ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 24/142-б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

за участі представників судового засідання відповідно протоколу судового засідання від 15.05.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідністю "Фірма "Маг" та Відкритого акціонерного товариства "Радикал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023

у справі № 24/142-б

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Радикал"

до Товариства з обмеженою відповідністю "Фірма "Маг",

про витребування майна з чужого незаконного володіння

в межах справи №24/142-б

за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Відкритого акціонерного товариства "Радикал"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 24/142-б за заявою АЕК "Київенерго" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Радикал" на стадії ліквідації, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 30.11.2016.

2. 15.11.2019 до Господарського суду м. Києва звернулось Відкрите акціонерне товариство "Радикал" з позовом до Товариства з обмеженою відповідністю Фірма "Маг" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

3. В ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Ткачуком О.В. було встановлено, що на підставі рішення Арбітражного суду м.Києва від 18.06.2001р. у справі 24/142-б/323 було визнано право власності ВАТ "Радикал" на два нежитлових будинки по вул. Краківській, 28-А та 28-Б у м. Києві.

4. На підставі зазначеного рішення Арбітражного суду за ВАТ "Радикал" було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна право власності на будівлі за адресою: вул. Краківська, 28-а та 28-б у м. Києві:

№006789 від 01.02.2005р. на 2-х поверховий нежилий будинок (літ. А) площею 865,6 кв.м по вул. Краківській, 28-А у м. Києві,

№010969 від 13.10.2005р. на нежилий будинок (літ. А) площею 849,5 кв.м по вул. Краківській, 28-Б у м. Києві.

5. Ці обставини також були встановлені в постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2009р. у справі №13/449 за позовом заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Санітарно-епідеміологічної станції Дніпровського району м. Києва про скасування державної реєстрації та визнання недійсним реєстрації посвідчення прав власності на об`єкти нерухомого майна по вул. Краківській, 28-а та вул. Краківській, 28-б у м. Києві, зареєстрованих за ВАТ "Радикал".

5. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №13/449 від 10.06.2010р. було скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2009р., відмовлено в задоволенні позову заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Санітарно-епідеміологічної станції Дніпровського району м. Києва, провадження у справі закрито.

6. Ліквідатором зазначено, що з Єдиного державного реєстру судових рішень останній дізнався, що Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000178 від 28.11.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за фактом незаконного відчуження майна, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 28-а, 28-б.

7. З ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2019р. у кримінальному провадженні №0000178 від 28.11.2018р. вбачається, що 19.04.2013р. право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Фірма "Маг" та видано свідоцтва на право власності:

- нежитловий будинок (літ. "А"), загальною площею 865,6 кв.м в м. Київ, вул. Краківська, 28-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, свідоцтво про право власності № 2649359;

- нежитловий будинок (літ. "А"), загальною площею 849,5 кв.м в м. Київ, вул. Краківська, 28-б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, свідоцтво про право власності № 2640732.

8. На виконання ухвали господарського суду м. Києва від 03.12.2019р. у справі №24/142-б щодо витребування документів, Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м Київ) було надано належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ відносно об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 28-а, 28-б (реєстраційні номери та 0).

9. Із наданих матеріалів реєстраційних справ вбачається, що право власності ТОВ "Фірма "МАГ" на два нежитлових будинки по вул. Краківській, 28-А та 28-Б у м. Києві було зареєстровано на підставі, зокрема, договору від 25.12.2007р., що укладений між ВАТ "Радикал" (боржник, позивач) та ТОВ "Фірма "МАГ" (кредитор, відповідач), згідно з яким кредитор зобов`язується передати боржнику кредиторські вимоги (майнові права) до боржника в частині 3 513 000,00 грн, а боржник взамін зобов`язується передати кредитору майно, визначене цим договором, внаслідок чого зобов`язання боржника перед кредитором задовольнити кредиторські вимоги, визнані ухвалою господарського суду м. Києва від 04.09.2006р. у справі №24/142-б шляхом сплати грошових коштів припиняється в частині 3 513 000,00 грн. (п.1.2. Договору).

10. Згідно з п.3.1 договору боржник передає у власність, а кредитор - приймає у власність таке майно - об`єкти нерухомості:

об`єкт нерухомості, що утворює цілісний майновий комплекс ВАТ "Радикал", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 28-А та складається з 2-поверхового нежилого будинку (літ. А) загальною площею 865,6 кв.м.;

об`єкт нерухомості, що утворює цілісний майновий комплекс ВАТ "Радикал", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 28-Б та складається з нежилого будинку (літ. А) загальною площею 849,5 кв.м..

11. Відповідно до п.3.7 договору цей договір укладено у відповідності до плану санації ВАТ "Радикал", затвердженого ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.12.2002р. у справі № 24/142-б та доповнення до плану санації ВАТ "Радикал", затвердженого ухвалою Господарського суду м. Києва по справі №24/142-б від 29.12.2005р., схваленого на засіданні комітету кредиторів ВАТ "Радикал" 13.10.2005р. (протокол засідання від 13.10.2005р.).

12. У наданих матеріалах реєстраційних справ також наявні копії: доповнення до плану санації ВАТ "Радикал" без дати, акту приймання передачі вищевказаних об`єктів нерухомого майна від ВАТ "Радикал" на користь ТОВ "Фірма "МАГ" від 25.12.2007р. та Довідка ВАТ "Радикал" від 25.12.2007р. про списання з балансу ВАТ "Радикал" таких об`єктів та передачу їх ТОВ "Фірмі "МАГ".

13. Всі наведені документи мають звичайну письмову форму та підписані зі сторони ВАТ "Радикал" керуючим санацією Стадник Д.В.

14. Згідно з доповненням до плану санації ВАТ "Радикал", дата створення якого відсутня, та яке підписано одноосібно керуючим санацією ВАТ "Радикал" Стадником Д.В., це доповнення до плану санації ВАТ Радикал" було складено у відповідності до ст.18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та плану санації ВАТ "Радикал", затвердженого ухвалою господарського суду м. Києва по справі №24/142-б від 27.12.2005р.

15. Умовами вказаного доповнення до плану санації ВАТ "Радикал" передбачено, зокрема:

- обмін вимог кредиторів на активи (майно) боржника. При цьому обміну підлягають вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів судом, що здійснює провадження у справі про банкрутство ВАТ "Радикал". В обмін на кредиторські вимоги кредитор набуває право власності на будь-які активи (майно) боржника - ВАТ "Радикал" вартістю (яка визначена у висновку про експертну вартість майна) згідно розміру кредиторських вимог;

- здійснення у відповідності до ст.604 ЦК України заміну первісних грошових зобов`язань боржника - ВАТ "Радикал" (повністю або частково) новими зобов`язаннями, в тому числі передачею у власність кредиторів (чиї кредиторські вимоги включені до реєстру вимог кредиторів судом, що здійснює провадження у справі про банкрутство ВАТ "Радикал") майна боржника вартістю (яка визначена у висновку про експертну вартість майна) згідно розміру кредиторських вимог;

- задоволення кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Радикал" проводиться з дня затвердження доповнення до плану санації ВАТ "Радикал" судом, що здійснює провадження у справі про банкрутство ВАТ "Радикал" в порядку черговості, установленої ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

16. В матеріалах справи №24/142-б про банкрутство відсутні план санації, доповнення до нього, відсутні ухвали суду про затвердження плану санації, зокрема від 27.12.2002р., від 27.12.2005р., доповнення до плану санації, зокрема від 29.12.2005р., відсутні протоколи засідання комітету кредиторів, на яких були розглянуті та затверджені план санації та доповнення до нього, зокрема від 13.10.2005р., відсутні звіти та висновки про оціночну вартість об`єктів нерухомого майна ВАТ "Радикал" за адресою м. Київ, вул. Краківська, 28-А та 28-Б, про які йдеться у п.п. 3.7,3.8 договору від 25.12.2007р.

17. В матеріалах справи №24/142-б про банкрутство ВАТ "Радикал" відсутні будь-які документи, які б підтверджували кредиторські вимоги ТОВ "Фірма "МАГ" до ВАТ "Радикал", зокрема на суму 3 513 000,00 грн, а також ухвали суду про визнання ТОВ "Фірма "МАГ" кредитором ВАТ "Радикал", реєстр вимоги кредиторів ВАТ "Радикал", до якого були б включені такі вимоги, докази розгляду керуючим санацією Стадником Д.В. грошових вимог ТОВ "Фірма "МАГ" та визнання кредитором ВАТ "Радикал".

18. Договір від 25.12.2007р., за яким фактично відбулась міна між позивачем та відповідачем кредиторських вимог на нерухоме майно боржника, був укладений в простій письмовій формі та не був нотаріально посвідчений.

Короткий зміст та мотиви рішень судів першої та апеляційної інстанцій

19. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 у справі №24/142-б, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023, в задоволенні позову відмовлено.

19.1. Судові рішення обґрунтовано тим, що керуючим санацією ВАТ "Радикал" Стадником Д.В. було відчужено нерухоме майно позивача за адресою м. Київ, вул. Краківська 28-А, 28-Б в процедурі санації особливо небезпечного підприємства в порушення встановленого Законом порядку вчинення таких дій, а саме:

- без затвердження судом та комітетом кредиторів ВАТ "Радикал" відповідних змін до плану санації, які б передбачали можливість продажу нерухомого майна боржника не в складі цілісно майнового комплексу, а частинами;

- без проведення конкурсу з продажу майна особливо небезпечного підприємства частинами, із покладенням обов`язків на покупця щодо виконання плану санації ВАТ "Радикал";

- майно було відчужено фактично безкоштовно на користь третьої особи - ТОВ "Фірма "МАГ", яка не має жодного відношення до процедури банкрутства боржника.

Суди дійшли до висновку, що договір від 25.12.2007 є нікчемним, відтак спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивача не з його волі, отже суди констатували наявність порушених прав позивача та правових підстав для звернення ліквідатора боржника до суду з позовом про витребування майна у відповідача.

19.1. Водночас судами задоволено заявлену відповідачем вимогу про застосування строку позовної давності та встановлено, що перебіг строку позовної давності, обчислюється, у цьому випадку, від дня вибуття спірного майна з володіння власника, а саме з 25.12.2007р., тобто дати укладення договору між ВАТ "Радикал" в особі керуючого санацією Стадника Д.В. та відповідачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

20. До Верховного Суду від Відкритого акціонерного товариства "Радикал" надійшла касаційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023, в якій скаржник просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

20.1. На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій було порушено норми процесуального права, а саме: ст. 2 ГПК України; ч. 1 ст. 74 ГПК України (обов`язок доказування і подання доказів); ч. 1 ст. 76 ГПК України (належність доказів); ч. 2 ст. 77 ГПК України (допустимість доказів); ч.ч. 2 - 3 ст. 86 ГПК України (оцінка доказів); ч.ч. 1 - 5 ст. 236 ГПК України (законність та обґрунтованість судового рішення).

Також, судами було неправильно застосовані та/або невраховані норм матеріального права, а саме: ст. 257, 261 Цивільного кодексу України.

Крім того, скаржник вказує, що ухвалюючи оскаржувану постанову, Північний апеляційний господарський суд не врахував правових позицій Верховного Суду, що підлягають застосуванню у подібних правовідносинах, та які викладені у таких постановах:

1) постанова Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 908/32/15-г;

2) постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №706/1272/14-ц;

3) постанова Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 904/3405/19;

4) постанова Верховного Суду від 07.09.2021 у справі №906/730/18;

5) постанова Верховного Суду від 30.11.2023 у справі №910/256/20;

6) постанова Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №908/1846/17.

Скаржник вказує, що суди неповно встановили обставини, які мають значення для справи та здійснили неправильну оцінку доказів, що призвело до ухвалення помилкового висновку про застосування наслідків закінчення строків позовної давності.

21. Також, до Верховного Суду від ТОВ "Фірма "Маг" надійшла касаційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023, в якій скаржник просить мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 щодо причин відмови у задоволенні позову, шляхом викладення їх мотивувальних частин з урахуванням доводів касаційної скарги; також визнати нечинним та необґрунтованими оскаржувані рішення в частині таких обставин:

1) того, що керуючим санацією ВАТ "Радикал" Стадником Д.В. було відчужено нерухоме майно позивача за адресою: м.Киів, вул.Краківська 28-А, 28-Б в процедурі санації особливо небезпечного підприємства в порушення встановленого Законом порядку вчинення таких дій, а саме:

- без затвердження судом та комітетом кредиторів ВАТ "Радикал" відповідних змін до плану санації, які б передбачали можливість продажу нерухомого майна боржника не в складі цілісно майнового комплексу, а частинами;

- без проведення конкурсу з продажу майна особливо небезпечного підприємства частинами, із покладенням обов`язків на покупця щодо виконання плану санації ВАТ "Радикал";

- майно було відчужено фактично безкоштовно на користь третьої особи - ТОВ "Фірма "Маг", яка не має жодного відношення до процедури банкрутства боржника;

2) того, що судом встановлено, що договір від 25.12.2007 є нікчемним, а також обставини його укладення керуючим санацією ВАТ "Радикал" з порушенням встановленого Законом про банкрутство порядку реалізації майна боржника;

3) того, що у зв`язку зі встановленням відсутності волевиявлення та необхідного вираження волі позивача - власника спірного майна, доведеним є факт належності права власності позивачу та вибуття спірного майна з його володіння у протиправний спосіб;

4) того, що доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивача не з його волі;

5) того, що з огляду на наведені висновки, а саме "воля власника майна - боржника вже при відкритті справи про банкрутство обмежується, як у силу закону, так шляхом призначення спеціального суб`єкта - арбітражного керуючого. Обмеження правосуб`єктності у цьому випадку відбувається на підставі прямих, імперативних законодавчих приписів, що пов`язується з особливими завданнями та цілями правового регулювання відносин банкрутства (неспроможності), що виходять з інтересів підтримки усталеного господарського обігу, недопуску серйозних економічних потрясінь, з необхідності захисту інтересів не тільки боржника, а й осіб, пов`язаних із ним." - суд приймає до уваги доводи ліквідатора позивача, що спрямовані на доведення обставин відсутності волі власника;

Просить резолютивну частину рішення, після слів "вирішив" - залишити без змін; судові витрати покласти на позивача.

21.1. На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник зазначає, що судами при винесені оскаржуваних рішень не було враховано висновку щодо застосування ст. 75 ГПК України (преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню) у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №908/1090/18, від 10.10.2019 у справі №910/2164/18 та від 08.07.2019 у справі №908/156/18.

21.2. Також вказує, що судами не було враховано правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18 щодо відмови в задоволенні позовних вимог з підстав обрання позивачем неналежного способу правового захисту, зокрема, відсутності підстав для застосування ст. 388 ЦК України.

Крім того, як на підставу касаційного оскарження ТОВ "Фірма "Маг" посилається на пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо укладення договорів обміну вимог кредиторів згідно зі ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та застосування до спірних правовідносин ст. 604 ЦК України, а також відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.ст. 715, 716, 657 ЦК України.

ТОВ "Фірма "Маг" вказує, що порушення судами норм процесуального права - ст. ст. 2, 13, 17, 76, 86, 236, 238, 269 ГПК України, та матеріального права, зокрема, ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1, 58, 65 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 209, 388, 604, 657, 715, 716 ЦК України призвело до неповного з`ясування обставин справи, неповного дослідження доказів та ухвалення у зв`язку з цим незаконних рішень.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

22. ВАТ "Радикал" подано відзив на касаційну скаргу ТОВ "Фірма "Маг" з проханням залишити її без задоволення.

23. ТОВ "Фірма "Маг" подано відзив на касаційну скаргу ВАТ "Радикал" з проханням залишити її без задоволення.

24. Крім того, ТОВ "Фірма "Маг" подано до суду касаційної інстанції додаткові пояснення у справі.

Провадження у Верховному Суді

25. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №24/142-б визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 04.01.2024.

26. Ухвалою Верховного Суду від 19.02.2024, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Радикал" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 у справі № 24/142-б.

Призначено до розгляду касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Радикал" у справі №24/142-б на 13 березня 2024 року о 12:20 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

27. Ухвалою Верховного Суду від 19.02.2024, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідністю "Фірма "Маг" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 у справі № 24/142-б.

Призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Фірма "Маг" у справі №24/142-б на 13 березня 2024 року о 12:20 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

Об`єднано в одне касаційне провадження, касаційні провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідністю "Фірма "Маг" та Відкритого акціонерного товариства "Радикал" у справі №24/142-б.

28. Ухвалою Верховного Суду від 13.03.2024 відкладено розгляд касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідністю "Фірма "Маг" та Відкритого акціонерного товариства "Радикал" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 у справі № 24/142-б на 03 квітня 2024 року о 12:10 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

29. Ухвалою Верховного Суду від 03.04.2024 оголошено перерву в судовому засіданні у справі №24/142-б за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідністю "Фірма "Маг" та Відкритого акціонерного товариства "Радикал" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 до 15 травня 2024 року об 11:50 год. у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, зал № 330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

30. Заслухавши суддю-доповідача, представників скаржників, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу ТОВ "Фірма "Маг" слід залишити без задоволення, касаційну скаргу ВАТ "Радикал" слід задовольнити частково, оскаржувані судові рішення слід скасувати, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду, з огляду на таке.

31. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

32. Предметом касаційного перегляду у цій справі є дотримання господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання щодо відмови у задоволенні позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння.

33. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (наразі - КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

34. Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (наразі - КУзПБ).

35. 21.10.2019р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

36. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство). Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

37. Враховуючи дату порушення провадження у справі 24/142-б про банкрутство ВАТ "Радикал", а також те, що договір щодо передачі нерухомого майна позивача в обмін на кредиторські вимоги відповідача від 25.12.2007р. укладений до набрання чинності КУзПБ, до спірних правовідносин у цій справі судами правильно застосовано положення Закону про банкрутство (у відповідній редакції).

38. У статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

39. Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

40. Оскільки, відповідно до статті 16 ЦК порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, тому суд при вирішенні спору має надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги.

41. Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

42. У частині першій 1 статті 14 ГПК передбачено обов`язок господарського суду при здійсненні правосуддя керуватися принципом диспозитивності, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

43. Позивач як особа, яка подала позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

44. За змістом статей 316, 321, 328 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

45. Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

46. Стаття 388 ЦК містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

47. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, від його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (такі висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19).

48. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений.

49. Незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач. Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права. Слід зазначити, що від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках, а саме відповідно до статті 388 ЦК України.

50. Місцевим судом встановлено, що договір від 25.12.2007р. є нікчемним, а також обставини його укладення керуючим санацією ВАТ "Радикал" з порушенням встановленого Законом про банкрутство порядку реалізації майна боржника, тому місцевим судом правильно прийняті до уваги доводи ліквідатора позивача, спрямовані на доведення обставин відсутності волі власника.

51. У зв`язку зі встановленням відсутності волевиявлення та необхідного вираження волі позивача - власника спірного майна суди попередніх інстанцій визнали доведеним факт належності права власності позивачу та вибуття спірного майна з його володіння у протиправний спосіб.

52. Також, суди зазначили, що доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивача не з його волі та дійшли до висновків щодо наявності порушених прав боржника та правових підстав для звернення ліквідатора боржника до суду з позовом про витребування майна у відповідача.

53. Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем було подано до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності в порядку статті 267 ЦК України.

54. Згідно з викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 911/3677/17 правовим висновком, у разі якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

55. Однак, суд касаційної інстанції вважає висновки судів попередніх інстанцій, які застосували до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності щодо обґрунтованих позовних вимог передчасними, з огляду на таке.

56. Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

57. Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

58. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

59. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

60. Водночас згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

61. Тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

62. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

63. Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

64. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

65. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Оскаржувані постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції таким вимогам закону не відповідають.

66. Так, суди попередніх інстанцій зробили висновки про нікчемність оскаржуваного правочину виходячи з обставин відсутності затвердження судом та комітетом кредиторів ВАТ "Радикал" відповідних змін до плану санації, які б передбачали можливість продажу нерухомого майна боржника не в складі цілісно майнового комплексу, а частинами; відсутності проведення конкурсу з продажу майна особливо небезпечного підприємства частинами, із покладенням обов`язків на покупця щодо виконання плану санації ВАТ "Радикал" та з огляду на безоплатне відчуження спірного майна на користь третьої особи - ТОВ "Фірма "МАГ", яка не має жодного відношення до процедури банкрутства боржника.

67. Разом з тим, суди у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень зазначили, що про відсутність у матеріалах справи №24/142-б про банкрутство плану санації, доповнення до нього, відсутність ухвали суду про затвердження плану санації, зокрема від 27.12.2002р., від 27.12.2005р., доповнення до плану санації, зокрема від 29.12.2005р., відсутність протоколів засідання комітету кредиторів, на яких були розглянуті та затверджені план санації та доповнення до нього, зокрема від 13.10.2005р., відсутність звітів та висновків про оціночну вартість об`єктів нерухомого майна ВАТ "Радикал" за адресою м. Київ, вул. Краківська, 28-А та 28-Б, про які йдеться у п.п. 3.7,3.8 договору від 25.12.2007р.

68. Крім того, суди зазначили, що у матеріалах справи №24/142-б про банкрутство ВАТ "Радикал" відсутні будь-які документи, які б підтверджували кредиторські вимоги ТОВ "Фірма "МАГ" до ВАТ "Радикал", зокрема на суму 3 513 000,00 грн, а також ухвали суду про визнання ТОВ "Фірма "МАГ" кредитором ВАТ "Радикал", реєстр вимоги кредиторів ВАТ "Радикал", до якого були б включені такі вимоги, докази розгляду керуючим санацією Стадником Д.В. грошових вимог ТОВ "Фірма "МАГ" та визнання кредитором ВАТ "Радикал".

69. Отже, висновки про нікчемність правочину, за яким спірне майно вибуло від боржника, були зроблені за відсутності у справі доказів, якими відповідні висновки обґрунтовані, тож у цьому випадку, за наведених вище обставин є такими, що протирічать один одному та є передчасними. Фактично, обґрунтування висновків відбулось на підставі оцінки доказів, що відсутні у матеріалах справи.

70. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

71. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних ухвали та постанови не були дотримані.

72. Порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права під час розгляду позову ліквідатора Відкритого акціонерного товариства «Радикал» унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (ст. 300 ГПК України).

73. Верховний Суд в силу імперативних положень частини другої статті 300 ГПК України позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

74. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

75. Зважаючи на викладене, а також відповідно до положень ч. 3 ст. 310 ГПК України оскаржувані судові рішення у цій справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

76. При новому розгляді справи судам попередніх інстанцій необхідно врахувати викладене, дослідити зібрані у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого вирішити скаргу відповідно до закону.

Судові витрати

77. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України). За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Радикал» залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Фірма "Маг" задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 у справі №24/142-б скасувати.

4. Справу №24/142-б передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік