ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" травня 2024 р.м. ХарківСправа № Б-50/184-10

Господарський суд Харківської області у складі:

судді: Міньковського С.В.

розглянувши справу

за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "ТПД "Земляни", м. Харків
до Товариство з обмеженою відповідальністю "ТПД "Земляни", м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 12.01.2011 року ТОВ "ТПД "Земляни" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.12.2014 ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Косиневського М.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.05.2020 задоволено заяву ОСОБА_1 про дострокове звільнення з обов`язків ліквідатора ТОВ "ТПД "Земляни", звільнено його з обов`язків, призначено ліквідатором ТОВ "Торгівельно-промисловий дім "Земляни" арбітражного керуючого Харитонюка Є.В.

Судові засідання з розгляду звіту ліквідатора неодноразово відкладалися з підстав необхідності витребування додаткових доказів у справі та завершення ліквідаційної процедури.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.09.2023 відмовлено в затвердженні повного звіту ліквідатора (від 10.07.2023 вх. № 17835) та закритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТПД "Земляни".

Під час розгляду звіту ліквідатора, судом було досліджено поданий звіт та встановлено, що ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Харитонюком Є.В. не здійснено аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, тощо. Крім того, ліквідатором не надано належних доказів здійснення пошуку майнових активів боржника через проведення сукупного аналізу даних бухгалтерського обліку, договірної бази та інформації з локальних облікових систем за місцезнаходженням банкрута у поєднані з відомостями єдиних електронних баз даних з обліку майна, майнових прав та правочинів, зареєстрованих/вчинених на всій території країни, зокрема: з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, Державного реєстру правочинів, Державного земельного кадастру тощо. Крім того, наданими ліквідатором до суду доказами не підтверджено погашення боргів банкрута перед кредиторами. Отже, судом було встановлено, що наданий ліквідатором арбітражним керуючим Харитонюком Є.В. на затвердження суду звіт не підтвердив здійснення ним повноти всіх належних заходів у ліквідаційній процедурі, що мало наслідком відмову судом у затвердженні звіту ліквідатора.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, голова комітету кредиторів ТОВ "Торгівельно-промисловий дім Земляни" Татаркін О.Л. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.09.2023 у справі №Б-50/184-10 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 14.03.2024 касаційну скаргу голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промисловий дім "Земляни" Татаркіна Олександра Леонідовича за вх. № 8603/2023 залишено без задоволення; постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.09.2023 у справі № Б-50/184-10 залишено без змін.

Ухвалою від 20.02.2024 суд відмовив у затвердженні мирової угоди від 31.08.2023, що була укладена між головою комітету кредиторів Татаркіним О.Л. та ліквідатором ТОВ "Торгівельно-промисловий дім "Земляни" арбітражнм керуючим Харитонюк Є.В.

04.04.2024 частину справи №Б-50/184-10 було направлено господарським судом до апеляційної інстанції, в зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду від 20.02.2024.

Ухвалою від 23.04.2024 суд призначив звіт ліквідатора до розгляду в судовому засіданні.

30.04.2024 до Господарського суду Харківської області повернулись з Верховного Суду матеріали справи №Б-50/184-10.

23.05.2024 до Господарського суду Харківської області надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" про відвід судді Міньковського С.В. від розгляду справи №Б-50/184-10 про банкрутство ТОВ "ТПД "Земляни", у зв`язку з існуванням обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Вирішуючи заяву представника ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс", суд керується наступним.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що перелік закріплених у вказаній статті підстав для відводу судді не є вичерпним. При визначенні того, чи є конкретні обставини підставою для відводу, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини та Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006.

Одночасно суд враховує, що важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини, у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 3 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Окрім того, в рішенні по справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, п. п. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії").

Відповідно до рішення у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як зауважував Європейський суд з прав людини, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії, останній абзац п. 58).

Суд зазначає, що вказані заявником підстави щодо відкладення розгляду справи та не встановлення судом ліквідатору строку по суті відносяться суто до процесуальних питань здійснення правосуддя суддею, які не можуть бути підставою для відводу, що прямо передбачено ч. 4 ст. 35 ГПК України та жодним чином не свідчить про упередженість або відсутність об`єктивності судді Міньковського С.В.

Наведені заявником доводи про відвід судді по даній справі не свідчать про наявність безумовних підстав для відводу. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на припущеннях щодо упередженості судді Міньковського С.В., оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні статті 35 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим.

Однак, суд дійшов висновку про наявність підстав для заявлення самовідводу з розгляду справи №Б-50/184-10 з огляду на наступне.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи.

Згідно з п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Зрозуміло, що це впливає майже на всі аспекти кар`єри судді: від його підготовки до призначення, підвищення на посаді чи вжиття дисциплінарних заходів.

Незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені.

Звернення представника ТОВ "ФК "Централ Фінанс" із заявою про відвід судді Міньковського С.В. може свідчити про спробу заявника вплинути на суд, а також є обставинами, які можуть викликати у інших учасників справи сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Міньковського С.В. при подальшому розгляді справи.

Враховуючи, що суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені, з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, суддя Міньковський С.В. дійшов висновку про заявлення самовідводу від розгляду справи № Б-50/184-10, задля повного виключення у стороннього спостерігача сумнівів щодо неупередженості зазначеного судді під час розгляду даної справи по суті та з огляду на необхідність забезпечення бездоганного авторитету суду у даній справі та судової влади в цілому.

На підставі викладеного, керуючись статтями 35-36, 38-40, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ТОВ "ФК "Централ Фінанс" Стратілатову К.Г. у задоволенні заяви (вх. № 13441 від 23.05.2024) про відвід судді Міньковського С.В. у справі №Б-50/184-10.

Задовольнити самовідвід судді Міньковського С.В.

Відвести суддю Міньковського С.В. від розгляду справи №Б-50/184-10 про банкрутсто ТОВ "ТПД "Земляни".

Справу №Б-50/184-10 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 24.05.2024.

Суддя Міньковський С.В.