ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024м. ДніпроСправа № 904/2592/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абхазька-4" (м. Дніпро)

до Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Міські активи" Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

про визнання незаконним та скасування рішення міської ради

Представники:

від позивача: Логвінова В.В.;

від відповідача: Костюченко О.Т.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: Салькова І.А.

СУТЬ СПОРУ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абхазька-4" звернулось з позовною заявою до Дніпровської міської ради, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради №51/39 від 19.12.2018 в частині зарахування на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" ДМР нежитлового приміщення площею 261,4кв.м. по вул. Абхазькій, 4.

Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняття Дніпровською міською радою рішення №51/39 від 19.12.2018 в частині визнання права комунальної власності на нежитлове приміщення загальною площею 261,4кв.м., за адресою вул. Абхазька, 4 та визначення балансоутримувачем КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР порушує право власності власників квартир будинку АДРЕСА_1 , оскільки спірне приміщення є підвалом будинку і є допоміжним. Зазначає, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення вийшов за межі повноважень, оскільки нежитлове приміщення є допоміжним і відповідач не мав право розпоряджатися ним.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2023 позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абхазька-4" залишено без руху на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 164, частини першої статті 172 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

01.06.2023 представник позивача подав до канцелярії суду заяву від 01.06.2023, відповідно до змісту якої позивачем надано докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, належні докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, оригінали касових чеків, розрахункових квитанцій тощо, та усунуто недоліки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.06.2023.

15.06.2023 представник відповідача подав до канцелярії суду заяву щодо продовження строку для подання відзиву на позовну заяву. Заява обґрунтована відсутністю відповіді на інформаційний запит від Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, як до виконавчого органу, який відповідальний за облік комунального майна Дніпровської міської територіальної громади, а також відсутністю відповіді на інформаційний запит до КП "ДМБТІ" ДМР щодо надання належним чином завіреної копії експлікації підвалу житлового будинку.

У судовому засіданні 29.06.2023 представник відповідача звернувся з клопотанням про надання додаткового строку для подання відзиву на позов.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 оголошено перерву та призначено підготовче засідання на 13.07.2023.

12.07.2023 відповідач подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити в позові. В додатках до відзиву надав копію листа від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №2/5-1141 від 30.06.2023 та копію листа від Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради №6043 від 19.06.2023.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки скасування рішення міської ради в частині визначення балансоутримувач не спростовує факт належності нежитлового приміщення загальною площею 261,4кв.м., за адресою вул. Абхазька, 4 до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра.

Також, 12.07.2023 відповідач звернувся з клопотанням про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

- Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпровської міської ради ();

- Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ().

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпровської міської ради та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Оголошено перерву та призначено підготовче засідання на 08.08.2023.

13.07.2023 представник позивача подав до канцелярії суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги.

В своїх поясненнях на заперечення відповідача зазначає, що відповідно до листа №7/5-135 від 01.08.2016 Департаменту по роботі з активами в Реєстрі об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська станом на 01.08.2016 в будинку 4 по вул. Абхазька значилось одне нежитлове приміщення №106, розташоване на першому поверсі будинку, а на балансі КВЖРЕП Жовтневого району перебував лише житловий будинок в цілому, який в подальшому і був переданий позивачу в цілому. Також зазначає, що відповідно до технічного паспорту на житловий будинок 1977 року загальна площа підвалу складає 601,4кв.м. яка не включає в себе будь-яких інших приміщень, ніж підвалу.

18.07.2023 представник позивача подав до канцелярії суду письмові пояснення в обґрунтування позовних вимог.

03.08.2023 третя особа-2 подала до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому наголошувала, що приналежність статусу приміщення допоміжного або нежитлового має вирішувати комісія ДМР на підставі проведеної незалежної будівельної експертизи відповідного приміщення. Також зазначає, що наразі така експертиза не проводилася.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023 відкладено підготовче засідання на 15.08.2023. Зобов`язано відповідача надати до суду та направити учасникам процесу заперечення на відповідь на відзив та додаткове обґрунтування клопотання щодо залучення третьої особи: Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпровської міської ради.

08.08.2023 представник відповідача подав до канцелярії суду клопотання про долучення доказів в обґрунтування своїх заперечень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в засіданні на 05.09.2023.

29.08.2023 третя особа-2 звернулася до суду з клопотанням про призначення у справі судової незалежної будівельної експертизи, в якому просила поставити на вирішення експерта наступне питання:

- До якого правового статусу належить нежитлове підвальне приміщення, площею 261,4кв.м., яке розташоване в багатоквартирному будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Абхазька 4?

Також, просить зупинити провадження у справі на час проведення судової експертизи, оплату за проведення судової експертизи гарантує.

Клопотання обґрунтовано необхідністю визначення правового статусу підвального приміщення, площею 261,4кв.м., яке розташоване в багатоквартирному будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Абхазька, 4, оскільки станом на теперішній час незалежна будівельна експертиза не проводилась, а тому питання щодо визначення правового статусу вищезазначеного приміщення є спірним та невизначеним.

У судове засідання 05.09.2023 третя особа-1 не забезпечила явку свого повноважного представника, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином.

У судовому засіданні 05.09.2023 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи копій документів, які обґрунтовують позовні вимоги.

Також, у судовому засіданні 05.09.2023 позивач заперечив проти наведеного клопотання третьої особи-2. Однак, зазначив, що в разі задоволення такого клопотання на вирішення експерту слід поставити таке питання: До якого правового статусу - допоміжного приміщення або нежитлового приміщення - належить підвальне приміщення, площею 261,4кв.м., яке розташоване в багатоквартирному будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Абхазька, 4?

У судовому засіданні 05.09.2023 відповідач підтримав клопотання третьої особи-2 про призначення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 вирішено повернутися до стадії підготовчого провадження. Призначено підготовче засідання для розгляду клопотання третьої особи-2 про призначення судової експертизи на 08.09.2023.

08.09.2023 представник відповідача подав до канцелярії суду письмові пояснення в яких зазначає, що рішенням міської ради №48/27 від 21.09.2022 змінено найменування третьої особи-1 з КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпровської міської ради на КП "Міські активи" Дніпровської міської ради.

Також, 08.09.2023 представник відповідача подав письмові пояснення третьої особи-2 на клопотання про призначення експертизи, в яких наполягав на необхідності проведення експертизи та запропонував питання, які необхідно поставити експерту.

08.09.2023 представник позивача подав до канцелярії суду письмові пояснення, в яких виклав свої заперечення на клопотання третьої особи-2 про призначення у справі будівельної експертизи. Також зазначив, що у випадку задоволення клопотання, на вирішення експерта слід поставити питання наступного змісту: «Який правовий статус нежитлове чи допоміжне має частина підвального приміщення загальною площею 261,4кв.м. розташоване в багатоквартирному будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Абхазька, 4?».

У судовому засіданні 08.09.2023 представник третьої особи-2 підтримав раніше подане клопотання про призначення у справі судової будівельної експертизи. Представник позивача заперечував проти задоволення наведеного клопотання, однак у випадку задоволення, просив поставити експерту наведене ним питання. Представник відповідача підтримав клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 08.09.2023 задоволено клопотання відповідача про заміну найменування третьої особи-1. Змінено найменування третьої особи-1 з Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпровської міської ради на Комунальне підприємство "Міські активи" Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код 03341763). Задоволено клопотання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про призначення по справі судової експертизи. Призначено у справі №904/2592/23 судову експертизу. На вирішення судової експертизи поставлено наступне питання:

- Чи належить частина підвального приміщення загальною площею 261,4кв.м., яке розташоване в багатоквартирному будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Абхазька, 4 до числа допоміжного, або являється нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку з моменту його побудови та на час проведення судової експертизи?

Зобов`язано Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради провести оплату вартості судової експертизи, докази оплати надати Господарському суду Дніпропетровської області.

Проведення експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, ). Провадження у справі №904/2592/23 зупинено.

18.09.2023 справу було направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи.

30.01.2024 Господарським судом Дніпропетровської області листом повідомлено третю особу-2 про необхідність виконання вимог ухвали про призначення експертизи в частині проведення оплати.

05.02.2024 третя особа-2 - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради подала до суду клопотання, в якому просить:

- відмовити в клопотанні судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Ткаленко О.М. щодо здійснення оплати послуг з проведення судової будівельно-технічної експертизи Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради;

- покласти на позивача оплату послуг з проведення судової будівельно-технічної експертизи щодо приналежності статусу приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Абхазька, 4.

В обґрунтування зазначеного клопотання третя особа-2 посилалась на відсутність фінансування.

Листом від 07.02.2024 господарським судом повідомлено Дніпропетровській науково-дослідний інститут судових експертиз про подане третьою особою-2 клопотання про відсутність фінансування для оплати призначеної експертизи.

22.02.2024 третя особа-2 - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради подала до суду клопотання, в якому просить відмовити в клопотанні судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Ткаленко О.М. від 20.11.2023 та просить попередню оплату послуг з проведення судової будівельно-технічної експертизи щодо приналежності статусу приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Абхазька, 4 покласти на позивача у зв`язку з неможливістю Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити попередню оплату зазначених послуг.

15.04.2024 до канцелярії суду надійшла справа разом із супровідним листом експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. В листі експерт зазначив, що станом на 26.03.2024 оплата за проведення експертизи на рахунок інституту не надходила, у зв`язку з чим, ухвала суду від 08.09.2023 про призначення експертизи залишається без виконання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.04.24.

У судове засідання 30.04.2024 третя особа-1 не забезпечила явку свого представника, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в засіданні на 21.05.2024.

У судове засідання 21.05.2024 третя особа-1 не забезпечила явку свого представника, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

У судовому засіданні 21.05.2024 проголошені вступна та резолютивна частина рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи-2, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

16.05.2016 було проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Абхазька-4», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 15-17 том 1).

Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради листом №7/5-135 від 01.08.2016 (а.с. 18 том 1) повідомив позивача про те, що згідно наданих відомостей, у Реєстрі об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська станом на 22.07.2016, по вул. Абхазькій, 4 значиться:

- житловий будинок, загальною площею 5710,9кв.м, який перебуває на балансі Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району, за інформаційними відомостями (форма 2) наданими балансоутримувачем до Реєстру, станом на 01.12.2015;

- нежитлове приміщення №106 бібліотеки-філіалу №31 в житловому будинку літ. А-9, а3 ґанок, загальною площею 150,3кв.м, яке перебуває на балансі Дніпропетровського міського комунального закладу культури Централізованої системи публічних бібліотек для дорослих, за інформаційними відомостями (форма 2) наданими балансоутримувачем до Реєстру, станом на 01.01.2010.

26.09.2016 між КВЖРЕП Жовтневого району та ОСББ "Абхазька-4" (далі позивач) підписаний акт приймання-передачі об`єкта в управління з управління відповідно до умов якого будинок за адресою: м. Дніпро, вул. Абхазька, буд. 4, передається з управління КВЖРЕП Жовтневого району в управління ОСББ "Абхазька-4" із загальною площею будинку (частини будинку) 5868,70кв.м., з якої житлова площа квартир 3032,10кв.м., загальна площа квартир 4736,40кв.м., у тому числі допоміжні приміщення: сходові клітини площею 283,7кв.м., підвали площею 601,4кв.м. (а.с. 34 том 1).

Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради листом №7/5-1790 від 09.10.2018 (а.с. 19 том 1) повідомив позивача про те, що згідно відомостей, наданих до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, станом на 09.10.2018 у Реєстрі об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра (далі - Реєстр) по вул. Абхазькій, 4, є запис про нежитлове приміщення №106 бібліотеки-філіалу №31, а3 ґанок (в житловому будинку літ. А-9), загальною площею 149,9кв.м, яке перебуває на балансі Дніпровського міського комунального закладу культури "Централізована система публічних бібліотек для дорослих", за інформаційними відомостями (форма 2), наданими балансоутримувачем до Реєстру, станом на 01.01.2018. Підставою виникнення права власності вищезазначених об`єктів нерухомості є рішення міської ради від 18.06.2003 №16/10 "Про внесення змін до рішення міської Ради народних депутатів від 27.11.91 №46 "Про комунальну власність Дніпропетровської міської Ради народних депутатів". Запис у Реєстрі про нежитлове приміщення, загальною площею 261,3кв.м по вул. Абхазькій, 4, відсутній. Також зазначено, що договори оренди комунального нерухомого майна за адресою: вул. Абхазька, 4 не укладалися та за тристоронніми угодами від попередніх орендодавців не приймалися.

19.12.2018 Дніпровською міською радою прийнято рішення №51/39 «Про об`єкти нерухомого майна комунальної власності та визначення їх балансоутримувача» (а.с. 21, 22 том 1). Вказаним рішенням було відзначено, що об`єкти нерухомого майна згідно з додатком є об`єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра (п. 1 рішення). Визначено балансоутримувачем об`єктів нерухомого майна Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до додатку до вказаного рішення одним із об`єктів нерухомого майна, які є об`єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра та зараховуються на баланс Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю «Дніпропетровської міської ради є нежитлове приміщення площею 261,4кв.м. за адресою: вул. Абхазька, 4.

Як зазначає позивач із таким рішенням він не погодився та намагався в позасудовому порядку вирішити вказане питання та повернути підвал його співвласникам.

Так, листом від 19.11.2020 (а.с. 23 том 1) позивач звертався до відповідача із проханням скасувати незаконне рішення та повернути підвал будинку його законним власникам - співвласникам багатоквартирного будинку.

У відповідь на дане звернення Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради листом №7/10-561 від 08.12.2020 (а.с. 24 том 1) повідомив позивача, що Дніпровською міською радою прийнято рішення від 25.09.2019 №115/48 «Про врегулювання питання розмежування допоміжних та нежитлових приміщень у багатоквартирних житлових будинках міста Дніпра», яким створено комісію з питання врегулювання розмежування допоміжних та нежитлових приміщень у багатоквартирних житлових будинках комунальної власності територіальної громади міста Дніпра та затверджено її склад. Звернення було направлено на розгляд до зазначеної комісії.

Листом №1 від 14.01.2022 (а.с. 25 том 1) Комісія з питань врегулювання розмежування допоміжних та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках комунальної власності територіальної громади міста Дніпра на звернення позивача від 05.07.2021 надала висновок від 30.06.2021 року про правовий статус приміщення. Відповідно до вказаного висновку, комісія встановила: у зв`язку з виникненням спірних питань щодо розмежування допоміжних та нежитлових приміщень по вул. Абхазькій, 4 для визначення правового статусу приміщення замовити проведення незалежної будівельної експертизи приміщення.

26.01.2022 позивач направив до Дніпровської міської ради звернення (а.с. 27 том 1), в якому просив скасувати рішення ДМР №51/39 від 19.12.2018 в частині зарахування на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР нежитлового приміщення площею 261,4кв.м. по вул. Абхазькій, 4 - як помилкове.

Департамент по роботі з активами управління з питань комунальної власності листом №7/10-90 від 11.02.2022 повідомив позивача, що члени Комісії не дійшли одноголосного висновку щодо статусу приміщення (нежитлове чи допоміжне), у зв`язку з чим, для вирішення питання необхідне проведення незалежної будівельної експертизи приміщень.

10.06.2022 позивач повторно звернувся до відповідача із проханням скасувати спірне рішення як помилкове з тих підстав, що статус приміщення не визначено, проте воно зараховано на баланс як нежитлове.

Як зазначає позивач на цей лист відповіді Дніпровська міська рада не надала.

Позивач стверджує, що спірне нежитлове приміщення є спільним майном співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 , яке є допоміжним приміщенням і входить до складу підвалу, а тому рішення Дніпровської міської ради №51/39 від 19.12.2018 «Про об`єкти нерухомого майна комунальної власності та визначення їх балансоутримувача» в частині зарахування на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР нежитлового приміщення площею 261,4кв.м. по вул. Абхазькій, 4 є незаконним і таким, що здійснено за відсутності законних підстав та порушує права співвласників, що й стало причиною виникнення спору й подання позову з вимогами, які є способом захисту прав співвласників багатоквартирного будинку в особі позивача.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з наявністю прав співвласників багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 на спірне нежитлове приміщення з можливістю захисту їх інтересів позивачем у цій справі, обставини належності нежитлового приміщення площею 261,4кв.м. по вул. Абхазькій, 4 до допоміжних приміщень будинку, наявності/відсутності правових підстав для визнання незаконним рішення Дніпровської міської ради №51/39 від 19.12.2018 «Про об`єкти нерухомого майна комунальної власності та визначення їх балансоутримувача» в частині зарахування на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР нежитлового приміщення площею 261,4кв.м. по вул. Абхазькій, 4.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (далі Закон № 417-VIIІ) управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Під управлінням багатоквартирним будинком розуміється вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (пункт 8 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі Закон № 2866-ІІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частинами першою, четвертою статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді (частина восьма статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

За змістом частини чотирнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації.

Отже, з моменту державної реєстрації ОСББ "Абхазька-4" до об`єднання перейшли функції з управління багатоквартирним будинком 4 по вул. Абхазька у м. Дніпрі, що полягають у реалізації прав та виконанні обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку, в тому числі спірними нежитловими приміщеннями, а також із захистом прав співвласників багатоквартирного будинку з правом виступати позивачем у суді.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 у справі №815/219/17, ґрунтуючись на принципі верховенства права та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Горраіз Лізаррага та інші проти Іспанії" (заява № 62543/00 від 01.11.2004)), зазначив, що реальний захист прав співвласників будинку (членів ОСББ) у певних випадках потребує звернення до суду. Відтак, невизнання за ОСББ самостійного права на звернення до суду в інтересах членів, призвело б до неможливості забезпечення і захисту прав співвласників будинку і стало б невиправданою перешкодою для досягнення мети.

Тому, ОСББ "Абхазька-4" є належним позивачем за позовом про визнання незаконним та скасування рішення міської ради.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначає Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Законодавство, що регулює відносини з реалізації права власності у багатоквартирних будинках, складається з Конституції України, цього Закону, інших законів України та нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері власності у багатоквартирних будинках (стаття 3 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Стаття 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначає суб`єктів права власності у багатоквартирному будинку. За змістом частин першої та другої цієї статті Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" власники квартир та нежитлових приміщень, якими можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава, є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Нежитловим приміщенням відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" є ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (частина перша статті 382 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України встановлено, що всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Аналогічне визначення спільного майна багатоквартирного будинку надано в пункті 6 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", згідно з пунктом 2 якої допоміжними приміщення багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.11.2011 у справі №14-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям "мешканці" треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23.10.2019 у справі №598/175/15-ц (провадження №14-363цс19).

Як встановлено судом, відповідно до висновку про правовий статус приміщення від 30.06.2021 (а.с. 26 том 1), складений Комісією з питань врегулювання розмежування допоміжних та нежитлових приміщень у багатоквартирних житлових будинках комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, здійсненого на підставі заяви позивача №16/105 від 23.11.2020, для визначення правового статусу приміщення необхідно замовити проведення незалежної будівельної експертизи приміщень.

За змістом частини першої статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Так, в процесі розгляду справи за клопотанням Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про призначення по справі судової експертизи, проти якого відповідач не заперечував, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 08.09.2023 призначено у справі №904/2592/23 судову експертизу. На вирішення судової експертизи поставлено наступне питання:

- Чи належить частина підвального приміщення загальною площею 261,4кв.м., яке розташоване в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 до числа допоміжного, або являється нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку з моменту його побудови та на час проведення судової експертизи?

Зобов`язано Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради провести оплату вартості судової експертизи, докази оплати надати Господарському суду Дніпропетровської області.

Однак, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не здійснив оплату на проведення експертизи у зв`язку з чим 15.04.2024 до канцелярії суду надійшла справа разом із супровідним листом експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. В листі експерт зазначив, що станом на 26.03.2024 оплата за проведення експертизи на рахунок інституту не надходила, у зв`язку з чим ухвала суду від 08.09.2023 про призначення експертизи залишається без виконання.

Відповідно до частини десятої статті 81 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Господарський суд зазначає, що не проведення експертизи у справі спричинене саме бездіяльністю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, шляхом невиконання вимог ухвали суду щодо оплати за проведення експертного дослідження.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано твердження позивача, що нежитлове приміщення загальною площею 261,4кв.м., яке знаходиться у підвалі будинку АДРЕСА_1 , є допоміжним приміщенням та є складовою частиною підвалу.

Разом з цим, господарський суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що спірне приміщення (підвал будинку) має статус допоміжних.

Відповідно до даних технічної інвентаризації від 15.04.1977, а також акту приймання-передачі об`єкта в управління з управління від 26.09.2016, площа усього підвалу складає 601,4кв.м., яка відповідно до даних документів є допоміжними приміщеннями будинку (а.с. 30-34 том 1).

За змістом рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 №4-рп/2004, такі приміщення як підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні та ін. є допоміжними і передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків.

В акті приймання-передачі об`єкта в управління з управління від 26.09.2016 визначено підвал саме як допоміжні приміщення (а.с. 34 том 1).

Враховуючи викладене, спірне нежитлове приміщення загальною площею 261,4кв.м. у підвалі житлового будинку літ.А-9 є допоміжним приміщенням, призначеним для експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців і не належать до самостійних об`єктів нерухомого майна.

Відтак, спірне нежитлове приміщення, загальною площею 261,4кв.м. відносяться до спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , що в силу закону є спільною сумісною власністю співвласників цього будинку.

Зазначене відповідачем не спростовано.

За приписами частин першої та другої статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників; не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Можливість відчуження майна, яке є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, законом не передбачена, що виключає наявність підстав для виникнення права власності на спільне майно багатоквартирного будинку в будь-яких інших осіб, крім суб`єктів, визначених у статті 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Таким чином, рішення Дніпровської міської ради №51/39 від 19.12.2018 «Про об`єкти нерухомого майна комунальної власності та визначення їх балансоутримувача» в частині зарахування на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР нежитлового приміщення площею 261,4кв.м. по АДРЕСА_1 порушує права співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною десятою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої статті 16 Цивільного кексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За статтею 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Такі висновки суду засновані передусім на відсутності належних спростувань з боку відповідача цих обставин.

Таким чином, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Дніпровської міської ради №51/39 від 19.12.2018 «Про об`єкти нерухомого майна комунальної власності та визначення їх балансоутримувача» в частині зарахування на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР нежитлового приміщення площею 261,4кв.м. по вул. Абхазькій, 4.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі та надана їм правова оцінка. Заперечення відповідача не спростовують встановлених судом обставин.

Стосовно інших доводів сторін суд зазначає наступне.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №№ 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача і стягненню на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абхазька-4" до Дніпровської міської ради визнання незаконним та скасування рішення міської ради задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради №51/39 від 19.12.2018 в частині зарахування на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" ДМР нежитлового приміщення площею 261,4кв.м. по вул. Абхазькій, 4.

Стягнути з Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75, ідентифікаційний код 26210514) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абхазька-4" (49107, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Ірпінська, буд. 4, ідентифікаційний код 40484408) 2684,00грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 29.05.2024.

Суддя В.О. Татарчук