ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 Справа № 922/1030/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю Українська вугільна компанія (адреса: 61045, м. Харків, вул. Яроша Отакара, буд.18; )
про стягнення 82600.00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Українська вугільна компанія (далі - відповідач) із зарахуванням суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України 82600,00 грн, з яких:

41300,00 грн - штрафу;

41300,00 грн - пені.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що відповідачем допущено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про що адміністративною колегією Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України прийнято рішення № 65/8-р/к від 11.04.2023 відповідно до якого на відповідача накладено штраф у розмірі 41300,00 грн за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у неподання інформації у встановлений строк.

Крім того, оскільки відповідач, у визначений для добровільного виконання строк, не виконав зобов`язань, встановлених рішенням Антимонопольного комітету № 65/8-р/к від 11.04.2023, йому також нараховано 41300,00 грн пені на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.04.2024 відкрито провадження у справі № 922/1030/24; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 24.04.2024 о 14:00 год.; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2024 підготовче засідання відкладено на 07.05.2024.

У процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву в порядку та строки, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.04.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 20.05.2024.

У судове засідання 20.05.2024 сторони своїх представників не направили, хоча судом вжито передбачених законом заходів з метою їх повідомлення про час та місце розгляду справи.

Позивач звернувся до суду з заявою (вх. № 12311 від 10.05.2024), в якій просив суд просив суд провести розгляд справи № 922/1030/24 без участі свого представника.

Відповідач про причини неприбуття представника суд не повідомили.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та надання йому можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на його юридичну адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копії ухвал від 01.04.2024, від 24.04.2024 та від 07.05.2024.

Проте, вони повернулися на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляду справи, а останній в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про такий розгляд.

Оскільки неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду справи № 67-02/2021 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаїв-Вугілля» та Товариством з обмеженою відповідальністю Українська вугільна компанія законодавства про захист економічної конкуренції адміністративною колегією Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 65/8-р/к від 11.04.2023 (далі за текстом рішення № 65/8-р/к).

Пунктом 1 резолютивної частини рішення № 65/8-р/к визнано, що ТОВ Українська вугільна компанія вчинили порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65-02/290 від 02.08.2021.

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно з п. 2 резолютивної частини рішення № 65/8-р/к на ТОВ Українська вугільна компанія накладено штраф у розмірі 41300,00 грн.

Копію вищевказаного рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, з метою його виконання, направлено позивачем на адресу відповідача супровідним листом № 65-02/755 від 11.04.2023 (а. с. 8-9).

Однак, цей лист повернуто на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 9).

Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України опублікувало рішення № 65/8-р/к у газеті «Урядовий кур`єр» у випуску № 115 від 09.06.2023 (а. с. 10).

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач був зобов`язаний сплатити штраф до 19.08.2023 включно.

Відповідач не скористався своїм правом на оскарження рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65/8-р/к від 11.04.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 67-02/2021, у зв`язку з чим, дане рішення є таким, що в передбаченому законом порядку набрало чинності, та підлягає виконанню відповідачем.

Однак, дане рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65/8-р/к від 11.04.2023 про стягнення штрафу в сумі 41300,00 грн відповідачем не виконано.

Позивач з посиланням на ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції та на факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань зі сплати штрафу в передбачений законом строк, додатково нарахував останньому до сплати 41300,00 грн пені за період прострочення сплати штрафу, а саме: з 20.08.2023 по 01.03.2024 (включно).

Обставини щодо стягнення з відповідача зазначених пені та штрафу в судовому порядку стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Суд зазначає, що рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65/8-р/к від 11.04.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 67-02/2021, яким на відповідача накладено штраф у сумі 41300,00 грн, набрало чинності, та в силу ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За змістом ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як зазначалось, рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65/8-р/к від 11.04.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 65/8-р/к вважається врученим відповідачу 19.06.2023. Таким чином, останній мав сплатити штраф до 19.08.2023 включно. Однак, як зазначалось, вказаний штраф відповідач не сплатив.

Крім того, за змістом ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатив нарахований йому штраф, позивач на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" правомірно нарахував відповідачу пеню, яка з урахуванням зазначеної норми закону не може перевищувати розмір штрафу, а тому дорівнює 41300,00 грн.

Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Оскільки, рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65/8-р/к від 11.04.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 67-02/2021 є таким що набрало чинності та є обов`язковим до виконання, і відповідач не надав суду доказів сплати штрафу згідно з зазначеним рішенням та пені, нарахованої у зв`язку з простроченням оплати штрафу в добровільному порядку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача до державного бюджету України 41300,00 грн. штрафу та 41300,00 грн. пені за прострочення сплати зазначеного штрафу.

При цьому суд також враховує, що за змістом п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства зокрема зазначено, що у розгляді справ зі спорів про визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України про застосування заходів відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції господарським судам необхідно перевіряти додержання строків давності, передбачених статтею 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" і статтею 28-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", з урахуванням того, що суб`єкт господарювання не може бути притягнутий до відповідальності за відповідне порушення, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строки, визначені статтею 250 ГК України, до відповідних правовідносин не застосовуються.

За змістом абз. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України Про захист економічної конкуренції строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13-16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України Про захист економічної конкуренції за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про накладення штрафу.

З наведеного вбачається, що особа яка порушила вимоги Закону України Про захист економічної конкуренції притягається до відповідальності рішенням відповідного органу Антимонопольного комітету України.

В подальшому ж, у випадку невиконання зазначеного рішення особою на яку накладено штраф в добровільному порядку, відповідні органи Антимонопольного комітету України на підставі статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" мають право заявити позов про стягнення нарахованого штрафу, а також пені нарахованої у випадку прострочення сплати штрафу.

У даному випадку, за вчинене відповідачем правопорушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції щодо неподання інформації у встановлені строки адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65/8-р/к від 11.04.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 67-02/2021 на відповідача накладено штраф.

Таким чином, відповідача притягнуто до відповідальності за допущені порушення в строк, передбачений абз. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Стягнення ж з відповідача штрафу та пені згідно з даним судовим рішенням здійснюється в зв`язку з невиконанням відповідачем вказаного рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України в добровільному порядку, як з особи вже притягнутої до відповідальності згідно з цим рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України.

З урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Українська вугільна компанія (адреса: 61045, м. Харків, вул. Яроша Отакара, буд.18; ) штраф у розмірі 41300,00 грн та пеню у розмірі 41300,00 грн з зарахуванням зазначених сум до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків.

Стягувач - Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Українська вугільна компанія (адреса: 61045, м. Харків, вул. Яроша Отакара, буд.18; ) на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; ) 2422,40 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "24" травня 2024 р.

Суддя О.І. Байбак