ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 Справа № 914/854/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія Львівхолод, м. Львів

про стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Від учасників справи:

Від позивача: ОСОБА_1 представник;

Від відповідача: ОСОБА_2 - представник

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло, м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія Львівхолод, м. Львів про стягнення 55 215,03грн. заборгованості, з якої: 52 398,34грн. основний борг за послуги з теплопостачання, 506,38грн. плата за абонентське обслуговування; 1288,89грн. інфляційні втрати, 1021,42грн. 3% річних. Позивач повідомляє суд, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести у звязку з розглядом справи складається з суми сплаченого судового збору у сумі 3028,00грн. судового збору, який просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Ухвалою суду від 08.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 09.05.2024 року на 10:00 год.

17.04.2024 року представником відповідача подано через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву за вх.№10514/24 з документами згідно вказаного додатку, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

26.04.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив за вх.№ 11468/24.

У судовому засіданні 09.05.2024 року оголошено перерву до 23.04.2024 року до 11:50 год.

В судове засідання 23.05.2024 року позивач явку представника забезпечив, надав пояснення по суті спору та просить позов задоволити в повному обсязі.

В судове засідання 23.05.2024 року відповідач явку представника забезпечив, проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» (Відповідач) (особовий рахунок 900) є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії, які надає ТзОВ «Нафтогаз Тепло», оскільки здійснює свою господарську діяльність у приміщенні, яке знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, приєднаному до системи централізованого теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом обстеження №1 від 24.04.2023 року, складеним представниками позивача у присутності представника відповідача ТзОВ ТВК «Львівхолод». Акт підписано представником Відповідача, який додано до позовної заяви. Приміщення Відповідача знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, оснащеному приладом комерційного обліку теплової енергії марки Multical 402 заводський № 61704582, який встановлено на системі централізованого опалення будинку, що обліковує кількість теплової енергії спожитої у будинку для потреб опалення.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод», користуючись послугами з постачання теплової енергії не сплачувало за отримані комунальні послуги, внаслідок чого допустило заборгованість за послуги, надані ТзОВ «Нафтогаз Тепло», внаслідок чого порушило свої зобов`язання, визначені договором та законодавством, відтак за період листопад 2022 - грудень 2023 за надані Відповідачу комунальні послуги за адресою нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , ТзОВ «Нафтогаз Тепло» проведено нарахування боргу.

Позивачем надано Відповідачу послуги з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , в період з листопада 2022 року по грудень 2023 року на загальну суму 52 398,34 грн. з ПДВ, в тому числі на суму 4 377,39 грн. з ПДВ - проведено коригування, що відображено в розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. За абонентське обслуговування Відповідачу нараховано 506,38 грн з ПДВ за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року.

Відтак позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача розмір заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за адресою АДРЕСА_1 за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року включно становить 52 904,72 гривень з ПДВ, що складається з заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , яка становить 52 398,34грн. та 506,38грн. плати за абонентське обслуговування.

Також за прострочення виконання грошових зобов`язань та відповідно до умов договору та законодавства, позивач здійснив нарахування відповідачу 1288,89грн. інфляційні втрати, 1021,42грн. 3% річних. Також позивач просить стягнути з відповідача 3028,00грн. судового збору.

Аргументи відповідача.

17.04.2024 року представником відповідача подано через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву за вх.№10514/24 з документами згідно вказаного додатку, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що орендоване Відповідачем приміщення площею 363,3 м.кв за адресою: АДРЕСА_1 не обладнано приладами обліку теплової енергії, тому безпідставними є твердження Позивача про споживання теплової енергії в обсягах (Гкал), зазначених у рахунках та Актах. Також відповідач зазначає, що між сторонами відсутній факт приєднання до умов договору (акцептування договору).

Фактичні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" є виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на території Новояворівської міської ради Львівської області відповідно до рішення Новояворівської міської ради Львівської області від 19.11.2019 року № 1119.

Рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 26.01.2022 року №26 ТзОВ «Нафтогаз Тепло» затверджено тарифи на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які набули чинності з 01 січня 2022 року.

З 23.10.2023 року рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 06.12.2023 року № 672 для ТОВ «Нафтогаз Тепло» встановлено нові тарифи на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» (Відповідач) (особовий рахунок 900) є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії, які надає ТзОВ «Нафтогаз Тепло», оскільки здійснює свою господарську діяльність у приміщенні, яке знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, приєднаному до системи централізованого теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом обстеження №1 від 24.04.2023 року, складеним представниками позивача у присутності представника відповідача ТзОВ ТВК «Львівхолод». Акт підписано представником Відповідача, який додано до позовної заяви.

З 01 листопада 2021 року набув чинності Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічними договором приєднання та опублікований 01 жовтня 2021 року на корпоративному сайті ТОВ «Нафтогаз Тепло».

Відповідно до п. 13 Правил № 830 фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви- приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Відповідно до матеріалів справи, житловий будинок АДРЕСА_1 під`єднано до системи централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання з наявним споживанням теплової енергії і гарячої води.

Приміщення Відповідача знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, оснащеному приладом комерційного обліку теплової енергії марки Multical 402 заводський № 61704582, який встановлено на системі централізованого опалення будинку, що обліковує кількість теплової енергії спожитої у будинку для потреб опалення. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік, що підтверджується Актом опломбування приладу комерційного обліку теплової енергії № 283 від 24.08.2020. Прилад є технічно справним та знаходився в межах міжповірочного інтервалу. 28.06.2023 року даний прилад комерційного обліку теплової енергії розпломбовано для проведення чергової метрологічної повірки, що підтверджується Актом. Після проведення метрологічної повірки прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано, про що складено Акт № 5988 від 16.09.2023 року. Тому нарахування за послугу з постачання теплової енергії Відповідачу здійснено гідно показів даного приладу комерційного обліку теплової енергії.

Відповідно до Акту обстеження №1 від 24.04.2023 приміщення, яке використовує Відповідач у господарській діяльності, відокремлене (відключене) від мереж систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. В ньому використовуються альтернативні засоби опалення. В даному приміщенні наявні транзитні трубопроводи опалення в кількості 10 штук, довжиною 3 м, діаметром 25 см, заізольовані.

Позивачем на виконання рішення Новояворівської міської ради Львівської області від 19.11.2019 року № 1119 та відповідно до вимог чинного законодавства України впродовж опалювального сезону 2022-2023 років, 2023-2024 років забезпечено надання послуги з постачання теплової енергії споживачам м. Новояворівськ, в тому числі й Відповідачу. Це підтверджується зокрема актами про пуск теплоносія до житлового будинку по АДРЕСА_1 від 09 листопада 2022 року, від 27.10.2023 року, що знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії за період листопад 2022 року - грудень 2023 року проводилося відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року N 315 та складалося для споживача ТзОВ ТВК «Львівхолод» з нарахування за частину теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби на опалення та з обсягу спожитої теплової енергії на опалення окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення. Для розрахунку вартості спожитої Відповідачем послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби на опалення ТзОВ «Нафтогаз Тепло» враховано площу 331 кв.м. відповідно до Акту обстеження № 1 від 24.04.2023 року. Також позивачем нараховано Відповідачу плату за абонентське обслуговування.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод», користуючись послугами з постачання теплової енергії не сплачувало за отримані комунальні послуги, внаслідок чого допустило заборгованість за послуги, надані ТзОВ «Нафтогаз Тепло», внаслідок чого порушило свої зобов`язання, визначені договором та законодавством.

За період листопад 2022 - грудень 2023 за надані Відповідачу комунальні послуги за адресою нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 » проведено нарахування: за листопад 2022 на суму 3733,89 грн. з ПДВ за послугу з постачання теплової енергії та 27,92грн. з ПДВ за абонентське обслуговування. Обсяг спожитої теплової енергії у листопаді 2022 року становить 0,708877 Гкал; за грудень 2022 на суму 7065,18 грн. з ПДВ за послугу з постачання теплової енергії та 27,92грн. з ПДВ за абонентське обслуговування. Обсяг спожитої теплової енергії в грудні 2022 року становить 1,341320 Гкал; за січень 2023 на суму 7413,37 грн. з ПДВ за послугу з постачання теплової енергії та 27,92 грн. з ПДВ за абонентське обслуговування. Обсяг спожитої теплової енергії у січні 2023 року становить 1,407425 Гкал; за лютий 2023 на суму 7182,99 грн. з ПДВ за послугу з постачання теплової енергії та 27,92грн. з ПДВ за абонентське обслуговування. Обсяг спожитої теплової енергії у лютому 2023 року становить 1,363687 Гкал; за березень 2023 на суму 7154,38 грн. з ПДВ за послугу з постачання теплової енергії та 39,47 грн. з ПДВ за абонентське обслуговування. Обсяг спожитої теплової енергії у березні 2023 року становить 1,358256 Гкал; за квітень 2023 на суму 2704,33 грн. з ПДВ за послугу з постачання теплової енергії та 39,47грн. з ПДВ за абонентське обслуговування. Обсяг спожитої теплової енергії у квітні 2023 року становить 0,513415 Гкал. У квітні 2023 року проведено перерахунок за листопад 2022 - березень 2023 на суму 2885,40 грн. з ПДВ; за травень 2023 на суму 39,47 грн. з ПДВ за абонентське обслуговування; за червень 2023 на суму 39,47 грн. з ПДВ за абонентське обслуговування; за липень 2023 на суму 39,47 грн. з ПДВ за абонентське обслуговування; за серпень 2023 на суму 39,47 грн. з ПДВ за абонентське обслуговування; за вересень 2023 на суму 39,47 грн. з ПДВ за абонентське обслуговування; за жовтень 2023 на суму 518,71 грн. з ПДВ за послугу з постачання теплової енергії та 39,47грн. з ПДВ за абонентське обслуговування. Обсяг спожитої теплової енергії у жовтні 2023 року становить 0,158835 Гкал; за листопад 2023 на суму 5170,76 грн. з ПДВ за послугу з постачання теплової енергії та 39,47 грн. з ПДВ за абонентське обслуговування. Обсяг спожитої теплової енергії у листопаді 2023 року становить 1,363426 Гкал. У листопаді 2023 року проведено перерахунок за жовтень 2023 на суму 92,03 грн. з ПДВ; за грудень 2023 на суму 7077,34 грн. з ПДВ за послугу з постачання теплової енергії та 39,47грн. з ПДВ за абонентське обслуговування. Обсяг спожитої теплової енергії у грудні 2023 року становить 1,611169 Гкал. У грудні 2023 року проведено перерахунок за жовтень - листопад 2023 на суму 1399,96 грн. з ПДВ.

Всього Позивачем надано Відповідачу послуги з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , в період з листопада 2022 року по грудень 2023 року на загальну суму 52 398,34 грн. з ПДВ, в тому числі на суму 4 377,39 грн. з ПДВ - проведено коригування, що відображено в розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. За абонентське обслуговування Відповідачу нараховано 506,38 грн з ПДВ за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року.

Таким чином, розмір заборгованості Відповідача перед ТзОВ «Нафтогаз Тепло» за отримані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за адресою АДРЕСА_1 за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року включно становить 52 904,72 гривень з ПДВ.

Підставою для виставлення позивачем рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування є фактичне надання Відповідачу таких послуг.

Факт отримання послуг з постачання теплової енергії Відповідачем підтверджується актами про пуск теплоносія до будинку, в якому знаходиться приміщення Відповідача, крім того в матеріалах справи наявний акт обстеження № 1 від 24.04.2023 року, складений в присутності представника Відповідача, яким засвідчено факт користування приміщенням та наявність транзитних трубопроводів опалення в даному приміщенні. Отже Відповідач перебуває у фактичних договірних відносинах із Позивачем.

ТзОВ «Нафтогаз Тепло» кожного місяця формує та надає споживачам теплової енергії в м. Новояворівськ рахунки на оплату вартості отриманих комунальних послуг, в яких відображено розмір поточного нарахування за розрахунковий період, а також розмір заборгованості за попередні періоди.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачу надавалися рахунки на оплату послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, а також акти приймання-передачі наданих послуг. Рахунки на оплату послуг вручалися представнику Відповідача безпосередньо за адресою провадження господарської діяльності; частина рахунків надіслані поштовими відпраленнями на юридичну адресу Відповідача, що підтверджується долучені до позовної заяви Реєстри розсилки згрупованих рекомендованих поштових відправлень, Списки : групованих відправлень через поштові відділення АТ «Укрпошта», фіскальні чеки, _ повідомлення про вручення Відповідачу поштового відправлення, копії яких додано до позовної заяви.

22.08.2023 року №126/1.12/49-738 ТзОВ «Нафтогаз Тепло» надіслано лист Відповідачу рахунок на оплату заборгованості за послуги з постачання теплової енергії № І Ю/07/2023/1 від 31.07.2023р. та рахунок на оплату за абонентське обслуговування за грудень 2023 № 900/07/2023/1 від 31.07.2023р. Додатково надіслано акти приймання - передачі послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з листопада 2022 року по вересень 2023 року супровідним листом від 03.11.2023 №126/1.12/49-1037. Також надіслано рахунок на оплату послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за вересень 2023 року. Підтвердження надіслання та вручення Відповідачу документів додано до позовної заяви.

Листом від 14.11.2023 №126/1.12/49-1054 Відповідачу надіслано рахунок на оплату послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за жовтень 2023 року та акти приймання - передачі послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування у жовтні 2023 року. Підтвердження надіслання та вручення Відповідачу документів додано до позовної заяви.

У листах від 27.04.2023 року №126/1.12/49-326, від 22.08.2023 року №126/1.12/49-738 ТзОВ «Нафтогаз Тепло» надано детальну інформацію про умови та порядок проведення нарахування за послугу з постачання теплової енергії Відповідачу за адресою АДРЕСА_1 .

На час подання цієї позовної заяви до суду Відповідач не оплатив рахунки та не повернув Позивачу примірники підписаних актів приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії та послуг з абонентського обслуговування.

ТзОВ «Нафтогаз Тепло» було вжито заходів досудового врегулювання спору, зокрема надіслання вимоги про сплату заборгованості від 07.08.2023 року №126/1.12/49- 701, яка залишена відповідачем без реагування.

Позивачем надіслано Попередження про звернення до суду про стягнення коштів № 126/1.12/49-1008 від 27.10.2023 року, яке було отримане Відповідачем, яке залишено без відповіді.

Відтак, станом на дату звернення до суду, Відповідачем отримавши послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, не погашено заборгованість перед ТзОВ «Нафтогаз Тепло» за отримані послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування. Станом на дату звернення до суду Боржником не погашено заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 52 398,34грн. та плати за абонентське обслуговування у сумі 506,38грн.

Норми права та висновки суду.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно є визнання незаконним рішення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Між сторонами виникли правовідносини по наданню та споживанню комунальних послуг з теплопостачання, які врегульовано Законом України Про теплопостачання, Законом України Про житлово-комунальні послуги.

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до статті 13 Закону України Про теплопостачання до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать: регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад; здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог; встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Пунктом 3 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, серед іншого, споживачі та виконавці комунальних послуг.

ТзОВ Нафтогаз Тепло є виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на території Новояворівської міської ради Львівської області відповідно до рішення Новояворівської міської ради Львівської області від 19.11.2019 року №1119.

Рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 26.01.202 року №26 ТзОВ «Нафтогаз Тепло» затверджено тарифи на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які набули чинності з 1 січня 2022 року.

З 23.10.2023 року рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 06.12.2023 року 3672 для ТзОВ «Нафтогаз Тепло» встановлено нові тарифи на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Отже, ТзОВ Нафтогаз Тепло є виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на території Новояворівської міської ради Львівської області.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» (Відповідач) (особовий рахунок 900) є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії, які надає ТзОВ «Нафтогаз Тепло», оскільки здійснює свою господарську діяльність у приміщенні, яке знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, приєднаному до системи централізованого теплопостачання за адресою: м. Новояворівськ, вулиця Січових Стрільців, буд. 20, що підтверджується Актом обстеження №1 від 24.04.2023 року, складеним представниками позивача у присутності представника відповідача ТзОВ ТВК «Львівхолод». Акт підписано представником Відповідача, який додано до позовної заяви.

З 01 листопада 2021 року набув чинності Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічними договором приєднання та опублікований 01 жовтня 2021 року на корпоративному сайті ТзОВ «Нафтогаз Тепло».

Відповідно до п. 13 Правил № 830 фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви- приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Відповідно до матеріалів справи, житловий будинок АДРЕСА_1 під`єднано до системи централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання з наявним споживанням теплової енергії і гарячої води.

Абзацом 20 статті 1 Закону України Про теплопостачання встановлено, що споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

ТзОВ Нафтогаз Тепло та ТзОВ ТВК «Львівхолод» не уклали письмового договору про постачання теплової енергії, хоча відповідач фактично продовжував користуватися послугами, які ТзОВ «Нафтогаз Тепло» надає споживачам м. Новояворівськ і відповідачу зокрема.

Приміщення Відповідача знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, оснащеному приладом комерційного обліку теплової енергії марки Multical 402 заводський № 61704582, який встановлено на системі централізованого опалення будинку, що обліковує кількість теплової енергії спожитої у будинку для потреб опалення. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік, що підтверджується Актом опломбування приладу комерційного обліку теплової енергії № 283 від 24.08.2020. Після проведення метрологічної повірки прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано, про що складено Акт № 5988 від 16.09.2023 року. Тому нарахування за послугу з постачання теплової енергії Відповідачу здійснено згідно показів даного приладу комерційного обліку теплової енергії.

Відповідно до Акту обстеження №1 від 24.04.2023 приміщення, в даному приміщенні наявні транзитні трубопроводи опалення в кількості 10 штук, довжиною 3 м, діаметром 25 см, заізольовані.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Як свідчать матеріали справи, Відповідач не підписав заяву-приєднання, однак продовжував отримувати послугу з постачання теплової енергії, що підтверджується поданим позивачем розрахунком заборгованості за теплову енергію за період з листопада 2022 року по грудень 2023 рік.

Пунктом 5 розділу 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 9 Закону Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Вказане відповідає висновку Верховною Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 і постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ч. 4 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії здійснюється згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика №315).

Згідно пункту 3 розділу 1 Методики № 315 розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Відповідно до п. 2 р. II Методики № 315 загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Згідно п. 38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Методикою № 315 визначено, що загальнобудинкові потреби на опалення - це витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Відповідно до п. 12 р. IV Методики № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Згідно з п. 45 Правил №830 індивідуальний споживач зобов`язаний в тому числі у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Одночасно, суд зазначає, що пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі №462/1232/23.

Відповідач наявності заборгованості зі сплати основного боргу в сумі 52 398,34 грн. не спростовував, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що дослідженні в ході судового розгляду, власного контррозрахунку не надав.

Згідно пункту 2 статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки визначені відповідними договорами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Так, Закони України Про житлово-комунальні послуги та Про теплопостачання не передбачають безоплатного споживання теплової енергії та зобов`язують споживачів здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію та гарячу воду щомісячно. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 52398,34грн. та заборгованості по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 506,38грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати вартості за спожиту теплову енергію, позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати помісячно по кожному факту несплати за період з січня 2023 року по січень 2024 рік включно.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення 1288,89грн. інфляційних нарахувань, які обраховувались від прострочених сум, які підлягали сплаті помісячно, прийшов до висновку, що позивачем зазначено правильні суми боргу від сум яких здійснювалось нарахування інфляційних втрат та періоди, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати в сумі 1288,89грн.

Щодо стягнення трьох процентів річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Cплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 3% річних, які обраховувалися позивачем з наступного дня від сум які підлягали сплаті помісячно, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, дійшов висновку, що позивачем зазначено правильні періоди прострочення грошового зобов`язання та суми від яких нараховувались 3% річних. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних в сумі 1021,42грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає 52 398,34грн. основного боргу за послуги з теплопостачання, 506,38грн. плати за абонентське обслуговування; 1288,89грн. інфляційних втрат та 1021,42грн. 3% річних.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №986 від 05 березня 2024 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія Львівхолод (79034, м. Львів, вул. Угорська, 22, ідентифікаційний код 01553681) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 52 398,34грн. основного боргу за послуги з теплопостачання, 506,38грн. плати за абонентське обслуговування; 1288,89грн. інфляційних втрат, 1021,42грн. 3% річних та 3028,00грн. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 28.05.2024 року.

Суддя Коссак С.М.