cправа № 911/1187/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. - головуючий, Баранець О.М., Кібенко О.Р.,
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
позивача - не з`явились,
відповідача - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі №911/1187/22
до Садівницького товариства "Берізка"
про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів,
3.Господарський суд Київської області додатковим рішенням від 29.06.2023 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу задовольнив повністю; стягнув з СТ "Берізка" на користь ОСОБА_1 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
4.Північний апеляційний господарський суд постановою від 29.11.2023 рішення Господарського суду Київської області від 15.06.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 29.06.2023 у справі №911/1187/22 залишив без змін.
6. ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін.
7.У відзиві позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 12 000 грн, пронесення яких підтверджується: копією договору про надання правової допомоги від 05.03.2024 №06/03, укладеного між позивачем та АО "Юрком"; копією рахунку на оплату від 05.03.2024 №19 на суму 12 000 грн; копією заключної виписки з АТ КБ "Приватбанк" за період з 06.03.2024 по 06.03.2024, які долучені до цього відзиву.
8.Верховний Суд постановою від 10.04.2024 касаційну скаргу Садівницького товариства "Берізка" залишив без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023, рішення від 15.06.2023, додаткове рішення від 29.06.2023 Господарського суду Київської області у справі №911/1187/22 залишив без змін.
9.19.04.2024 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просить ухвалити додаткову постанову у справі, якою стягнути СТ "Берізка" на його користь витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді касаційної інстанції в сумі 12 000 грн.
10.Верховний Суд ухвалою від 24.05.2024 призначив до розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №911/1187/22 щодо стягнення судових витрат за надання правничої допомоги на 15.05.2024 о 12:30 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, зал судових засідань №328.
11.Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, Верховний Суд виходить з такого.
12.Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
13.Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статті 131-2 Конституції України, статті 16 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК), відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
14.Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
15.Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
16.Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК).
17.Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
18.Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
19.Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК).
20.Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
21.Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.
22.За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
23.Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
24.Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
25.Як зазначалось, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявник надав, зокрема, копію договору про надання правової допомоги від 05.03.2024 №06/03, укладеного між позивачем та АО "Юрком".
26.За цим договором клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надавати необхідну правову допомогу клієнту, а клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню гонорар за надання правової допомоги, передбаченої п.1.2 цього договору (пункт 1.1 договору).
27.Відповідно до пункту 1.2 договору адвокатське об`єднання зобов`язується надавати правову допомогу клієнту та здійснювати його представництво у Верховному Суді у складі колегії суддів Касаційного господарського суду під час розгляду касаційної скарги Садівницького товариства "Берізка" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023, рішення Господарського суду Київської області по справі від 15.06.2023, додаткове рішення від 29.06.2023 року у справі №911/1187/22.
28.Згідно пунктом 4.1 договору, з урахуванням складності справи, часу, необхідного для надання послуг, розмір гонорару адвокатського об`єднання за надання правової допомоги, вказаної в п. 1.2 договору, становить 12 000 грн без ПДВ.
29.Оплата гонорару передбаченого п.4.1 цього договору здійснюється клієнтом впродовж 2-х робочих днів з дати підписання сторонами даного договору (пункт 4.4 договору).
30.На оплату вказаного гонорару адвокатське бюро виставило рахунок від 05.03.2024 №19 на суму 12 000 грн. Вказані кошти були оплачені позивачем, що підтверджується копією заключної виписки з АТ КБ "Приватбанк" за період з 06.03.2024 по 06.03.2024.
31.Верховний Суд наголошує, що надані заявником докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
32.Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East / West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
34.За змістом частини четвертої статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
35.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
36.Водночас, за нормами частини шостої статті 126 ГПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
37.У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
38.Отже, процесуальне законодавства надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.
39.Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - СТ "Берізка" не скористався своїм правом на подання заяви про зменшення заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу, не заперечив їх стягнення у заявленому розмірі.
40.З огляду на наведене, сукупність доказів щодо витрат позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/1187/22 в повному обсязі, відповідно, про стягнення з СТ "Берізка" на користь ОСОБА_1 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/1187/22 задовольнити.
3.Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Київської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий С.В. Бакуліна
Судді О.М. Баранець