05.2023 з призначенням платежу « 12110IP61 Сплата за підрядні роботи зг. Дог. №16/05-ПР/23-7В2 від 16.05.2023».

2.15. Відповідач після отримання суми попередньої оплати не виконав свої договірні зобов`язання, а саме взагалі не розпочав виконання робіт на об`єкті, що спричинило виникнення даного спору.

2.16. Керуючись п.п. 2.2.6, 13.3-13.4 (13.4.1-13.4.2) Договору позивач направив на поштову адресу відповідача вимогу від 13.09.2023 №2096, відповідно до якої відповідачу було повідомлено про дострокове розірвання (припинення) Договору та необхідність повернення авансу (боргу) в сумі 300 000,00 грн протягом 5 банківських днів з моменту отримання даної вимоги. Відповідно до трекінгу поштових відправлень №475 вказана вимога була отримана відповідачем 05.10.2023. Таким чином, відповідач мав перерахувати позивачу 300 000,00 грн до 12.10.2023 включно.

2.17. Відповідач не повернув позивачеві авансовий платіж в розмірі 300 000,00 грн, а також не надав докази виконання/початку виконання робіт на об`єкті.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 300 000, 00 грн, інфляційних витрат - 7 263, 54 грн, 3% річних - 3 423, 42 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 11, 509, 524, 525, 526, 527, 533, 534, 535, 610, 612, 625, 626, 629, 837 ЦК України, статті 193, 317 ГК України.

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині повернення попередньої оплати за невиконані підрядні роботи.

3.4. 12.04.2024 до суду від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач відзив на позов не надав.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи були порушені відповідачем умови укладеного Договору? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

- Чи правильно виконані розрахунки відсотків річних та інфляційних витрат?

- Чи підтверджені та доведені документально витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги? Якщо так, то в якому розмірі?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ ДОГОВОРУ.

7.1. Позивач стверджує, що відповідачем були порушені умови Договору в частині виконання робіт.

7.2. Суд погоджується з цими твердженнями позивача з огляду на наступне.

7.3. Згідно ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

7.4. Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

7.5. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.6. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

7.7. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

7.8. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.9. Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

7.10. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

7.11. Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

7.12. Підряд передбачає виконання певної роботи підрядником на свій ризик з переданням її результату замовнику (створеної, відремонтованої речі), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу, що оформляється актом прийняття передачі виконаних робіт, на підставі яких здійснюється виплата винагороди.

7.13. Тобто, за договорами підряду оплачується не процес праці, а його конкретний (кінцевий) результат, що визначається після закінчення роботи й оформляється актом прийняття-передачі виконаних робіт, на підставі яких і здійснюється виплата винагороди.

7.14. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

7.15. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

7.16. У відповідності з ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

7.17. Отже нормами статті 849 ЦК України передбачено можливість односторонньої відмови замовника від договору у разі, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

7.18. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

7.19. З матеріалів справи (Договору, Додатків №1, №2, №3 до Договору, платіжної інструкції №28323 від 26.05.2023, вимоги №2096 від 13.09.2023 з доказами її направлення) вбачається, що у відповідача згідно з пунктом 3.1. Договору та ст. 846 ЦК України (виконання роботи у розумні строки), а також за фактом отримання попередньої оплати, виник обов`язок розпочати підрядні роботи.

7.20. Доказів виконання зазначеного обов`язку (доказів початку виконання робіт) відповідачем не надано. Також, не надано доказів виконання робіт, зокрема, на суму попередньої оплати. Матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчать про початок виконання робіт за Договором: фото та/або відео матеріали, чеки/накладні тощо на закупівлю необхідних матеріалів для виконання робіт, доказів залучення обладнання/устаткування для виконання робіт на відповідному об`єкті за Договором тощо). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив свій обов`язок вчасно приступити до виконання робіт за Договором.

7.21. Оскільки відповідач не розпочав роботи і Договір підряду розірваний замовником в односторонньому порядку, то кошти, сплачені позивачем в якості попередньої оплати за договором підряду, є безпідставно перерахованими. У зв`язку з розірванням Договору правова підстава на якій були отримані грошові кошти відпала.

7.22. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

7.23. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17 зазначила, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України".

7.24. Також, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, у постановах від 24 липня 2020 року №922/2216/18, від 19 лютого 2020 року у справі №915/411/19, від 21 лютого 2020 року у справі №910/660/19, від 17 березня 2020 року у справі №922/2413/19, вказав на те, що положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі шляхом розірвання договору. Крім того, аналогічна позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 16.03.2021 року по справі № 910/10233/20.

7.25. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

7.26. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб. Верховенство права, як основоположний принцип господарського судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

7.27. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

7.28. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 по справі № 826/7380/15.

7.29. Суд дійшов висновку що вибраний позивачем спосіб захисту його порушених прав є ефективним та призводить до захисту його порушених прав і охоронюваних законом інтересів.

7.30. Встановлення судом факту невиконання робіт за Договором є підставою для повернення відповідачем суми попередньої оплати в розмірі 300 000, 00 грн.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ВІДСОТКІВ РІЧНИХ ТА ІНФЛЯЦІЙНИХ ВИТРАТ.

8.1. Позивач зазначає, що внаслідок порушення строку повернення попередньої оплати у зв`язку з розірванням Договору, відповідач повинен сплатити 3% річних та інфляційні витрати.

8.2. Суд погоджується з даним твердженням позивача, виходячи з наступного.

8.3. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частини перша статті 216 ГК України).

8.4. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

8.5. Позивач направив на поштову адресу відповідача вимогу від 13.09.2023 №2096, відповідно до якої відповідачу було повідомлено про дострокове розірвання (припинення) Договору та необхідність повернення авансу (боргу) в сумі 300 000,00 грн протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання даної Вимоги. Відповідно до трекінгу поштових відправлень №475 вимога отримана відповідачем 05.10.2023. Таким чином, відповідач мав перерахувати позивачу 300 000,00 грн у строк до 12.10.2023 включно.

8.6. Доказів перерахування суми попередньої оплати у строк до 12.10.2023 матеріали справи не містять. Таким чином, боржник (відповідач) є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 13.10.2023.

8.7. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.8. Суд зазначає, що правовідносини в яких у зв`язку із припиненням договору у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) є грошовим зобов`язанням. Тому відповідно на нього можуть нараховуватися 3% річних та інфляційні втрати на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

8.9. Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат.

8.10. З огляду на вимоги статей 79, 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України, господарський суд у вирішенні спору має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

8.11. Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат здійснені арифметично правильно та відповідно до вимог чинного законодавства. Отже, позовні вимоги в цій частині (про стягнення 3% в сумі 3 423, 42 грн та інфляційних витрат у розмірі 7 263, 54 грн) є законними та обґрунтованими.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПІДТВЕРДЖЕННЯ ТА ДОВЕДЕННЯ ВИТРАТ НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ ТА ЇХ РОЗМІР.

9.1. Позивач зазначає, що ним були понесені витрати на правову допомогу в розмірі 40 000,00 грн, що охоплюється заявленою сумою попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

9.2. Суд погоджується з цим твердженням з огляду на наступне.

9.3. Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

9.4. Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

9.5. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

9.6. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

9.7. Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

9.8. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

9.9. Так в якості доказів, що підтверджують надання правової допомоги до матеріалів справи додано: договір про надання професійної правничої допомоги від 26.02.2024 б/н, укладений між Адвокатом Пановим Д.І. та ТОВ «Моноліт Будсервіс»; Додаткову угоду №1 від 26.02.2024 до договору (угоди) про надання правової допомоги; акт від 12.04.2024 наданих послуг; ордер серії АІ №1487420 від 26.02.2024 про надання правничої допомоги та свідоцтво серії КС №7280/10 про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Панову Д.І. на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 07.12.2018 №64.

9.10. Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

9.11. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

9.12. Суд зазначає, що розмір винагороди за надання професійної правничої допомоги визначений у Додатковій угоді №1 до договору у вигляді фіксованої суми 40 000,00 грн - за ведення справи в суді першої інстанції. Крім того, п. 4 Додаткової угоди №1 до договору сторони визначили що на умовах п. 4.2. договору сторони домовились, що клієнт здійснює оплату послуг впродовж 30 календарних днів, з дня набрання рішення суду по справі законної сили. При цьому результат рішення (позитивний чи негативний) не впливає на обов`язок клієнта по оплаті наданих послуг.

9.13. Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Пановим Д.І. професійної правничої допомоги позивачеві у справі.

9.14. За висновками суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію розумності їхнього розміру, є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), підтверджується відповідними доказами. Клопотань від відповідача щодо зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходило. Докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, направлені відповідачеві цінним листом з описом вкладення.

9.15. При цьому суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

9.16. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 40 000,00 грн.

9.17. Згідно з ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно, витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 728, 24 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Будсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артлік" про стягнення 310 686,96 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артлік" (04210, місто Київ, пр. Івасюка Володимира, будинок 20-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Будсервіс» (04112, місто Київ, вулиця Тимофія Шамрила, будинок 4-В, приміщення 295, ) 300 000, 00 грн - попередньої оплати, 7 263, 54 грн - інфляційних втрат, 3 423, 42 грн - 3 % річних, 3 728, 24 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу - 40 000, 00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.05.2024.

Суддя Ігор Курдельчук