УХВАЛА

м. Київ

27.05.2024 Справа №910/11371/18

Суддя Господарського суду міста Києва Зеленіна Н.І., розглянувши заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відвід судді Андреїшиної І.О. у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Легбанк" про відшкодування шкоди у розмірі 548 617 867,67 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Легбанк" про cолідарне стягнення, заподіяної Публічному акціонерному товариству "Легбанк" та його кредиторам шкоди в розмірі 412 216 797,53 грн на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Легбанк".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2019, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2021, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.09.2021, касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено: рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2021 у справі №910/11371/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 22.09.2021, справу №910/11371/18 передано для розгляду судді Андреїшиній І.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 справу №910/11371/18 прийнято до провадження суддею Андреїшиною І.О.

22.05.2024 через діловодство суду представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано заяву про відвід судді Андреїшиної І.О.

Вказана заява мотивована тим, що у відповідача виникають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даної справи, оскільки суддею Андреїшиною І.О. протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні заявлених позивачем клопотань вих. №46-167/22 від 05.01.2022 та №46-5014/22 від 03.06.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відвід судді Андреїшиної І.О. від розгляду справи №910/11371/18 було визнано необґрунтованою та передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2024 заяву про відвід передано на розгляд судді Зеленіній Н.І.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді Андреїшиної І.О. від розгляду справи №910/11371/18, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною 7 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до частини 2 статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

За приписами частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, частинами першою та другою цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Так, в обґрунтування поданої заяви позивач посилається на упередженість судді, який протокольною ухвалою не задовольнив його клопотання.

В контексті викладеного варто зауважити, що імперативними приписами частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним".

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02)).

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Андреїшиної І.О в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відвід судді Андреїшиної І.О від розгляду справи №910/11371/18, оскільки наведені заявником доводи та їх обґрунтування не можуть бути підставою для відводу судді від розгляду справи в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відвід судді Андреїшиної І.О від розгляду справи №910/11371/18.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.І. Зеленіна