УХВАЛА

м. Київ

22.05.2024Справа № 910/12395/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13"

про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22 за нововиявленими обставинами

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13"

до Приватного акціонерного товариства "Завод Супутник"

про зобов`язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача (заявника): Гера Р.Ю.

від відповідача: Опалюк С.В.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва у складі судді ОСОБА_1 перебувала справа №910/12395/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13" до Приватного акціонерного товариства "Завод Супутник" про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13" до Приватного акціонерного товариства "Завод Супутник" про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

15.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13" звернулось до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22 за нововиявленими обставинами.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №01.3-16/756/24 від 15.04.2024 призначено повторний автоматизований розподіл заяви у справі №910/12395/22 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 .

У результаті повторного автоматизованого розподілу, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі № 910/12395/22, передана на розгляд судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22 за нововиявленими обставинами, розгляд заяви призначено у судовому засіданні 22.05.2024.

26.04.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення.

У судове засідання 22.05.2022 з`явився представник заявника, надав пояснення щодо заяви, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.05.2024 надав заперечення та просив відмовити у задоволенні заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22 за нововиявленими обставинами, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За змістом частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

по-перше, їх існування на час розгляду справи;

по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019, судове провадження № 11-813за19).

Відповідно до статей 1, 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справи положення Конвенції, а також практику ЄСПЛ.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції за умови відсутності зловживання (пункти 27-28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" № 69529/01 і пункт 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia, заява № 52854/39); у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії").

В обґрунтування вимог відповідач посилається на те, що Приватне акціонерне товариство "ЗАВОД СУПУТНИК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕЛІРНИЙ ЗАВОД "ДІАМАНТ-13"; Фізичної особи-підприємця Понькіна Оксани Володимирівни про визнання недійсним договору оренди обладнання №07/21 від 01.07.2021.

До матеріалів справи № 910/16646/23 за позовом ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК", останнім було додано заяву свідка голови правління ПАТ «Завод Супутник» ОСОБА_2. За доводами заявника, у заяві свідок зазначає, що частина майна, до якого просить у позові надати доступ ТОВ «Ювелірний завод «Діамант-13», справді завезено на територію ПАТ «Завод Супутник» ще у 2017 році та перебувала у орендованих ТОВ «Ювелірний завод «Діамант-13», а також - нікуди з відти не вивозилась, на момент розгляду справи 910/12395/22. В подальшому на таке майно було накладено арешт приватним виконавцем та воно перебуває на території відповідача і на час подання заяви свідка ОСОБА_2 .

Також, підставою для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22 за нововиявленими обставинами заявник зазначає те, що до ТОВ «Ювелірний завод «Діамант-13», надійшла претензія №503/04-11 від 12.04.2024 про повернення обладнання. Позивач вважає, що змістом претензії №503/04-11 від 12.04.2024 підтверджується знаходження на території ПАТ «ЗАВОД СУПУТНИК» визначеного вище майна на момент розгляду справи №910/12395/22, саме така обставина є нововиявленою, та підставою для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі 910/12395/22, оскільки спростовує висновки господарського суду про відсутність майна ТОВ «ЮВЕЛІРНИЙ ЗАВОД «ДІАМАНТ-13», яке належить йому на праві власності та користування на території ПАТ «Завод Супутник».

З урахуванням наведеного заявник вважає, що є підстави для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та скасування Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22.

Оцінюючи вказані доводи та дослідивши матеріали заяви, суд зазначає, що підставою для прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22 є обставини, які були встановлені судом, зокрема: із заявлених позивачем позовних вимог слідує, що останній просить суд зобов`язати відповідача надати йому доступ до приміщень, які йому не належать, "для отримання доступу до своїх основних засобів, техніки, обладнання, документів", тобто, фактично позивач просить встановити йому сервітут; позивач ані в описовій частині позову, ані в прохальній не зазначає яке саме майно знаходиться в приміщенні доступ до якого він просить надати, кому це майно належить та на підставі чого.

Як встановлено судом, відмовляючи у задоволенні позовних вимог у цій справі, суд керувався обставинами щодо визначення умовами укладеного між сторонами договору заходів забезпечення виконання зобов`язань позивача у випадку невиконання чи неналежного виконання ним умов договору, а відтак, виходячи з умов договору оренди, відповідач був вправі притримати речі, належні позивачу, до виконання ним своїх зобов`язань за договором.

Суд відхиляє посилання заявника на заяву свідка, претензію №503/04-11 від 12.04.2024, оскільки зі змісту вказаних доказів не можливо встановити ні власника, ні перелік майна, яке знаходиться в приміщенні, водночас вказані докази не спростовують тих обставин, що відповідач був вправі притримати речі, належні позивачу, до виконання ним своїх зобов`язань за договором, а тому заяву свідка ОСОБА_2 , претензія №503/04-11 від 12.04.2024 не встановлюють істотні для справи обставини за наявності яких можливо прийняти нове рішення у даній справі.

Отже, судом враховано, що зміст заяви свідка, претензії №503/04-11 від 12.04.2024, на які вказує позивач, як на нововиявлені обставини - не спростовують наведені обставини по справі, а відтак не впливають на результат прийнятого рішення.

Таким чином, заявник (позивач) у заяві посилається на обставини, наявність яких не впливає та не спростовує фактів, які було покладено в основу судового рішення.

У даному випадку, обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні ч.2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, а доводи позивача є необґрунтованими.

При цьому, суд звертає увагу, що процедура перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи і суди переглядають таке рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Більш того, заява свідка ОСОБА_2 від 08.03.2024 та претензія №503/04-11 від 12.04.2024 за своєю правовою природою є новими доказами, поданими стороною, яка брала участь у розгляді справи, після прийняття судом рішення по суті заявлених вимог. Вказані докази не існували на час розгляду справи, що виключає їх правову кваліфікацію як нововиявлену обставину.

Отже, заявник спростовує встановлені у даній справі обставини на підставі доказів, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, що підпадає під процесуальне обмеження передбачене пунктом 2 частиною 4 статті 320 ГПК України.

Належних та допустимих доказів існування нововиявлених обставин відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, які в установленому порядку спростовують факти, що були покладено в основу судового рішення у справі №910/12395/21 заявником суду не надано.

Суд зазначає, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99, "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

Відповідно до п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) зазначено:

"Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції ( 995_004 ), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів."

Посилання, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду мається міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України" та інші.

У справі Рябих проти Росії (рішення від 24.07.03., п.52) Європейський суд постановив: правова певність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Втім, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22 за нововиявленими обставинами фактично спрямована на повторний розгляд справи та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 325 ГПК України).

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22 за нововиявленими обставинами та зазначене рішення суд залишає в силі.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювелірний завод "Діамант-13" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/12395/22 за нововиявленими обставинами.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі № 910/12395/22 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 28.05.2024.

Суддя О.В. Гулевець