ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2024 р. Справа№ 910/8127/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023

у справі № 910/8127/23 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»

до Виробничого кооперативу «Контракт»

про стягнення 55 098,49 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

22.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Виробничого кооперативу «Контракт» стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, що в загальному розмірі складає 55 098,49 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 440199 від 04.01.2016 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 5 940,46 грн.

Крім того, 20 та 24 листопада 2020 року представниками позивача та оператора зовнішніх інженерних мереж Комунального підприємства «Київтеплоенерго» на об`єкті відповідача по вул. Зрошувальній, 16 у м. Києві було виявлено порушення Правил користування тепловою енергію, а саме самовільне відключення запірної арматури, зриву пломб на подавальному та зворотному трубопроводі та несанкціоноване споживання відповідачем теплової енергії, про що складено акт про порушення № 20/11/2020 від 20.11.2020, у зв`язку з чим 10.12.2020 комісією з розгляду акту про порушення було прийняте рішення, оформлене протоколом № 1, про розрахунок обсягів та вартості самовільного несанкціонованого споживання теплової енергії з 16 жовтня до 24 листопада 2020 року у загальному розмірі 30 431,18 грн.

З цих підстав та зважаючи на те, що добровільно відповідач вказану суму не сплатив, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 36 371,64 грн боргу, що складається із 5 940,46 грн боргу за січень 2019 року та 30 431,18 грн штрафних санкцій за самовільно спожиту теплову енергію, з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення у розмірі 15 911,82 грн, три проценти річних з простроченої суми 2815,03 грн, а також понесені ним по справі судові витрати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 у справі № 910/8127/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» від 12.07.2023 про зміну підстав позову залишено без розгляду. У позові ТОВ «Євро-Реконструкція» відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду м. Києва від 04.04.2023 у справі № 910/13097/22 за участю сторін даної справ, яке набрало законної сили, встановлено, що поставлена ТОВ «Євро-Реконструкція» Виробничому кооперативу «Контракт» у січні 2019 року теплова енергія за договором № 440199 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води від 04.01.2016 оплачена у повному обсязі.

Крім того, у вказаному рішенні у судовій справі № 910/13097/22 встановлено, що протягом листопада 2019-грудня 2022 років відповідач теплову енергію від позивача не одержував, у тому числі шляхом самовільного підключення у жовтні-листопаді 2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з висновками та мотивами місцевого господарського суду, позивач 15.11.2023 звернувся до Північного апеляційного господарського суду, через систему «Електронний суд» з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та постанови нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального справа й не відповідає фактичним обставинам справи, а також наявним у справі доказам.

Так, скаржник наголошував на тому, що під час розгляду справи № 910/13097/22, яка покладена в основу рішення місцевого господарського суду, обставини надання чи не надання теплової енергії ТОВ «Євро-Реконструкція» споживачу послуг ВК «Контракт» у період до листопада 2019 року, чи у період з жовтня 2020 року по грудень 2022 року, а також несанкціоноване споживання ВК «Контракт» теплової енергії взагалі не досліджувалися, не розглядалися та не встановлювалися.

Разом з тим, скаржник звернув увагу апеляційного господарського суду, що у період з листопада 2020 року по травень 2023 року, ВК «Контракт» свою незгоду з прийнятим рішенням комісії Департаменту енергозбуту ТОВ «Євро-Реконструкція» з розгляду Акту про порушення Правил користування тепловою енергією та/або умов договору про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, яке оформлене протоколом №1 від 10.12.2020 про нарахування ВК «Контракт» вартості самовільного несанкціонованого споживання теплової енергії та штрафних санкцій в розмірі 30 431,18 грн не висловлював, установлені Актом порушення не заперечував.

Також апелянт зазначав, що здійснюючи розгляд справи, суд не надав належної правової оцінки наявному у матеріалах справи клопотанню від ВК «Контракт» про зупинення провадження у справі, до результатів розгляду іншої судової справи № 910/8289/23 за позовом ВК «Контракт» до ТОВ «Євро-Реконструкція» про визнання недійсним рішення комісії Департаменту енергозбуту ТОВ «Євро-Реконструкція» з розгляду Акту про порушення Правил користування тепловою енергією та/або умов договору про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, оформлене протоколом №1 від 10.12.2020 про нарахування ВК «Контракт» вартості самовільного несанкціонованого споживання теплової енергії та штрафних санкцій в розмірі 30 431,18 грн, яка на даний час знаходиться на розгляді у порядку загального позовного провадженні в суді першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2023 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» у судовій справі № 910/8127/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/8127/23.

Крім того, 20.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Євро-Реконструкція», засобами поштового зв`язку, надійшла аналогічна раніше поданій апеляційна скарга, в якій також викладено прохання скасувати оскаржуване рішення та постанови нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 20.11.2023 матеріали апеляційної скарги ТОВ «Євро-Реконструкція» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 у судовій справі № 910/8127/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/8127/23.

30.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/8127/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/8127/23 за апеляційними скаргами ТОВ «Євро-Реконструкція» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023. Апеляційні скарги ТОВ «Євро-Реконструкція» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 об`єднано в одне апеляційне провадження. Вирішено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Позиції учасників справи.

04.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду, через систему «Електронний суд», від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Також у відзиві на апеляційну скаргу відповідач повідомив орієнтовний розрахунок судовик витрат на правову допомогу становить 17 000,00 грн, докази чого будуть надані у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

04.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду, через систему «Електронний суд», від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до результатів розгляду Північним апеляційним господарським судом справи № 910/8289/23.

04.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду, через систему «Електронний суд», від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Заявлені клопотання та результати їх розгляду.

Скаржником до апеляційної скарги долучено нові докази, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а саме: копії матеріалів, зібраних за результатами розгляду заяви ТОВ «Євро-Реконструкція» по факту незаконного споживання Виробничим кооперативом «Контракт» по вул. Зрошувальній, 16, в м. Києві теплової енергії, яка зареєстрована у Дарницькому УП м. Києва за № ЄО 79405 від 20.11.2020.

Дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (частини 1-3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Разом з тим, відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі №909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку на відповідача).

Отже, колегія суддів зазначає, що при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає. Клопотання повинне містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 124 Конституції України, статтях 2, 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України. Принцип диспозитивності передбачає, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції позивач до позовної заяви таких доказів не додавав і не вказував, що очікує на отримання нових доказів, які не можливо було подати разом з позовом.

В тексті апеляційної скарги зазначав, що вказані документи надійшли на поштову адресу ТОВ «Євро-Реконструкція» 13.10.2023 за вх. № 8614, а відповідно, з об`єктивних причин, не могли бути долучені до матеріалів справи на момент подання позовної заяви до суду та відповіді на відзив, оскільки про їх наявність представник позивача дізнався від колишнього працівника ОСОБА_1 у вересні 2023 року.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що клопотання про поновлення пропущеного строку на подання доказів в апеляційній скарзі скаржник не заявив.

Враховуючи, що скаржником не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання доказів скаржник, тому додані скаржником до апеляційної скарги докази судом апеляційної інстанції не приймаються до розгляду в силу частини 8 ст. 80 ГПК України та ст. ст. 118, 269 ГПК України.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі до результатів розгляду Північним апеляційним господарським судом справи № 910/8289/23, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями ст. ст. 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з`ясовувати, як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме зумовлена неможливість розгляду справи.

Таким чином, застосовуючи наведену правову норму, за вимогами ст. 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинене.

Враховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2020 у справі №917/514/19, від 17.04.2019 у справі №924/645/18, від 15.05.2019 у справі №904/3935/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 29.04.2020 у справі №903/611/19, від 18.05.2020 у справі №905/1728/14-908/4808/14.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за договором № 440199 від 04.01.2016 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води за січень 2019 року та штрафних санкцій за самовільне споживання теплової енергії за період 16 жовтня-24 листопада 2020 року, на підставі рішення комісії Департаменту енергозбуту ТОВ «Євро-Реконструкція» з розгляду Акту про порушення Правил користування тепловою енергією та/або умов договору про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, оформлене протоколом №1 від 10.12.2020 про нарахування ВК «Контракт» вартості самовільного несанкціонованого споживання теплової енергії та штрафних санкцій.

Разом з тим, на стадії апеляційного перегляду перебуває рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 у справі №910/8289/23 за позовом Виробничого кооперативу «Контракт» до ТОВ «Євро-Реконструкція», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання недійсним рішення комісії Департаменту енергозбуту ТОВ «Євро-Реконструкція» з розгляду Акту про порушення Правил користування тепловою енергією та/або умов договору про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, оформлене протоколом №1 від 10.12.2020 про нарахування ВК «Контракт» вартості самовільного несанкціонованого споживання теплової енергії та штрафних санкцій в розмірі 30 431,18 грн.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами ст. 227 Господарського процесуального кодексу України в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.ч. 4, 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Водночас, колегія суддів зазначає, що оскаржуване у даній справі рішення ґрунтується, зокрема, на висновках рішення Господарського суду м. Києва від 04.04.2023 у справі № 910/13097/22, відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі до результатів розгляду Північним апеляційним господарським судом справи № 910/8289/23.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні позову, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, і встановлено місцевим господарським судом, 04.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (енергопостачальна організація) та Виробничим кооперативом «Контракт» (покупець) укладено договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, за умовами п. 1.1 якого енергопостачальна організація зобов`язалась виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупця за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 16, теплову енергію у вигляді гарячої води (далі - товар, теплоносій, теплова енергія).

Відповідно до п. 2.1 договору поставка товару здійснюється енергопостачальною організацією на межу балансової належності, визначену в додатку № 1.

Подача теплової енергії покупцю та заповнення системи теплоспоживання покупця теплоносієм здійснюється виключно на підставі нарядів встановленої форми, що виписуються енергопостачальною організацією (п. 2.2 договору).

Згідно з п. 2.7 договору подача теплової енергії за договором здійснюється виключно після письмового звернення покупця на підставі наряду на включення та за умови здійснення передплати за теплову енергію на момент її подачі, визначеної енергопостачальною організацією, з урахуванням максимального теплового навантаження за цим договором по кожному параметру теплоносія за період не менше 60 календарних днів.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що всі розрахунки виконуються на підставі рахунків, які покупець отримує від енергопостачальної організації виключно у грошовій формі, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 6.7 договору при здійсненні розрахунків за спожиту теплову енергію покупець обов`язково повинен зазначити у платіжному дорученні номер договору на постачання теплової енергії, а також місяць та рік, в якому була поставлена теплова енергія, що оплачується покупцем.

Згідно п. 5.1 договору облік спожитої теплової енергії виконується по приладам обліку, що встановлені на межі балансової належності покупця та ПАТ «Київенерго», у відповідності до Тимчасових Правил обліку відпускання і споживання теплової енергії. Встановлення приладів обліку теплової енергії підтверджується актом постановки на комерційний облік приладів обліку. Прилади обліку пломбуються у встановленому порядку.

Пунктом 6.6 договору встановлено, покупець самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно з триманим рахунком-фактурою не пізніше 25 числа поточного місяця, в т.ч. теплову енергію, яка використана субабонентами покупця.

Відповідно до п. 6.7 договору при здійсненні розрахунків за спожиту теплову енергію покупець обов`язково повинен зазначити у платіжному дорученні номер договору на постачання теплової енергії, а також місяць та рік, в якому була поставлена теплова енергія, що оплачується покупцем.

Згідно з п. 6.7.1 договору, у разі невиконання покупцем умов п. 6.7 договору, грошові кошти, що отримані згідно з платіжним дорученням, де не вказані рік та місяць, за які здійснюється платіж, зараховуються енергопостачальною організацією як сплата за теплову енергію, оплата вартості якої прострочена споживачем найдовше (оплата за минулі періоди).

Пунктом п. 10.1 договору строк дії договору встановлений з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. і вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо жодна із сторін даного договору не заявить іншій стороні протилежне не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору.

Доказів припинення договору в установленому порядку матеріали справи не містять.

Звертаючись до місцевого господарського суду з позовом, позивач вказував, що протягом січня 2019 року ним поставлено відповідачу 11,8326 Гкал теплової енергії вартістю 16317,20 грн, яка відповідачем оплачена частково у розмірі 10 307,20 грн, у зв`язку з чим, у останнього станом на травень 2023 існує заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення в розмірі 5 940,46 грн (арк. 3 позовної заяви).

Під час розгляду господарського спору у справі № 910/13097/22 за позовом Виробничого кооперативу «Контракт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про стягнення 11 000,00 грн попередньої оплати за послуги з ввімкнення теплоносія в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 16, Господарським судом міста Києва від 04.04.2023 установлено, що ВК «Контракт» надано до матеріалів справи докази оплати ним постачальнику вартості теплової енергії за поставлену відповідачем у січні-березні 2019 року.

У силу вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову ТОВ «Євро-Реконструкція» у позові про стягнення з ВК «Контракт» 5940,46 грн боргу за січень 2019 року.

Щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 30 431,18 грн, нарахованих відповідно до актів про порушення № 20/11/2020 від 20.11.2020 та № 24/11/2020 від 24.11.2020, то доказів їх оплати ВК «Контракт» не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2020 представниками позивача та оператора зовнішніх інженерних мереж Комунального підприємства «Київтеплоенерго», в присутності представників споживача, які відмовились надати свої персональні дані для зазначення їх в акті, на об`єкті відповідача по вул. Зрошувальній, 16 у м. Києві було виявлено порушення Правил користування тепловою енергію, а саме самовільний зрив пломб в тепловій камері ТК-407/20 та самовільне включення запірної арматури для подачі теплової енергії до об`єкту споживача (покупця). Самовільний зрив пломб на об`єкті споживача (покупця) та самовільне підключення споживачем (покупцем) власних систем теплоспоживання до теплових мереж (без дозволу енергопостачальної організації та наряду встановленої форми), про що складено акт № 20/11/2020 про порушення споживачем (покупцем) Правил користування тепловою енергією та/або умов Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води.

Надалі, 24.11.2020 представниками позивача та оператора зовнішніх інженерних мереж Комунального підприємства «Київтеплоенерго», в присутності представників споживача, які відмовились надати свої персональні дані для зазначення їх в акті, на об`єкті відповідача по вул. Зрошувальній, 16 у м. Києві було виявлено порушення Правил користування тепловою енергію, а саме самовільний зрив пломб в тепловій камері ТК-407/20 та самовільне включення запірної арматури для подачі теплової енергії до об`єкту споживача (покупця). Самовільний зрив пломб на об`єкті споживача (покупця) та самовільне підключення споживачем (покупцем) власних систем теплоспоживання теплових мереж, без дозволу енергопостачальної організації та наряду встановленої форми) про що складено акт № 24/11/2020 про порушення споживачем (покупцем) Правил користування тепловою енергією та/або умов Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води.

10.12.2020 комісією Департаменту енергозбуту ТОВ «Євро-Реконструкція» з розгляду акту про порушення Правил користування тепловою енергією та/або умов Договору про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, розглянуто акт № 20/11/2020 від 20.11.2020 про порушення споживачем (покупцем) Правил користування тепловою енергією та/або умов Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води та Акт № 24/11/2020 від 24.11.2020 про порушення споживачем (покупцем) Правил користування тепловою енергією та/або умов Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, та прийнято рішення, оформлене протоколом № 1, за яких нараховано Виробничому кооперативу Контракт» вартість самовільного несанкціонованого споживання теплової енергії та штрафних санкцій в розмірі 30 431,18 грн.

Розрахунок обсягів та вартості самовільного несанкціонованого споживання теплової енергії та штрафних санкцій додані до протоколу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 30 431,18 грн нарахованих відповідно до актів про порушення № 20/11/2020 від 20.11.2020 та № 24/11/2020 від 24.11.2020, місцевий господарський суд виходив з того, що у рішенні в судовій справі № 910/13097/22 встановлено, що протягом листопада 2019-грудня 2022 років відповідач теплову енергію від позивача не одержував, установленні обставини спростовують самовільне споживання відповідачем теплової енергії у жовтні-листопаді 2020 року.

Крім того, у рішенні Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 у справі № 910/13097/22 прямо вказано, що вимоги відповідача (ТОВ «Євро-Реконструкція») про примусове стягнення з позивача заборгованості за актами про допущене порушення є самостійним предметом позову і не є предметом розгляду у даній справі.

Відтак, місцевий господарський суд при розгляді справи, рішення якої переглядається, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 30 431,18 грн нарахованих відповідно до актів про порушення № 20/11/2020 від 20.11.2020 та № 24/11/2020 від 24.11.2020.

Враховуючи, що допущені відповідачем порушення зафіксовані належним чином та матеріалах справи на дату розгляду справи судом першої інстанції та на момент прийняття даної постанови відсутні докази визнання протоколу № 1 засідання комісії Департаменту енергозбуту ТОВ «Євро-Реконструкція» з розгляду акту про порушення Правил користування тепловою енергією та/або умов Договору про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води від 10.12.2020 недійсним, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 30 431,18 грн за вказані порушення.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 2 815,03 грн за сукупний період з 01.03.2019 по 08.05.2023 та 15 911,82 грн інфляційних втрат за сукупний період лютий 2019 року - квітень 2023 року, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Колегія суддів звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. При цьому, у розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За таких обставин, здійснивши власний розрахунок 3% річних на суму, яка підлягає стягненню згідно висновку апеляційного суду (30 431,18 грн) за заявлений період з 01.02.2021 по 08.05.2023, суд встановив, що належні до стягнення з відповідача 3% річних становлять суму 2 068,49 грн, відтак вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних слід задовольнити частково.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат на суму, яка підлягає стягненню згідно висновку апеляційного суду (30 431,18 грн) за заявлений період лютий 2021 року по квітень 2023 року, суд встановив, що належні до стягнення з відповідача інфляційні втрати становлять суму 12 763,59 грн, а відтак вимогу позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат слід задовольнити частково.

За таких обставин, колегія суддів задовольняє позов «Євро-Реконструкція» частково та ухвалює рішення про стягнення з Виробничого кооперативу «Контракт» 30 431,18 грн штрафних санкцій, нарахованих згідно протоколу № 1 засідання комісії Департаменту енергозбуту ТОВ «Євро-Реконструкція» з розгляду акту про порушення Правил користування тепловою енергією та/або умов Договору про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води від 10.12.2020, 2 068,49 грн відсотків річних та 12 763,59 грн інфляційних втрат.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів, вважає висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог помилковим, оскільки за установленими судом апеляційної інстанції обставинами позов підлягав частковому задоволенню, тож рішення суду першої інстанції належить скасувати.

Оскільки спір у справі виник у результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги повністю.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 у справі № 910/8127/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 у справі № 910/8127/23 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Виробничого кооперативу «Контракт» (02099, м. Київ, вул. Академіка Горбунова, 2, ідентифікаційний код 21542691)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20, ідентифікаційний код 37739041)

30 431,18 грн (тридцять тисяч чотириста тридцять одну гривню вісімнадцять копійок) основної заборгованості,

2 068,49 грн (дві тисячі шістдесят вісім гривень сорок дев`ять копійок) відсотків річних,

12 763,59 грн (дванадцять тисяч сімсот шістдесят три гривні п`ятдесят дев`ять копійок) інфляційних втрат,

2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору за подання позовної заяви.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з Виробничого кооперативу «Контракт» (02099, м. Київ, вул. Академіка Горбунова, 2, ідентифікаційний код 21542691)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20, ідентифікаційний код 37739041)

4 026,00 грн (чотири тисячі двадцять шість гривень нуль копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити місцевому господарському суду видати накази.

8. Матеріали справи № 910/8127/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.05.2024.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук