ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024м. ДніпроСправа № 904/5778/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» м. Київ

до фізичної особи-підприємця Колесова Миколи Євгеновича м. Дніпро

про стягнення суми боргу зі сплати кредиту в розмірі 14500грн

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Колесов М.Є.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до фізичної особи-підприємця Колесова Миколи Євгеновича з позовом про стягнення суми боргу зі сплати кредиту в розмірі 14500грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з повернення кредиту на підставі договору №065632-КС-007 від 16.07.2021 про надання кредиту.

Позивач вказав про надіслання 16.07.2021 фізичній особі-підприємцю Колесову М.Є. пропозиції (оферти) укласти договір №065632-КС-007 про надання кредиту.

Позивач стверджував, що приватний підприємець 16.07.2021 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №065632-КС-007 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

Позивач також повідомив про направлення фізичній особі-підприємцю Колесову М.Є. через телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора G-2404 на номер телефону, вказаний приватним підприємцем у своїй анкеті в особистому кабінеті. Цей ідентифікатор був введений/відправлений підприємцем.

Позивач наполягає на тому, що між ним та фізичною особою підприємцем Колесовим Миколою Євгеновичем був укладений договір №065632-КС-007 від 16.07.2021 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Позивач стверджував про перерахування 16.07.2021 суми в розмірі 70000грн на банківську картку позичальника, номер якої був вказаний підприємцем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, та посилається на довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 20.01.2023.

Позивач вказав, що відповідач частково виконав свої зобов`язання за договором №065632-КС-007 від 16.07.2021 на загальну суму 163448грн26коп.

Позивач стверджував, що станом на 09.01.2023 існує заборгованість за договором №065632-КС-007 від 16.07.2021 про надання кредиту в розмірі 14500грн.

Посилаючись на статтю 81 Господарського процесуального кодексу України, позивач просив витребувати в АТ КБ «Приватбанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме:

- чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ;

- інформацію про рух коштів (виписку) за банківською карткою № НОМЕР_1 за період з 16.07.2021року по 09.01.2023 року включно;

Також позивач просив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Розгляд справи здійснювати без участі позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 суд залишив позов без руху та запропонував позивачу усунути виявлені недоліки позовної заяви.

На адресу суду 09.11.2023 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява позивача про усунення виявлених недоліків.

У письмових поясненнях, складених на виконання ухвали суду від 06.11.2023, позивач вказав, що:

- довідки ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 20.01.2023, надані позивачу на підтвердження успішності проведених операцій ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс». Це товариство надає позивачу посередницькі послуги з кредитування клієнтів за допомогою платіжної системи «Fondy» на підставі договору №41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку);

- здійснення відповідачем платежів для погашення кредиту через особистий кабінет на сайті ТОВ «Бізнес Позика» 30.07.2021 на суму 14580грн, 13.08.2021 на суму 14580грн, 28.08.2021 на суму 14587грн87коп, 11.09.2021 на суму 14615грн13коп, 24.09.2021 на суму 14580грн, 11.10.2021 на суму 14756грн31коп, 25.10.2021 на суму 14782грн95коп, 06.11.2021 на суму 2000грн, 08.11.2021 на суму 12813грн64коп, 23.11.2021 на суму 14938грн64коп, 06.12.2021 на суму 14889грн66коп, 06.01.2022 на суму 10001грн, 21.01.2022 на суму 1000грн, 25.01.2022 на суму 1000грн, 26.01.2022 на суму 1823грн06коп, 07.02.2022 на суму 2500грн підтверджуються інформаційними довідками ТОВ «Платежі Онлайн» №172/11 від 07.11.2023, №173/11 від 07.11.2023, №174/11 від 07.11.2023, №175/11 від 07.11.2023, №176/11 від 07.11.2023, №177/11 від 07.11.2023, №178/11 від 07.11.2023, №179/11 від 07.11.2023, №180/11 від 07.11.2023, №181/11 від 07.11.2023, №182/11 від 07.11.2023, №183/11 від 07.11.2023, №184/11 від 07.11.2023, №185/11 від 07.11.2023, №186/11 від 07.11.2023, №187/11 від 07.11.2023;

- у разі здійснення відповідачем платежів із дотриманням встановленого графіку, нарахування процентів здійснювалось би на залишок заборгованості за тілом кредиту, яке має постійно зменшуватись після кожного платежу. Позичальник порушував графік платежів, тому нарахування процентів здійснювалось не за орієнтовним графіком, а згідно з пунктом 2 договору та пунктом 5.1 Правил про надання грошових коштів у кредит. Тіло кредиту, на суму якого нараховувались проценти, було більше ніж у графіку. Це призвело до удорожчання кредиту.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання на 12.12.2023.

На адресу суду 28.11.2023 надійшов сформований в системі «Електронний суд» відзиві відповідача про незгоду із заявленими вимогами. Відзив тотожного змісту надійшов до суду також засобами поштового зв`язку 04.12.2023.

Відповідач не погодився із заявленими вимогами та вказав про:

- неукладеність договору про надання кредиту №065632- КС-007 від 16.07.2021.

Відповідач стверджував, що не укладав з позивачем договір про надання кредиту №065632- КС-007 від 16.07.2021 та зазначив, що договір не містить підпису відповідача. Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи договір позики (у вигляді паперової копії) створений у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відсутні докази підписання договору електронним підписом уповноваженої на те особи (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа.

Наявні в матеріалах справи паперові копії спірного кредитного договору не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належними доказами укладення договору між сторонами.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення відповідачу, підтвердження відповідачем пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину тощо.

- відсутність доказів перерахування коштів (тіла кредиту).

Відповідач зазначив, що розрахунки заборгованості не є належними доказами існування боргу, оскільки не є первинними документами, що підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, вказаних позивачем. Розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку (фінансової установи) та не містять відомостей, що дозволяють перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем.

Матеріали справи не містять належного, достатнього та допустимого доказу перерахування відповідачу суми позики (платіжне доручення, квитанція, чек тощо). Інформаційні довідки не містять не містить достовірних ідентифікуючих даних про відповідача як отримувача коштів. Із фрагментів номеру карти, відображених в деяких із наданих довідок, неможливо встановити належність цієї карти (рахунку) саме відповідачу. Інформаційні довідки та розрахунки позивача не є належними первинними або платіжними документами, що достовірно підтверджують переказ грошових коштів, відтак є неналежними та недопустимими доказами.

На адресу суду 05.12.2023 надійшла сформована в системі «Електронний суд» відповідь позивача на відзив.

Позивач вказав, що надані ним докази на підтвердження обставини укладання між сторонами електронного договору за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора є більш вірогідними, ніж доводи відповідача на спростування обставини укладання договору. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не був би укладений. Відповідач не заперечує -наявність у нього власного електронного кабінету на сайт позивача; надання персональних даних щодо паспорту коду, електронної пошти, номеру банківського рахунку для перерахування грошових коштів та іншого.

На думку позивача, доводи відповідача про неукладеність договору внаслідок неотримання оферти не заслуговують на увагу. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор може бути отриманий особою лише після прийняття оферти.

Позивач зазначив, що кредитний договір:

а) був укладений за вільним волевиявленням відповідача, який був заздалегідь та своєчасно ознайомлений з усіма умовами кредитного договору, не заперечував проти них та підписав зазначені правочини на взаємно погоджених із позивачем умовах;

б) був укладений належним чином та у повній відповідності до вимог чинного законодавства України через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця https://my.bizpozyka.com/;

в) протягом його дії частково виконувався відповідачем, що повністю спростовує протилежні за змістом ствердження відповідача, висловлені у відзиві.

Позивач повідомив, що примірник електронного кредитного договору, наданий позивачем до суду, є його оригіналом (з огляду на норми законодавства України) й будь-який інший варіант кредитного договору у позивача відсутній. Оригінал кредитного договору був збережений в первісному та незмінному вигляді.

Позивач пояснив, що довідки ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 20.01.2023, надані позивачу на підтвердження успішності проведених операцій ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс». Це товариство надає позивачу посередницькі послуги з кредитування клієнтів за допомогою платіжної системи «Fondy» на підставі договору №41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку)

Позивач наполягав на тому, що всі умови договору №065632-КС-007 від 16.07.2021 про надання кредиту та порядок укладення договору відповідають вимогам чинного законодавства України; відповідач не надав докази, що спростовують факт укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів; відповідач не довів наявність підстав для звільнення його від виконання зобов`язань з повернення кредиту на умовах, визначених договором.

Позивач повідомив, що протягом 2019-2021 років між сторонами укладались аналогічні договори про надання кредиту (№065632-КС-001 від 21.06.2019, №065632-КС-002 від 25.10.2019, №065632-КС-003 від 26.12.2019, №065632-КС-004 від 16.09.2020, №065632-КС-005 від 09.01.2021), договір від 16.07.2021 є шостим. На думку позивача, це свідчить про обізнаність відповідача з умовами кредитування, вільне волевиявлення на укладення договору від 16.07.2021. Заборгованість за першим кредитним договором та усіма іншими договорами, що передували укладенню договору №065632-КС-007 від 16.07.2021, погашена повністю.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2023 суд відмовив в задоволенні заяви представника позивача від 05.12.2023 про участь у судовому засіданні, призначеному на 12.12.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи ЄСІТС.

На адресу суду 11.12.2023 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява позивача про розгляд справи №904/5778/23 без участі представника позивача. Також позивач зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні від 12.12.2023 відповідач підтримав раніше викладені письмово заперечення проти заявлених позовних вимог. Також відповідач не заперечував, що банківська картка № НОМЕР_1 була видана відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 суд перейшов до розгляду справи №904/5778/23 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 16.01.2024; задовольнив заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи ЄСІТС.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 суд задовольнив заяву відповідача від 12.01.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Призначене на 16.01.2024 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 суд призначив підготовче засідання на 31.01.2024.

Призначене на 31.01.2024 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначив підготовче засідання на 13.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 суд відклав підготовче засідання до 06.03.2024; задовольнив клопотання позивача в частині витребування від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" виписки про рух коштів по банківській карті ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період - 16.07.2021; витребував від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" виписку про рух коштів по банківській карті ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період - 16.07.2021.

На адресу суду 04.03.2024 від АТ КБ "Приватбанк" надійшла банківська виписка на виконання ухвали суду від 13.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 26.03.2024.

У зв`язку з оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги не відбулось судове засідання, призначене на 26.03.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2024 суд призначив судове засідання на 10.04.2024.

На адресу суду 10.04.2024 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява позивача про розгляд справи №904/5778/23 без участі його представника. Також позивач зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 24.04.2024 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 20.05.2024.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, що надавались під час розгляду справи, суд установив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Колесовим Миколою Євгеновичем (далі - позичальник) укладений договір про надання кредиту (електронна форма) №065632-КС-007 від 16.07.2021 (далі договір від 16.07.2021), підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідачем договір від 16.07.2021 підписаний 16.07.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2404.

Відповідно до пункту 1 договору від 16.07.2021 кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 70000грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Тип кредиту - кредит; строк кредиту - 24 тижні; процентна ставка в день - 1,08009057, фіксована; комісія за надання кредиту - 10500грн; загальний розмір наданого кредиту: 70000грн; термін дії договору - до 31.12.2021; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 174960грн.

Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.

Пунктом 2 договору від 16.07.2021 передбачено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (далі - проценти за користування кредитом) нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахування дня видачі кредиту та дня повернення його згідно графіку платежів.

В пункті 3 договору від 16.07.2021 наведений графік платежів:

- 30.07.2021 проценти за користування кредитом в розмірі 11340грн90коп, комісія за надання кредиту в розмірі 3239грн10коп;

- 13.08.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 10584грн84коп, комісія за надання кредиту в розмірі 3995грн16коп;

- 27.08.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 10584грн84коп, частковий платіж основної суми в розмірі 729грн42коп, комісія за надання кредиту в розмірі 3265грн74коп;

- 10.09.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 10474грн66коп, частковий платіж основної суми в розмірі 4105грн34коп;

- 24.09.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 9853грн76коп, частковий платіж основної суми в розмірі 4726грн24коп;

- 08.10.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 9139грн20коп, частковий платіж основної суми в розмірі 5440грн80коп;

- 22.10.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 8316грн42коп, частковий платіж основної суми в розмірі 6263грн58коп;

- 05.11.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 7369грн32коп, частковий платіж основної суми в розмірі 7210грн68коп;

- 19.11.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 6279грн, частковий платіж основної суми в розмірі 8301грн;

- 03.12.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 5023грн76коп, частковий платіж основної суми в розмірі 9556грн24коп;

- 17.12.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 3578грн68коп, частковий платіж основної суми в розмірі 11001грн32коп;

- 31.12.2021 - проценти за користування кредитом в розмірі 1914грн62коп, частковий платіж основної суми в розмірі 12665грн38коп.

Згідно з пунктом 5 договору від 16.07.2021 позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір.

Відповідно до пунктів 8 - 10 договору від 16.07.2021 підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену частиною другою ст. 12 ЗУ Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

Договір може бути змінений та/або припинений за взаємною згодою сторін, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, договором та Правилами.

Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Згідно з довідками Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Елаєнс» від 20.01.2023, виданих позивачу на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштiв (Переказ на картку) від 14.12.2017, на виконання договору від 16.07.2021 позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 70000грн, шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 (номер банківської картки вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті):

- 16.07.2021 через платіжну систему Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Елаєнс" на платіжну картку №577514 перераховано 25000грн;

- 16.07.2021 через платіжну систему Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Елаєнс" на платіжну картку №577514 перераховано 25000грн;

- 16.07.2021 через платіжну систему Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Елаєнс" на платіжну картку №577514 перераховано 20000грн.

Згідно з наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою по банківській картці №577514 на картку відповідача 16.07.2021 зараховані платежі 25000грн, 25000грн, 20000грн.

Відповідно до інформаційних довідок ТОВ «Платежі Онлайн» №172/11 від 07.11.2023, №173/11 від 07.11.2023, №174/11 від 07.11.2023, №175/11 від 07.11.2023, №176/11 від 07.11.2023, №177/11 від 07.11.2023, №178/11 від 07.11.2023, №179/11 від 07.11.2023, №180/11 від 07.11.2023, №181/11 від 07.11.2023, №182/11 від 07.11.2023, №183/11 від 07.11.2023, №184/11 від 07.11.2023, №185/11 від 07.11.2023, №186/11 від 07.11.2023, №187/11 від 07.11.2023 відповідач здійснював платежі для погашення кредиту через особистий кабінет на сайті ТОВ «Бізнес Позика» 30.07.2021 на суму 14580грн, 13.08.2021 на суму 14580грн, 28.08.2021 на суму 14587грн87коп, 11.09.2021 на суму 14615грн13коп, 24.09.2021 на суму 14580грн, 11.10.2021 на суму 14756грн31коп, 25.10.2021 на суму 14782грн95коп, 06.11.2021 на суму 2000грн, 08.11.2021 на суму 12813грн64коп, 23.11.2021 на суму 14938грн64коп, 06.12.2021 на суму 14889грн66коп, 06.01.2022 на суму 10001грн, 21.01.2022 на суму 1000грн, 25.01.2022 на суму 1000грн, 26.01.2022 на суму 1823грн06коп, 07.02.2022 на суму 2500грн.

Позивач зазначав про недотримання відповідачем графіку платежів, тому нарахування процентів здійснювалось не за орієнтовним графіком, а згідно з пунктом 2 договору від 16.07.2021 та пунктом 5.1 Правил про надання грошових коштів у кредит. При цьому тіло кредиту, на суму якого нараховувались проценти, було більше ніж у графіку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував про існування суми боргу зі сплати кредиту в розмірі 14500грн. В свою чергу, відповідач наполягав на неукладеності договору від 16.07.2021 та недоведеності надання позивачем коштів.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з частинами 1, 5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Пунктами 5, 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Фізична особа-підприємець Колесов Микола Євгенович через веб-сайт ТОВ «Бізнес позика» https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, увійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до підпунктів 3.1.1 - 3.1.3 пункту 3.1 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес Позика», затверджених наказом директора ТОВ «Бізнес Позика» 22.06.2021 (далі Правила) після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінеті заявника розміщається оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію". Після отримання оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор.

Позичальник може відмовитись від укладання договору (акцепту оферти) шляхом вибору відповідних опцій в особистому кабінеті.

У випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оферта вважається не акцептованою заявником і втрачає силу. При цьому заявник не позбавляється права знову подати заявку на отримання кредиту.

Позивач направив відповідачу 16.07.2021 пропозицію (оферту) укласти договір №065632-КС-007 від 16.07.2021, зміст якої відображає умови договору.

Згідно з підпунктом 3.1.4 пункту 3.1 Правил відповідь заявника/позичальника, якому адресована пропозиція укласти договір про надання кредиту, про повне та безумовне її прийняття (акцепт) надається шляхом надсилання електронного повідомлення кредитодавцю, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Того ж дня відповідач прийняв пропозицію (оферту) укласти договір №065632-КС-007 від 16.07.2021, шляхом надсилання позивачу акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором G- 2404, направленим позичальнику у формі електронного CMC-повідомлення.

Таким чином договір від 16.07.2021 підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора. Укладання між сторонами договору від 16.07.2021 підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір від 16.07.2021 між сторонами не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 по справі №524/5556/19, від 07.10.2020 по справі №127/33824/19, від 12.06.2023 по справі №263/3470/20.

Згідно зі статтями 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003 електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Відповідно до статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону про електронні послуги. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом; паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу лише у тому випадку, коли оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу (такий правовий висновок викладений у Постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №922/51/20, від 14.12.2021 у справі №910/17662/19).

Відсутність кваліфікованого електронного підпису не зумовлює недостовірність певних даних в електронній формі, й відповідно, недостовірність електронного доказу. Вирішення питання достовірності такого доказу має відбуватися на загальних засадах, визначених Господарським процесуальним кодексом України, і відповідно до стандарту доказування "баланс ймовірностей", передбаченого статтею 79 Господарського процесуального кодексу України.

Невикористання електронного підпису особами, які створили електронний доказ (лист, повідомлення, файл, аудіозапис, інші дані), не є підставою для визнання такого доказу недопустимим, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні висновки містяться в Постановах Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №914/1003/21, від 13.10.2021 по справі №923/1379/20, від 03.08.2022 по справі №910/5408/21. До того ж, у відповідності до пункту 66 Постанови Верховного Суду від 03.08.2022 по справі №910/5408/21 суди при розгляді справ мають дотримуватись презумпції цілісності (достовірності) електронних доказів, що означає, що доказ вважається цілісним (достовірним), поки інша сторона цього не спростує.

На підтвердження укладення договору від 16.07.2021, підписаного у відповідності до Закону України "Про електронну комерцію", позивач надав до суду візуальну форму щодо укладення електронного договору (далі - візуальна форма) з чіткою хронологією укладення останнього. В преамбулі візуальної форми зазначені: реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, номер телефону відповідача, електронна пошта.

З огляду на матеріали справи, позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження укладення сторонами договору від 16.07.2021. Будь-яких доказів на спростування укладення договору матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним (тобто і укладеним), якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Докази визнання договору від 16.07.2021 недійсним відповідачем не надані. В даному випадку має місце презумпція правомірності правочину. Всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, створені обов`язки підлягають виконанню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №227/3760/19-ц зазначено, зокрема, що у разі якщо договір виконувався обома сторонами, то кваліфікація договору як неукладеного виключається. Такий договір вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про неукладеність договору від 16.07.2021.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За приписами ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено надання позивачем відповідачу кредитних коштів в розмірі 70000грн. Факт перерахування позивачем кредитних коштів у визначеному договором від 16.07.2021 розмірі відповідачем не спростовано.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконано у цей строк (термін).

Відповідно до матеріалів справи відповідач не в повному обсязі виконав зобов`язання за договором від 16.07.2021. На момент звернення до суду з позовом існує сума боргу в розмірі 14500грн.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем суми боргу в розмірі 14500грн за договором від 16.07.2021.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу зі сплати кредиту в розмірі 14500грн, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939400грн).

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При розгляді питання щодо наявності підстав для застосування коефіцієнту 0,8 суд враховує правову позицією, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22. Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України Про судовий збір.

Даний позов був сформований в системі Електронний суд, тому наявні підстави для застосування положень частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) при розрахунку суми судового збору.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2147грн20коп (2684грн * 0,8) у зв`язку із задоволенням позовних вимог покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», статтями 3, 4, 6, 13, 20, 41, 42, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до Фізичної особи-підприємця Колесова Миколи Євгеновича про стягнення суми боргу зі сплати кредиту в розмірі 14500грн - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Колесова Миколи Євгеновича (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (ідентифікаційний код: 41084239; місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26 офіс 411) суму боргу зі сплати кредиту в розмірі 14500грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147грн20коп.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні 20.05.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 30.05.2024.

Суддя Р.Г. Новікова