номер провадження справи 22/41/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.05.2024 Справа № 908/394/24
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,
розглянувши без виклику учасників справи заяву (вих. № 452 від 29.04.2024) Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок про розподіл витрат на правничу допомогу та повернення судового збору, матеріали справи № 908/394/24
про стягнення 493301,26 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.04.2024 у справі № 908/394/24 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок задоволені частково. Стягнуто з Комунального підприємства Тепловодоканал Енергодарської міської ради (71052, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд.1, офіс 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок (69018, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд.18, ) 42550 (сорок дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 06 коп. 3% річних, 450556 (чотириста п`ятдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 91 коп. інфляційних втрат, 5917 (п`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 29 коп. судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

30.04.2024 від позивача через систему Електронний суд надійшла заява (вих. № 452 від 29.04.2024) Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок про розподіл витрат на правничу допомогу та повернення судового збору. Згідно прохальної частини заяви просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 10000,00 грн.; повернути позивачу з Державного бюджету України 1479,90 грн. судового збору.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.04.2024, заяву визначено для розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 30.04.2024 заяву прийнято до розгляду. Встановлено відповідачу строк до 08.05.2024 для подання заперечення на заяву позивача з доказами, що підтверджують надіслання (надання) заперечення і доданих до нього доказів позивачу.

У вказаній увалі судом зазначено, що останнім днем строку розгляду даної заяви є 13.05.2024.

Враховуючи місцезнаходження відповідача та тимчасово окупованій території України, відсутність електронного кабінету, суд, згідно ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території, відповідача про судовий розгляд заяви повідомив через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що розміщено на 01.05.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що матеріали справи є достатніми, справа № 908/394/24 розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, сторони в судове засідання не викликалися, частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначені строки для ухвалення додаткового рішення, враховуючи перебування судді Ярешко О.В. у відпустці з 13.05.2024 по 27.05.2024, судом 28.05.2024 ухвалено додаткове судове рішення в цій справі.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Статтею 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З дотриманням вказаних приписів процесуального законодавства, позивачем у позовній заяві викладено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, до якого входять витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Докази щодо понесення таких витрат подані позивачем після ухвалення судового рішення в цій справі протягом п`яти днів.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач заявив про свій намір щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, докази щодо понесення таких витрат були подані в установлений законодавством строк. Судові дебати, враховуючи розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не проводились.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем надано до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 03.05.2021 № 16, укладеного між Приватним акціонерним товариством Енергетична компанія Барвінок (клієнт за договором) та Адвокатом Гончаренко Наталією Андріївною (адвокат за договором), предметом якого є зобов`язання адвоката за дорученням клієнта надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, та зобов`язання клієнта оплатити їх адвокату надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (пункт 1.1). відповідно до цього договору, адвокат надає клієнту такі види юридичних послуг: 1.3.2. Підготовка судово-процесуальних документів у встановленому порядку (з правом їх підпису) (пункт 1.3). Згідно п. 3.3, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість.

Додатковою угодою від 04.12.2023 № 28 сторони продовжили термін дії вказаного договору до 31.12.2024 включно.

За умовами додаткової угоди від 12.02.2024 № 30 до договору № 16 від 03.05.2021 сторони визначили, що клієнт доручає адвокатові надати правову (правничу) допомогу стосовно судового вирішення клієнтом в господарському суді питання стягнення з Комунального підприємства Тепловодоканал Енергодарської міської ради інфляційних втрат на суму боргу за договором про постачання електричної енергії № 12-20 від 28.01.2020 та 3% річних, а саме: - підготовка та складання позовної заяви про стягнення з КП «ТВК» ЕМР 3% річних, інфляційних втрат; - підготовка повного пакету документів, необхідного для звернення з позовом до господарського суду, проведення розрахунків 3% річних, інфляційних втрат та судового збору, формування квитанції для його оплати, направлення позову відповідачу, пред`явлення позову до суду (пункт 1 додаткової угоди). Розмір гонорару адвоката за надання правової (правничої) допомоги, зазначеної в п. 1 даної додаткової угоди, є фіксованим та не підлягає зміні в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, за домовленістю сторін складає 10000,00 грн. без ПДВ (пункт 3). Клієнт здійснює оплату за цією додатковою угодою адвокату згідно підписаного сторонами акту здачі-приймання наданих послуг протягом 5 робочих днів з дати фактичного виконання остаточного рішення суд, на підставі виставленого рахунку.

15.02.2024 року між Адвокатом Гончаренко Н.А. та позивачем підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 33 за вказаним вище договором, яким сторони засвідчили виконання адвокатом та отримання позивачем правничої допомоги, що полягала у підготовці та складанні позовної заяви до ПАТ ЕК Барвінок до КП «ТВК» ЕМР про стягнення 3% річних та збитків від інфляції, разом із повним пакетом документів; направлення позову з додатками відповідачу й пред`явлення позову до суду. Зазначено, що загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн.

У матеріалах справи наявна копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1096040 від 22.08.2022, виданого позивачу Адвокатом Гончаренко Н.А., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Гончаренко Н.А.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно в кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Від відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката не надійшло.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Суд зазначає, що сторонами в договорі № 16 від 16.01.2021, з урахуванням додаткової угоди № 30 від 12.02.2024, визначено розмір гонорару за надання правничої допомоги в фіксованій сумі 10000,00 грн.

Позовна заява, що надійшла до суду, підписана та подавалися через систему «Електронний суд» адвокатом Гончаренко Н.А. Судом не встановлено подання адвокатом необґрунтованих заяв і клопотань. В акті приймання-передачі наданих послуг відображені послуги, які реально надані адвокатом позивачу.

Надані позивачем докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування йому судом витрат на професійну правничу допомогу за рахунок відповідача, оскільки їх розмір відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи, що позов Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок був задоволений частково, суд стягує з відповідача на користь позивача 9996,06 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, заява (вих. № 452 від 29.04.2024) Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок про розподіл витрат на правничу допомогу задовольняється судом частково.

Заява (вих. № 452 від 29.04.2024) позивача в частині повернення судового збору судом задовольняється, про що постановлено ухвалу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву (вих. № 452 від 29.04.2024) Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок про розподіл витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Тепловодоканал Енергодарської міської ради (71052, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, офіс 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок (69018, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд.18, ) 9996 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 06 коп. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 28 травня 2024.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко