ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2024 р. Справа№ 910/11746/21 (910/5244/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Копитової О.С.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва

від 12.07.2023 (повний текст складено 04.09.2023, суддя Івченко А.М.)

у справі № 910/11746/21 (910/5244/23)

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2 ,

2. компанії "SL 011902 LP" (попередня назва "COMPASS INVEST TEAM LP", зареєстрована відповідно до законодавства Шотландії)

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (спростування (скасування) зобов`язання боржника за нікчемним правочином)

в межах справи 910/11746/21

за заявою ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/11746/21 про неплатоспроможність ОСОБА_2 , провадження у якій відкрито ухвалою від 25.08.2021.

У квітні 2023 року ОСОБА_3 звернувся в межах справи про неплатоспроможність з позовом до ОСОБА_2 та компанії "SL 011902 LP" та просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, а саме скасувати зобов`язання нового кредитора ( ОСОБА_2 ) щодо оплати на рахунок первісного кредитора (COMPASS INVEST TEAM LP) за право вимоги згідно п. 3.5 договору уступки права вимоги № 892ВВ/1 від 08.04.2017, укладеного між відповідачами.

Також, позивач просив визнати недійсним договір відступлення права вимоги № 1-892ВВ/1 від 08.04.2018, укладений між компанією COMPASS INVEST TEAM LP та ОСОБА_4 , визнати недійсним договір відступлення права вимоги № 2-892ВВ/1 від 16.11.2022, укладений між ОСОБА_4 та громадянином Латвії ОСОБА_5 .

Позов мотивований тим, що існують підстави для визнання недійсним договору уступки права вимоги № 892ВВ/1 від 08.04.2017, оскільки вчинений юридичною особою, яка припинена, тобто без необхідного обсягу цивільної дієздатності. Не мав необхідного обсягу повноважень і представник ліквідованої юридичної особи, який діяв від її імені на підставі доручення при укладенні договору. Такий правочин, на переконання позивача є фіктивним, оскільки у сторін був умисел на уникнення звернення стягнення у справі № 757/16456/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі №910/11746/21 (910/5244/23) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 скасувати повністю, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Судові витрати стягнути з відповідачів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а висновки суду, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи. Також, скаржник посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Так, за доводами позивача, суд не з`ясував обставини, що на момент підписання договору уступки компанія COMPASS INVEST TEAM LP перебувала в стані припинення, стороною договору вказано неіснуючу компанію, на договорі проставлений відбиток печатки з неіснуючою назвою компанії, відсутній документ, що підтверджує повноваження повіреного, що свідчить про вчинення правочину припиненою компанією поза межами цивільної дієздатності і є недійсним в силу закону в силу ч. 2 ст. 215, ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України. Скаржник зазначає, що вчинення договору уступки повіреним , яка знаходилась в стані припинення із застосуванням неіснуючої назви, за відсутності належним чином засвідчених повноважень не є перевищенням повноважень та не можна вважати вчиненням правочину представником з перевищенням повноважень в розумінні ст. 241 Цивільного кодексу України. Окрім того, суд першої інстанції неправильно застосував Закон про компанії - 2006 року, оскільки до законом, який регулює діяльність COMPASS INVEST TEAM LP, є Закон про партнерство з обмеженою відповідальністю від 1907 (Limited Partnerships Act 1907). Також, судом не застосовані положення ч. 2 ст. 215, ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, які підлягли застосуванню.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11746/21 (910/5244/23), розгляд справи призначено на 24.10.2023.

Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила її доводи, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023.

За доводами відповідачки, відсутні підстави для визнання договору нікчемним, на які посилається позивач у позові та апеляційній скарзі, укладений між сторонами договір є оспорюваним, тобто таким, недійсність якого встановлюється судом. При цьому, позивач не звертається із вимогою визнати недійсним договір відступлення права вимоги № 892ВВ/1 (основний договір), але просить визнати похідні договори, посилаючись на нікчемність основного. Заперечуючи доводи щодо неправильного застосування норм матеріального права, відповідачка вказує на належність застосування до COMPASS INVEST TEAM LP саме Закону про компанії - 2006, який прийнятий пізніше і розповсюджується на всю територію Великої Британії, в тому числі і Шотландії. Компанія була відновлена в реєстрі компаній 20.11.2017 в адміністративному порядку та вважається такою, якби вона не була розпущена або виключена з реєстру відповідно до а. 1 ст. 1028 Закону про компанії - 2006. 20.11.2017 між сторонами основного договору був підписаний меморандум, у якому сторони підтвердили свої правовідносини за Договором уступки права вимоги № 892ВВ/1. Крім того, на законність оспорюваного договору було опосередковано наголошено Верховним Судом під час розгляду справи № 757/16456/16-ц, у якій ОСОБА_2 наголошувала на наявності підстав для проведення взаємозаліку вимог між сторонами ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ) із посиланням на основний договір № 892ВВ/1. Втім, касаційний суд не погодився із такими доводами, але не через незаконність договору, а через різницю у валюті зобов`язань.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 відкладено розгляд справи на 05.12.2023 та зобов`язано ОСОБА_2 надати суду оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для приєднання до матеріалів справи: договору "Кредитна угода № 892" від 08.09.2014 із доказами виконання; договору уступки права вимоги № 892ВВ/1 від 08.04.2017; договору відступлення права вимоги № 1-892ВВ/1 від 08.04.2018; договору відступлення права вимоги № 2-892ВВ/1 від 16.11.2022. Крім того, зобов`язано ОСОБА_1 надати суду оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для приєднання до матеріалів справи: договору "Кредитна угода № 892" від 08.09.2014 із доказами виконання.

На виконання вимог суду, відповідачка подала Кредитну угоду № 892" від 08.09.2014 із доказами виконання; договору уступки права вимоги № 892ВВ/1 від 08.04.2017.

ОСОБА_1 у додаткових поясненнях повідомив, що не укладав "Кредитну угоду № 892" від 08.09.2014, на ній містить підпис іншої невстановленої особи. Також позивач наголосив, що у постанові Київського апеляційного суду від 10.10.2018 у справі № 757/16456/16-ц були встановлені обставини не доведення існування боргу за договором позики від 08.09.2014, права за якими були відступлені на користь ОСОБА_2 , а на момент укладення договору уступки права вимоги № 892ВВ/1 від 08.04.2017 компанія COMPASS INVEST TEAM LP була ліквідована. Крім того, позивач зазначив, що ОСОБА_2 є власником компанії COMPASS INVEST TEAM LP, що підтверджується заявою про довірче управління від 23.03.2016 та протоколом учасників компанії від 26.03.2016. При цьому, довідка з банківського рахунку є інформацією, що належить до банківської таємниці, отримана ОСОБА_2 із порушенням закону і в силу ч. 2 ст. 77 ГПК України не може прийматись судом в якості доказу наявності заборгованості.

В судовому засіданні 05.12.2023 оголошено перерву до 23.01.2024.

В судовому засіданні 23.01.2024 суд дослідив оригінали договорів та інших доказів, які були надані ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали від 24.10.2023, ухвалив приєднати їх копії до матеріалів справи, а в судовому засіданні було оголошено перерву до 05.03.2024.

04.03.2024 представник позивача подав письмові пояснення, у яких в наголосив на тому, що ОСОБА_1 не підписував договір позики від 08.09.2014, за яким були передані права вимоги до ОСОБА_2 , компанія COMPASS INVEST TEAM LP була ліквідована, у компанії відсутні права вимоги до ОСОБА_1 на суму 250000 євро та не існували на момент переходу прав, що є порушенням ст. 514 Цивільного кодексу України. Таким чином, зміст правочину суперечить названій статті Кодексу, а відповідно договір уступки права вимоги є недійсним.

В судовому засіданні 05.03.2024 оголошено перерву до 02.04.2024.

В судовому засіданні 02.04.2024 оголошено перерву до 28.05.2024.

28.05.2024 представник позивача подав письмові пояснення, у яких зазначив, що повірений компанії COMPASS INVEST TEAM LP ОСОБА_6 на підставі довіреності від 04.11.2015 не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, оскільки компанія станом на час укладення договору уступки права вимоги була ліквідована, що підтверджується даними реєстратора та ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 757/16456/16-ц.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 квітня 2017 року між COMPASS INVEST TEAM LP (первісний кредитор), в особі повіреного ОСОБА_6 , що діє на підставі довіреності, та ОСОБА_2 (новий кредитор) був укладений Договір уступки права вимоги № 892ВВ/1 (далі - оспорюваний договір, договір № 892ВВ/1).

Відповідно до п.1.1. Договору № 892ВВ/1, Первісний кредитор уступає Новому кредиторові право вимоги за договором "КРЕДИТНА УГОДА № 892 ВВ" (предмет договору) від "08" вересня 2014 p., укладеному між Первісним кредитором і ОСОБА_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1., адреса: АДРЕСА_1 (найменування й місцезнаходження боржника) (далі - Боржник), в обсягах і на умовах, установлених договором між Первісним кредитором і Боржником.

За умовами п. 2.1 ціна Договору № 892ВВ/1 складає 250 000 ЄВРО (Двісті п`ятдесят тисяч євро), що становить вартість права вимоги, що уступається.

Відповідно до п. 3.5 Новий кредитор зобов`язаний протягом 90 календарних днів від дня набрання чинності цим Договором здійснити оплату в безготівковій формі на поточний рахунок Первісного кредитора за право вимоги в розмірі, установленому п. 2.1 даного Договору.

Даний позов заявлено у зв`язку з тим, що позивач вважає його нікчемним, відтак необхідно застосувати наслідки нікчемності правочину шляхом скасувати зобов`язання нового кредитора ( ОСОБА_2 ) щодо оплати на рахунок первісного кредитора (COMPASS INVEST TEAM LP) за право вимоги згідно п. 3.5 договору № 892ВВ/1.

У зв`язку з нікчемністю договору № 892ВВ/1, позивач також заявив позовні вимоги про визнання недійсними договору відступлення права вимоги № 1-892ВВ/1 від 08.04.2018, укладений між компанією COMPASS INVEST TEAM LP та ОСОБА_4 , та договору відступлення права вимоги № 2-892ВВ/1 від 16.11.2022, укладений між ОСОБА_4 та громадянином Латвії ОСОБА_5 .

Разом з тим, як вірно встановив суд першої інстанції, в даному випадку відсутні підстави для визнання договору № 892ВВ/1 нікчемним, оскільки відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Одночасно позивач не наводить, а суд не встановив обставин, з якими цивільне законодавство пов`язує нікчемність договору № 892ВВ/1.

Разом з тим, обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на невідповідність договору № 892ВВ/1 ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки первісний кредитор як і його повірений не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності у зв`язку з ліквідацією юридичної особи.

Позивач фактично оспорює дійсність договору № 892ВВ/1 з підстав недодержання вимог ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України при його укладенні, що у відповідності до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійсним судом. Отже, договір № 892ВВ/1 є оспорюваним, а не нікчемним, як на то помилково посилається позивач в обґрунтування позову.

Також, позивач вважає договір № 892ВВ/1 фіктивним, тобто таким, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, оскільки у сторін був умисел на уникнення виконання рішення суду у справі № 757/16456/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним з підстав його невідповідності ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки оспорюваний договір хоч і був укладений сторонами 08 квітня 2017 року - у період, коли компанія була розпущена, втім 20 листопада 2017 року компанія була відновлена у реєстрі в адміністративному порядку, а відповідно до п. 1 ст. 1028 Закону про компанії 2006: Загальний ефект адміністративного відновлення в реєстрі полягає в тому, що вважається, що компанія продовжує існувати,якби вона не була розпущена або виключена з реєстру.

Крім того, 20 листопада 2017 року між сторонами оспорюваного договору, ОСОБА_2 та COMPASS INVEST TEAM LP в особі Генерального партнера ОСОБА_7, був підписаний Меморандум про схвалення взаємовідносин між сторонами по Договору уступки права вимоги № 892ВВ/1.

Тобто, правочин в подальшому був схвалений сторонами, а зобов`язання за ним були підтверджені, що виключає висновок про його невідповідність ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Також слід погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного договору з огляду на доводи про його фіктивність, позаяк позивач не подав будь-які докази на підтвердження обставин, які б свідчили про іншу мету та умисел сторін створити інші правові наслідки, які були обумовлені договором - передача права вимоги за правочином.

Одночасно колегія суддів відхиляє посилання сторін на необхідність встановлення обставин існування боргу за договором позики, права кредитора за яким були передані за оспорюваним договором, оскільки такі не були заявлені в суді першої інстанції як підстава позову, відповідно не входять і до предмету доказування у даній справі.

Слід також погодитись із судом першої інстанції на безпідставності позовних вимог про визнання недійсними наступних договорів уступки права вимоги, оскільки відповідні позовні вимоги не заявлені позивачем до сторін таких правочинів, що виключає задоволення позову за відсутності належних відповідачів у спорі.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у даній справі - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 910/11746/21 (910/5244/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.05.2024.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

О.С. Копитова