ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024м. ХарківСправа № 922/844/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс", м. Київ
до Приватного підприємства "Октант", Харківська область, Дергачівський район, с. Лісне
про стягнення 72743,07 грн.
за участю представників:

позивача - Моргун І.Ю.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Октант" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 72743,07 грн., з яких: основний борг за надані послуги за договором про надання послуг № Д29-5/76 від 03.04.2023 у сумі 46637,00 грн., пеня у сумі 22999,21 грн., 3% річних у сумі 2173,33 грн. та інфляційне збільшення боргу у сумі 933,53 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на оплату судового збору у сумі 3028,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.03.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 11.04.2024 о 12:45.

У судовому засіданні 11.04.2024, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 06.05.2024 о 11:00.

У судовому засіданні 06.05.2024, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 20.05.2024 о 11:45.

Представник позивача у судовому засіданні 20.05.2024 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 62347, Харківська область, селище Лісне, вул. Київське шосе, 12. Проте, ухвала про відкриття провадження у справі від 20.03.2024 адресована відповідачу була повернута Укрпоштою на адресу суду із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

03.04.2023 між Дочірнім підприємством Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державним підприємством "Укроборонсервіс" (виконавець) та Приватним підприємством "Октант" (замовник) було укладено договір про надання послуг №Д29-5/76 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору, в порядку та на умовах зазначених в договорі, виконавець зобов`язується надати послуги з очищення місцевості від мін та вибухонебезпечних залишків війни (ВЗВ) відповідно до вимог Стандартних оперативних процедур ДСТУ 8820:2018, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконавцю надані послуги.

Пунктом 4.3. договору було передбачено, що замовник здійснить передоплату послуг першого етапу у розмірі 40000,00 грн., в т.ч. ПДВ 6666, 67 грн. за проведення НТО - нетехнічного обстеження територій, протягом 10 банківських днів з моменту підписання договору, тобто до 17.04.2023.

Відповідно до п.4.4. договору в редакції додаткової угоди №1 від 01.06.2023 року до договору, сторони визначили розрахункову вартість надання послуг другого етапу в розмірі 545637,00 грн., в тому числі ПДВ 90939,50 грн.

Згідно п.4.5. договору, повна вартість другого етапу надання послуг визначається на підставі наданих послуг та підписаних актів наданих послуг.

Пунктом 4.6. договору було передбачено, що розрахунок за кожним окремим етапом наданих послуг буде здійснюватися замовником протягом 10 (десяти) банківських днів після отримання замовником звіту по закінченню виконання робіт на кожній окремій ділянці поля, акту наданих послуг.

Відповідно до п. 6.4. договору, у разі порушення строків перерахування коштів з вини замовника на користь виконавця стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості послуг, з яких було допущення прострочення виконання зобов`язання, за кожний день прострочення.

Згідно позову позивач вказує, що станом на дату підготовки позовної заяви виконавець надав послуги замовнику на загальну суму 585637,00 грн., що підтверджується звітом про завершення робіт та актами наданих послуг. Однак, в порушення умов договору замовник 13.07.2023 перерахував виконавцю лише частину грошових коштів на загальну суму 539000,00 грн., а саме: сплачено 40000,00 грн. за проведення НТО - нетехнічного обстеження територій, згідно п.4.3. договору, та частково оплачені послуги за актом наданих послуг № 2 на суму 499000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1 від 13.07.2023 та випискою по рахунку за 13.07.2023.

Судом встановлено, що між сторонами були складено та підписано акт наданих послуг № 1 (послуга НТО) за договором від 06.06.2023 на суму 40000,00 грн.; звіт про завершення робіт № 1 та акт наданих послуг № 2 від 06.06.2023 (розмінування вручну (дороги) - субполігони А1-А5; очистка районів ведення бойових дій (ОРВБД) поверхневе очищення ІІІ категорії - субполігони В1-В9; розмінування вручну (будівлі) - субполігони С1-С6) на суму 545637,00 грн.

Згідно п. 4.6. договору, строк виконання зобов`язання замовника з оплати послуг по акту наданих послуг № 2 настав через 10 банківських днів після підписання акту , тобто до 20.06.2023.

Однак, в порушення умов договору, замовник 13.07.2023 перерахував позивачу лише частину грошових коштів на загальну суму 539000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1 від 13 липня 2023 року та випискою по рахунку за 13.07.2023.

Отже, станом на 04.03.2024 року замовником частково неоплачені надані послуги за актом наданих послуг № 2 від 06.06.2023 на суму 46637,00 грн. (строк оплати закінчився 20.06.2023 року).

Таким чином, прострочення виконання зобов`язання по оплаті послуг за договором становить:

- за несвоєчасну здійснену передоплату послуг першого етапу у розмірі 40000,00 грн., згідно п. 4.3. договору - 86 днів, з 18.04.2023 по 12.07.2023;

- за несвоєчасну часткову оплату послуг у розмірі 499000,00 грн. за актом наданих послуг № 2 - 22 дні, з 21.06.2023 по 12.07.2023;

- за частково неоплачені надані послуги за актом наданих послуг № 2 у розмірі 46637,00 грн. - 258 днів, з 21.06.2023 по 04.03.2024.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючи фактичні обставини справи, наведені норми законодавства та умови договору, перевіривши розрахунки позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи, вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 3028,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Октант" (62340, Харківська область, Дергачівський район, селище Лісне, вул. Київське шосе, 12, ) на користь Дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" (02093, м. Київ, вул. Отамана Зеленого, 3-А, ) основний борг у сумі 46637,00 грн.; пеню у сумі 22999,21 грн.; 3% річних у сумі 2173,33 грн.; інфляційне збільшення боргу у сумі 933,53 грн. та 3028,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИК СПРАВИ:

Позивач: Дочірнє підприємство державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" (02093, м. Київ, вул. Отамана Зеленого, 3-А, ).

Відповідач: Приватне підприємство "Октант" (62340, Харківська область, Дергачівський район, селище Лісне, вул. Київське шосе, 12, ).

Повне рішення складено "27" травня 2024 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/844/24