ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання вимог кредитора

"29" травня 2024 р. Справа № 916/5530/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши матеріали заяви ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", АТ "КОМІНБАНК" про визнання грошових вимог у справі

за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт Дніпро", код 41992246, м. Дніпро вул. Старокозацька 74-А, прим. 2

до Боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт", код 36394005, м. Херсон вул. Богуна Івана 86-А

про визнання банкрутом

за участю ліквідатора Клигіної І.В.

та представників кредиторів:

ТОВ Дакорт Дніпро - не прибув

АО НАША СПРАВА не прибув

ТОВ АІТ-76 - не прибув

ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" Михайленко В.В.

АТ "КОМІНБАНК" не прибув

встановив:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Клигіну І.В.

На сайті Верховного Суду опубліковано 28.12.2023 повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" (номер публікації 72182).

Постановою від 17.04.2024 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом на сайті Верховного Суду опубліковано також 17.04.2024.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" 19.04.2024 подало до суду заяву про визнання грошових вимог до боржника в сумі 714677,61 грн та 6056 грн судового збору. Заявник посилається на те, що боржник має заборгованість в сумі 714677,61 грн за договором про постачання електричної енергії від 01.12.2021, яка виникла до відкриття провадження у даній справі.

Ухвалою від 22.04.2024 заяву прийнято до розгляду в засіданні 29.05.2024.

АТ "КОМІНБАНК" 03.05.2024 (під час відпустки судді) подало до суду заяву про визнання грошових вимог до боржника в сумі 632848,12 грн та 6056 грн судового збору.

Заявник посилається на те, що боржник станом на 01.05.2024 має заборгованість в сумі 632848,12 грн, з яких 445348,12 грн боргу за кредитним договором (договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 94/19 від 05.07.2019) та 187500 грн суми простроченої заборгованості за комісією за договором від 20.09.2021 № 147/21 про надання овердрафту за поточним рахунком.

Ухвалою від 14.05.2024 заяву призначено до розгляду в засіданні 29.05.2024.

Ліквідатор Клигіна І.В. подала до суду відзиви, у яких зазначила, що нею розглянуто та визнано вимоги ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" та АТ "КОМІНБАНК".

Розглянувши матеріали заяв ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" та АТ "КОМІНБАНК" про визнання грошових вимог, суд виходить з наступного.

15.12.2021 ТОВ «Дакорт» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" із заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій зазначалось початок постачання електричної енергії з 01.01.2021 року.

Відповідно до п.2.1. за цим Договором постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.

Згідно з п. 5.7. Договору, Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії по закінченню розрахункового місяця, протягом 5 робочих днів з моменту отримання Рахунку Споживачем.

Відповідно до п.6.2 Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Кредитором було виконано у повному обсязі свої зобов`язання за Договором щодо постачання електричної енергії Боржнику.

Відповідно до п.4.3. Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку, затвердженою Постановою Національної комісії, що здійснює державне регyлювання у сферах енергетики та комунальних послуг No311 14.03.2018р. (надалі-Кодексом комерційного обліку). На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

у відповідності до п. 4.12 Правил розрахунки між Споживачем та Постачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 4.13 Правил для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію Постачальник має сформувати та виставити Споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

АТ «Херсонобленерго», як оператор систем розподілу згідно укладеного Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №1111147 від 04.12.2021р., щомісяця, надає Постачальнику реєстри за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання.

По даним АТ «Херсонобленерго», Боржником за період січень 2023 року було спожито 67272 кВт/год., за період лютий 2023 року було спожито 126 863 кВт/год., за період грудень 2023 року було спожито 3 558 кВт/год.

Зазначені обсяги електричної енергії підтверджуються наданими оператором системи розподілу щомісячними Звітами щодо звітного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника

ТОВ "Херсонська обласна ЕК" в розрізі ЕІС-кодів по споживачам у вигляді реєстрів.

На підставі даних оператора системи розподілу, Кредитором в свою чергу було виставлено відповідні рахунки, а саме:

- Нарахування січня 2023 р. 370266,92 грн-271053,80 (часткова оплата)=заборгованість 99213,12грн,

- Нарахування лютого 2023 р. 595480,20 грн,

- Нарахування грудня 2023 р. 19984,29грн.

Станом на 01.01.2023 заборгованість відповідача становила 456432,24 грн, яку він згодом погасив.

Також Боржником було частково сплачено Рахунок за січень 2023 року у розмірі 271053,80 грн., згідно платіжних інструкцій, які додані до заяви.

Тому з урахуванням всіх оплат Боржника, у зв`язку з несвоєчасною та неповною оплатою рахунків за спожиту електричну енергію виникла заборгованість на загальну суму 714677,61грн.

14.09.2023 боржник звернувся до кредитора з заявою щодо реструктуризації.

З огляду на викладене, між сторонами було укладено угоду № 47002791 про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості на суму 701485,50 грн, з них 694693,32 грн заборгованість за спожиту електроенергію, 69,12грн- інфляційні та 6723,06 грн 3% річних, тобто боржником було визнано борг.

Однак, боржник не виконав вимоги угоди про реструктуризацію.

05 липня 2019 року між АТ "КОМІНБАНК" та Боржником було укладено Договір № 94/19 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, надалі «Кредитний договір». Пунктом 1.1. Договору передбачено, що відповідно до положень та умов цього Договору Кредитор надав Боржникові Кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії, надалі «Кредит» з Лімітом у розмірі 20 000 000,00 грн. (двадцять мільйонів гривень 00 копійок) на термін до 04 липня 2022 року включно зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування Кредитом у розмірі 22 % (двадцять два) проценти річних. Кінцевим терміном повернення заборгованості за Додатковим договором, є 25 лютого 2022 року (п.3 Додаткового договору 1).

04 липня 2022 року між Кредитором та Боржником було укладено Додаткову угоду № 15 до Кредитного договору, надалі «Додаткова угода», згідно з яким сторони досягли домовленості внести зміни до Кредитного договору шляхом викладення нової редакції.

Згідно нової редакції Кредитного договору, викладеної в Додатковій угоді, Товариству було надано кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 25 000 000,00 грн. (двадцять п`ять мільйонів гривень 00 копійок) на термін до 30 червня 2023 року (включно).

20 вересня 2021 року між Кредитором та Боржником було укладено Договір № 147/21 про надання овердрафту за поточним рахунком, надалі «Договір овердрафту».

Кредитор належним чином виконавши свої зобов`язання за договором в повному обсязі надав Боржнику кредитні кошти. Станом на дату розгляду цієї Заяви у Боржника залишаються не виконаними зобов`язання. Так, загальний розмір заборгованості станом на 01.05.2024 року Боржника перед Кредитором за Кредитним договором та Договором овердрафту складає 632 848,12 грн. (шістсот тридцять дві тисячі вісімсот сорок вісім гривень 12 копійок), яка складається з:

За Кредитним договором: - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 445 348,12 грн. (чотириста сорок п`ять тисяч триста сорок вісім гривень 12 копійок).

За Договором овердрафту: - сума простроченої заборгованості за комісією 187 500,00 грн. (сто вісімдесят сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Дана заборгованість підтверджується розрахунком загальної заборгованості за Договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії за програмою «Доступні кредити 5-7-9% № 94/19 від 05.07.2019 року; та розрахунком загальної заборгованості за Додатковим про надання овердрафту № 147/21 від 20.09.2021 року та банківськими виписками по рахунку Боржника, котрі додаються до цієї Заяви.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Поняття і види доказів викладені у ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про Національний банк України», національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 68 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до пункту 42 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018, первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та можуть складатися у паперовій формі та/або у вигляді електронних записів (у формі, яка доступна для читання та виключає можливість внесення будь-яких змін). У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Також, вказаним Положенням , визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції.

Пунктом 57 Положення визначено, що, інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Приписами п. 60 Положення, що особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, п. 62 Положення регламентовано, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц та від 17 грудня 2021 року у справі № 278/2177/15-ц.

Отже, факт надання кредиту, погашення заборгованості та сплати процентів підтверджується долученими Кредитом до матеріалів справи виписками по особовому рахунку Боржника, які є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості за кредитом та відсотками.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Частиною 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Враховуючи вказані обставини, господарський суд визнає грошові вимоги ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", АТ "КОМІНБАНК" до боржника.

Керуючись ст.ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 120, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Визнати конкурсні грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" (код 42117825, м. Херсон вул. Перекопська 178) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" (код 36394005, м. Херсон вул. Богуна Івана 86-А) в сумі 714677,61 грн (4 черга) та 6056 грн судового збору (1 черга).

2. Визнати конкурсні грошові вимоги Акціонерного товариства "КОМІНБАНК" (юридична адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 6; Адреса для листування: 03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 28, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" (код 36394005, м. Херсон вул. Богуна Івана 86-А) в сумі 632848,12 грн (4 черга) та 6056 грн судового збору (1 черга).

3. Визнані у п.1 та п. 2 даної ухвали суду вимоги підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, однак не надають кредиторам - ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» та АТ «КОМІНБАНК» - право вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала набрала законної сили 29.05.2024 та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства, та ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 29.05.2024

Суддя В.В. Литвинова