РІШЕННЯ

20 травня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/842/23

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.

при секретарі судового засідання Касюдик О.О.

розглянув справу

за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області

до відповідача Приватного підприємства "Ярославичі-Агро" в особі комісії з припинення

про визнання грошових вимог кредитора на суму 6 893 688,52 грн та включення їх до та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Ярославичі-Агро"

за участі представника позивача: Рацин Р.Р. - довіреність.

Суть справи:

До Господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до Приватного підприємства "Ярославичі-Агро" про визнання грошових вимог кредитора.

Ухвалою суду від 01.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що комісією з припинення Приватного підприємства, в процесі ліквідації останнього, не визнано грошові вимоги податкового органу та не включено їх у відповідний реєстр. При цьому, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 26.05.2020 по справі № 908/299/18, додаткові пояснення контролюючого органу №б/н (вх.№3978) із вірно зазначеним найменуванням відповідача та назвою реєстру, без зміни суті позовних вимог тобто предмету та підстав позову судом кваліфіковані, як уточнення позовних вимог та враховані при подальшому розгляді справи.

В свою чергу, відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому процесуальним законодавством порядку. Зокрема, наявні в матеріалах справи поштові повідомлення повернулися з відмітками поштового відділення про те, що "адресат відмовився" та "за закінченням терміну зберігання".

Досліджуючи питання обізнаності про розгляд даного спору відповідачем, суд враховує сталу судову практику, сформовану Верховним Судом з даного приводу та зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 01.03.2023 по справі №910/18543/21, від 06.06.2023 по справі №922/3604/21.

Таким чином, судом здійснено всі дії щодо належного повідомлення Приватного підприємства про час, місце та дату розгляду справи. Тому наявні підстави стверджувати, що відповідач є належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Судом також враховано, що за ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому суд зазначає, що в силу приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, з метою дотримання розумних строків вирішення цього спору, приймаючи до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти росії" суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України, а неподання відповідачем відзиву на позов та неявка його представника у судові засідання не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відтак, за положеннями ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст.251 ГПК України суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Розгляд спору здійснювався із технічною фіксацією судового процесу в порядку ст. 222 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство "Ярославичі-Агро" є юридичною особою, що утворена 31.08.2016 (запис про державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.08.2016 №0000888).

20.01.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про рішення засновників юридичної особи щодо припинення юридичної особи, ПП "Ярославичі-Агро", в результаті її реорганізації.

Водночас, зазначений господарюючий суб`єкт перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області та за даними останнього не сплатило до бюджету 6 893 688,52 грн узгоджених сум грошових зобов`язань.

Зокрема, в інтегрованих картках платника, ПП "Ярославичі-Агро", обліковується борг в сумі 6 893 688, 52 грн, у тому числі:

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 6 193 562,31 грн (основний платіж - 4 954 849,81 грн, штрафна санкція - 1 238 712,50 грн, пеня - 0 грн), що нараховані згідно податкового повідомлення - рішення №1 від 31.05.2023, винесеного на підставі акта перевірки №3403/19-00-07-01/40795530 від 04.05.2023;

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати в сумі 1 019,99 грн (штрафна санкція), що нарахована згідно податкового повідомлення - рішення №000/3734/2406 від 31.05.2023, винесеного на підставі акта перевірки №3403/19-00-07-01/40795530 від 04.05.2023;

- з платежу орендна плата з юридичних осіб в сумі 41 235,83 грн (основний платіж - 37 446,78 грн, штрафна санкція - 3 789,05 грн, пеня - 0 грн), що нараховані згідно податкового повідомлення - рішення №1 від 31.05.2023, винесеного на підставі акта перевірки №3403/19-00-07-01/40795530 від 04.05.2023;

- з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 380 476,09 грн (основний платіж), що нарахований згідно податкового повідомлення - рішення №1 від 31.05.2023, винесеного на підставі акта перевірки №3403/19-00-07-01/40795530 від 04.05.2023;

- з платежу орендна плата з юридичних осіб в сумі 277 394,30 грн (основний платіж - 253 688,27 грн, штрафна санкція - 23 706,03 грн, пеня - 0 грн), що нараховані згідно податкових повідомлень - рішень №1 від 31.05.2023 на загальну суму 277 054,31 грн та №1 на суму 340 грн, винесеного на підставі акта перевірки №3403/19-00-07-01/40795530 від 04.05.2023.

Наявність податкового боргу також підтверджується податковою вимогою Головного управління ДПС у Тернопільській області №0-1900 від 04.07.2023.

Позивач стверджує, що Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до комісії з припинення Підприємства із заявою №15013/6/19-00-13-13-04 від 11.08.2023 про визнання грошових вимог кредитора - Головного управління ДПС у Тернопільській області в сумі 6 893 688,52 грн.

Проте, комісія з припинення Приватного підприємства "Ярославичі-Агро" відповіді щодо результатів розгляду вище вказаної заяви не надала.

Відтак, 01.11.2023 позивач звернувся до відповідача з листом №20109/6/19-00-13-02-14, що містив вимогу повідомити заявника в строк до 06.11.2023 про прийняте рішення щодо визнання грошових (кредиторських) вимог за наслідками розгляду заяви Головного управління від 11.08.2023. Однак, станом на 13.12.2023 жодна інформація про розгляд цієї заяви від комісії також не надійшла.

Наведені обставини слугували підставою для звернення Головного управління ДПС у Тернопільській області до суду із відповідним позовом.

Дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних міркувань.

Частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Статтею 105 Цивільного кодексу України передбачено порядок виконання рішення про припинення юридичної особи, а саме:

- учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію;

- учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється;

- виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи;

- до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи;

- голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Із відповіді №508978 від 26.03.2024 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої на запит суду слідує, що на виконання рішення засновників відповідача була створена комісія з припинення юридичної особи, головою якої призначено ОСОБА_1 .

При цьому суд переконаний, що для належної реалізації закріплених законодавцем функцій, обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника таким чином, щоб ні у кого не виникало обґрунтованих сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Адже, правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який з урахуванням покладених на нього законом повноважень, повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Зокрема, в силу приписів ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України, кожна окрема вимога кредитора, в тому числі щодо сплати податків та зборів мала бути розглянута комісією з припинення, після чого прийняте відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

При цьому суд зауважує, що норми цивільного законодавства не надають ліквідаційній комісії права залишати вимоги кредиторів без розгляду, тобто фактично ухилитися від їх розгляду (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 910/9052/18 та від 26.10.2022 у справі № 910/406/21).

У спірних правовідносинах, Головне управління ДПС у Тернопільській області зверталось до комісії з припинення Підприємства із заявою №15013/6/19-00-13-13-04 від 11.08.2023 про визнання грошових вимог кредитора - Головного управління ДПС у Тернопільській області в сумі 6 893 688,52 грн та листом №20109/6/19-00-13-02-14 від 01.11.2023 з вимогою повідомити в строк до 06.11.2023 про прийняте рішення щодо визнання грошових (кредиторських) вимог за наслідками розгляду заяви Головного управління від 11.08.2023.

Факт направлення даних вимог підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальними чеками та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендоване повідомлення вручено представнику відповідача 13.11.2023).

Отже, ліквідаційна комісія отримавши заяву від кредитора була зобов`язана її розглянути і в разі її обґрунтованості - визнати заборгованість, шляхом надсилання відповідного повідомлення, включивши таку заборгованість до проміжного ліквідаційного балансу та виплатити кредитору грошову суму в порядку черговості, встановленою статтею 112 Цивільного кодексу України.

Проте, комісія з припинення юридичної особи про результати розгляду цих звернень не повідомила ні заявника, ні суд в ході розгляду цього спору.

З даного приводу, законодавець у ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України обумовив. що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду, кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Виходячи зі змісту ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право звернутися до суду. У постановах Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 922/416/19, від 03.05.2018 у справі №924/478/16 зазначено, що належним способом захисту прав кредитора є вимога про зобов`язання включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника кредиторських вимог.

Водночас Верховний Суд звернув увагу, що встановлений ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України місячний строк на звернення до суду із позовом до ліквідатора не є позовною давністю в розумінні ст. 256 Цивільного кодексу України.

Тому ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України не виключає можливості розгляду судом вимог, від розгляду яких ухилився ліквідатор у разі звернення кредитора до суду поза межами місячного строку, встановленого цією нормою (така аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/28502/14).

Згідно з частиною 4 статті 112 Цивільного кодексу України вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Таким чином, несвоєчасне з`явлення кредитором (позивачем) грошових вимог у процедурі добровільної ліквідації боржника (відповідача) не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог (постанова Верховного Суду від 25.11.2021 у справі № 922/2194/21).

В свою чергу, наявність та розмір податкового боргу Підприємства на суму 6 893 688,52 грн підтверджується наявними в матеріалах справи інтегрованими картками, податковими повідомленнями - рішеннями, актом перевірки та податковою вимогою.

Законодавець, у статті 36 Податкового кодексу України обумовив, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки визначені цим кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 191.1.1, 191.1.22 ст.19 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

В розумінні п.п. 14.1.39, п. 14.1, ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом вважається сумою податкового боргу.

В силу абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом про визнання протиправним та /або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В ході судового розгляду цього спору відповідач не надав суду доказів оскарження ним податкових повідомлень - рішень, на підставі який йому були визначені грошові зобов`язання , а відтак суд вважає їх узгодженими.

Як наслідок суд констатує, що грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до ПП "Ярославичі - Агро" підтверджені належними та допустимими доказами. В свою чергу, відповідачем не надано доказів погашення цього податкового боргу.

З огляду на наведені норми цивільного закону, враховуючи встановлення судом факту ухилення юридичної особи, що ліквідується - відповідача, її ліквідатора від розгляду та визнання кредиторських вимог позивача, а також відсутність доказів щодо включення кредиторських вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу ПП "Ярославичі-Агро", суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 20, 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Приватне підприємство "Ярославичі-Агро" () в особі комісії з припинення визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області у сумі 6 893 688, 52 грн. з них: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 6 193562, 31 грн; по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати в сумі 1 019, 99 грн; по платежу орендна плата з юридичних осіб в сумі 41 235, 83 грн; з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 380 476, 09 грн; по платежу орендна плата з юридичних осіб в сумі 277 394, 30 грн та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Ярославичі-Агро" ().

3. Стягнути з Приватного підприємства "Ярославичі-Агро" в особі комісії з припинення (с. Ярославичі, Зборівський (Тернопільський) район, Тернопільська область, 47223, ідент. код 40795530) на користь Головного управління ДПС у Тернопільській області (вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ідент. код 44143637) витрати зі сплати судового збору в сумі 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено 28.05.2024

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко