ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"29" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/79/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби

до відповідача-1 Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Ростдорстрой

про визнання договору да додаткових угод недійсними

за участю представників

від прокуратури - Ейсмонт І.

від відповідача-1- Демура Р.

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби до відповідача-1 Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області, відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Ростдорстрой, яким він просить суд:

- Визнати недійсним договір підряду від 11.10.2021 № 2Р, укладений між відповідачами, про закупівлю робіт Реконструкція автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний-/М-14/ з під`їздами на ділянці км 7+956-км 9+354 (Обхід м. Одеса) на суму 109500грн,

- Визнати недійсною додаткову угоду від 09.02.2022 № 3 до договору підряду від 11.10.2021 № 2Р,

- Визнати недійсною додаткову угоду від 13.04.2022 № 4 до договору підряду від 11.10.2021 № 2Р.

Ухвалою від 05.01.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. В подальшому суд відкладав розгляд справи та продовжував строк підготовчого провадження.

Чергове підготовче засідання призначено на 29.05.2024.

Всі учасники справи мають електронні кабінети відповідно до вимог ст. 6 ГПК України і отримали ухвали суду відповідно до довідок.

22.05.2024 від заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси надійшла заява про закриття провадження у справі у зв?язку з відсутністю предмету спору та повернення судового збору.

Так, в обґрунтування вищезазначеного клопотання прокурор посилається на правовий висновок Верховний Суд у складі об?єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 15.03.2024 у справі №916/1621/22 щодо недійсності договору про закупівлю з підстав порушень вимог ст. 23, 48 Бюджетного кодексу України у господарських правовідносинах.

Розглянувши подану прокурором заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи недійсність договору та додаткових угод до нього прокурором обгрунтована тим, що у порушення вимог ст. 23, 46, ч. 1 ст. 48 Бюджетного Кодексу України ст. 5, 41 Закону України Про публічні закупівлі замовником, який с розпорядником коштів Державного бюджету України за закупівлею UA-2021-08-18-001158-b, укладено із ТОВ Ростдорстрой Договір підряду від 11.10.2021 №2P, протягом бюджетного періодy, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов?язання на суму 109500 гривень без відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Верховний Суд у постанові від 15.03.2024 у справі № 916/1621/22 зробив висновок про те, що якщо договір укладено всупереч вимогам закону, зокрема ст. 23 БК України та на нього поширюються правила недійсності, визначені ч. 3 ст. 48 БК України, які безпосередньо встановлюють недійсність такого договору, то це вказує на його нікчемність (недійсність якого прямо встановлена законом), тоді як закон не вимагає визнання такого правочину недійсним.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Правочин є нікчемним з моменту його вчинення (ab initio) незалежно від пред`явлення позову про визнання його недійсним і бажання сторін чи волі будь-якої іншої особи автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх.

Крім того, нікчемний правочин не породжує правових наслідків, притаманних правочинам цього виду, тобто не зумовлює переходу/ набуття/ зміни/ встановлення/ припинення прав ні для кого і сторони не досягнуть бажаного результату внаслідок вчинення нікчемного правочину. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто.

Цими висновками Верховний Суд звернувся до сталої правової позиції Верховного Суду, щодо нікчемного правочину, викладеної, зокрема і в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.11.2023 у справі №755/12702/22 (провадження № 61-11920св23).

У постанові від 04.06.2019 Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/3156/17 (провадження №12-304гс18) зазначила, що визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним за законом.

Отже суд робить висновок, що договір підряду від 11.10.2021 № 2Р про закупівлю робіт Реконструкція автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний-/М-14/ з під`їздами на ділянці км 7+956-км 9+354 (Обхід м. Одеса) на суму 109500грн, який укладено між Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області та ТОВ Ростдорстрой всупереч вимогам ч.1 ст.23 БК України, то на нього поширюються правила недійсності, визначені ч. 3 ст. 48 БК України, які безпосередньо встановлюють недійсність такого договору, тобто вказують на його нікчемність (недійсність якого прямо встановлена законом), тоді як закон не вимагає визнання такого правочину недійсним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що предмет спору у справі №916/79/24 відсутній, провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України слід закрити.

Прокурор у поданому клопотанні від 22.05.2024 просив суд повернути з Державного бюджету України суму судового збору, сплачену за подання позовної заяви до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Приймаючи до уваги закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, сума судового збору у розмірі 8052,00 грн., сплачена прокурором при поданні позовної заяви до суду на підставі платіжної інструкції №2959 від 11.12.2023р., яка знаходиться у матеріалах справи, підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь Одеської обласної прокуратури

Керуючись п.п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234-235, 254-255 Господарського процесуального кодексу України суд

постановив:

1. Заяву прокурора щодо закриття провадження у справі та повернення судового збору -задовольнити.

2. Провадження у справі закрити.

3. Повернути з Державного бюджету України Одеській обласній прокуратурі (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, ) судовий збір в розмірі 8052 грн., що сплачений за платіжною інструкцією №2959 від 11.12.2023р. оригінал якої наявний у матеріалах справи №916/79/24.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.05.2024р. Ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя В.В. Литвинова