ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

28.05.2024м. ДніпроСправа№ 904/2253/24

Суддя Золотарьова Я.С. , розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до ОСОБА_2 , м. Дніпро

про припинення повноважень члена виконавчого округу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області до ОСОБА_2 , в якому просить суд:

1. Усунути ОСОБА_2 від виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - будівельне підприємство Восток;

2. Тимчасово з метою забезпечення діяльності підприємства до проведення у встановленому законом порядку зборів учасників та вирішення відповідного питання визнати ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство Восток;

3. Зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради замість запису Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо: ОСОБА_3 змінити на запис Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали позовної заяви, судом встановлено таке.

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що позивач та відповідач володіють по 50% Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - будівельне підприємство "Восток", при цьому відповідач є директором.

Втім, відповідач не виконує положення, встановлені Статутом Товариства. Також позивач вказує, що відповідно до листа Пенсійного фонду від 12.03.2024 року підприємство за 2024 рік звітність не подавало.

До того ж позивач вказав, що він сам намагався скликати загальні збори, оскільки відповідач підозрюється за ч. 3 ст. 426-2 Кримінального кодексу України (виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України), а також, на думку позивача, відповідач знаходиться під вартою.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на судову практику щодо застосування статті 99 Цивільного кодексу України та на частину 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, вищевказані обставини і стали причиною звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду.

Водночас, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду зумовлене та може бути реалізовано з дотриманням процесуальної форми у визначеному процесуальним законом порядку, відтак суд зазначає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб?єктної юрисдикції справ.

Відповідно до частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема...:

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Таким чином, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за умови існування таких факторів:

- участь у спорі суб`єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметом цього спору є усунення особи, що виконує обов`язки директора, від виконання цих обов`язків (перша вимога); визнання ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора товариства (друга вимога). Третя вимога - зобов`язання державного реєстратора внести зміни до відповідних записів (вимога має похідний характер від перших двох позовних вимог).

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є учасниками ТОВ «Виробничо-будівельне підприємство «Восток». Крім того, ОСОБА_2 є тимчасово виконуючим обов?язки директора.

Відтак, з позовної заяви вбачається, що цей спір не є спором, що виник з корпоративних відносин, в тому числі спір між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом) пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи. Такий висновок можна зробити, враховуючи що спір виник між учасником товариства з обмеженою відповідальністю та особою, яка виконує обов?язки директора цього товариства. Тобто перша позовна вимога спрямована не до особи, як учасника товариства, а як до посадової особи цього товариства директора.

При цьому суд зазначає, що друга позовна вимога це вимога до суду прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 виконуючим обов?язки директора товариства. Натомість таке рішення має право прийняти лише загальні збори товариства.

Суд зазначає, що розгляд такої позовної вимоги жодним законом України не передбачено.

Також цей спір не стосується правочину щодо прав власності на частку в товаристві, а також не є позовом учасника, який подано в інтересах товариства до посадової особи такого товариства про відшкодування збитків.

Відтак, статтею 20 ГПК України не передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають між учасником товариства та особою, яка виконує обов?язки директора такого товариства про його усунення, а також справи у спорах про визнання особи виконуючим обов?язки виконавчого органу.

Вочевидь це пов?язано з тим, що господарський суд, як і будь-який інший суд не наділений правом втручання у справи господарського товариства таким способом.

Так, відповідно до частини 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина 2 статті 5).

Суд уважає, що спосіб захисту, який визначений ОСОБА_1 (перша та друга позовні вимоги) не можуть бути застосовані судом, оскільки вони суперечать закону.

Так, суд зазначає, що ОСОБА_1 не наведено переконливого правового обгрунтування того, що суд має право розглядати позовні заяви з заявленими вимогами (перша та друга позовні вимоги).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства, зокрема, мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства (частина 1 статті 30 Закону).

Відповідно до статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад…Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Отже, право брати участь в управлінні товариством може бути реалізовано учасником товариства при прийнятті участі у загальних зборах товариства, на яких вирішують ті чи інші питання діяльності товариства.

Відповідно до частини 13 статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків.

З наведеного вбачається, що усунення або припинення повноважень виконавчого органу належить до компетенції загальних зборів і не може бути здійснено в судовому порядку. Так само й призначення (хоча б і тимчасово) ОСОБА_1 виконуючим обов?язки директора товариства є виключною компетенцією загальних зборів та не належить до юрисдикції будь-якого суду.

Суд уважає, що судова практика на яку посилається ОСОБА_1 щодо застосування статті 99 Цивільного кодексу України (Постанова КГС ВС від 21.09.2021 у справі №127/24523/17) не може бути застосована судом до правовідносин сторін, оскільки у тій справі суд розглядав позов директора ТОВ до товариства про визнання рішень товариства щодо звільнення директора недійсним.

Ця справа спочатку була розглянута судом загальної юрисдикції. Натомість, Постановою Верховного Суду рішення судів першої та апеляційної інстанції було скасовано, провадження закрито у зв`язку з тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно визначили предметну юрисдикцію спору, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства, оскільки справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Але у цій справі суб`єктний склад не є таким, як у справі №127/24523/17, а головне те, що різним є предмет спору.

Крім того, у п. 36 Постанови КГС ВС від 21.09.2021 у справі №127/24523/17, вказано, що усунення є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу в межах корпоративних відносин з товариством повноважень у сфері управлінської діяльності.

Вказаний пункт підтверджує висловлену вище позицію суду про те, що усунути від виконання обов?язків директора має повноваження тільки уповноважений орган товариства, а не суд.

Вищевикладене дозволяє дійти висновку про те, що перша та друга позовна вимоги не можуть бути розглянуті у господарському суді (як і в будь-якому іншому суді).

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви (ч. 3 ст. 175 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 4, 20, 45, 175, 232 - 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про:

1. Усунення ОСОБА_2 від виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - будівельне підприємство Восток;

2. Тимчасово з метою забезпечення діяльності підприємства до проведення у встановленому законом порядку зборів учасників та вирішення відповідного питання визнання ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство Восток;

3. Зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради замість запису Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо: ОСОБА_3 змінити на запис Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 28 травня 2024 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя Я.С. Золотарьова