СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Харків Справа № 922/3826/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Плахов О.В. , суддя Гребенюк Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.

за участю представників сторін:

позивача Іваненко Є.В.

відповідача не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Релігійної громади Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви (вх. № 427Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі № 922/3826/23, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області у м. Харкові, повний текст якого складений 25.01.2024 (суддя Хотенець П.В.)

за позовом Релігійної громади Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви, с. Сінне, Богодухівського району

до Богодухівської міської ради Харківської області, м. Богодухів

про поновлення договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди та визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Релігійна громада Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви, с. Сінне, Богодухівського району звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Богодухівської міської ради Харківської області, м. Богодухів, в якій просила поновити договір оренди землі № б/н від 05 травня 2006 року з урахуванням додаткової угоди від 11 серпня 2016 року про поновлення договору оренди землі від 05 травня 2006 року № б/н, які укладені між Богодухівською міської ради Харківської області та Релігійною громадою Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви; визнати укладеною з 01 липня 2023 року додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 05 травня 2006 року № б/н та визнати протиправним, скасувати рішення Богодухівської міської ради Харківської області від 04 серпня 2023 року № 6641-VIII "Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки комунальної власності Релігійної громади Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви". Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

06 листопада 2023 року через систему "Електронний суд", Релігійною громадою Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви подано клопотання (вхідний № 30232) про долучення до матеріалів справи заяви про уточнення формулювання позовних вимог, яке судом першої інстанції задоволено, долучено до матеріалів справи заяву про уточнення формулювання позовних вимог та продовжено розгляд справи з її урахуванням.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі № 922/3826/23 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Релігійна громада Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2024 по справі № 922/3826/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позов Релігійної громади Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви до Богодухівської міської ради Харківської області про поновлення договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди та визнання протиправним та скасування рішення.

Так, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивач не довів обставин, доведення яких передбачене ч. 1 с. 33 Закону України «Про оренду землі», та крім того, не довів, що права позивача порушені у зв`язку з укладенням орендодавцем договору оренди з іншим орендарем, оскільки як вбачається з позовної заяви, позивач свої позовні вимоги обґрунтовував саме недотриманням з боку відповідача процедури, визначеної ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (обставини, які підлягають доказуванню: 1) орендар належно виконує свої обов`язки за договором: 2) орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк: 3) до листа-повідомлення орендар долав проект додаткової угоди: 4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.) Так, як зазначає апелянт, в матеріалах справи відсутні жодні докази того, що позивач неналежно виконує свої обов`язки за договором, від жодного з учасників справи вказана інформація не надходила. Підтвердження факту звернення позивача до відповідача з повідомленням про поновлення договору оренди землі знаходить своє підтвердження і в тексті оскаржуваного рішення сесії від 04.08.2023. Таким чином, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатись переважним правом укладення договору на новий строк, надавши проект додаткової угоди, що підтверджується матеріалами справи та оспорюється відповідачем.

Таким чином, на думку апелянта, всі обставини, що входять до предмету доказування з огляду на положення ч. 1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», підтверджуються матеріалами справи та заявами сторін по суті.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Релігійної громади Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви (вх. № 427Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі № 922/3826/23. Призначено справу до розгляду на 02.04.2024.

15.03.2024 від представника Богодухівської міської ради Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі № 922/3826/23 - без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 оголошено про перерву у розгляді справи до 14.05.2024.

14.05.2024 від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

В судове засідання, призначене на 14.05.2024, з`явився представник апелянта, представник відповідача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений по час та місце проведення судового засідання, просив у відзиві на апеляційну скаргу розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності зазначеного представника.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 2006 року між Богодухівською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та Релігійною громадою Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви (позивачем, орендарем) був укладений договір оренди землі.

Згідно пункту 1 договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення підсобного господарства, яка знаходиться на території Сіннянської сільської ради, за межами населеного пункту.

Відповідно до пункту 2 договору оренди в оренду передається земельна ділянка, площею 27,9901 га.

Згідно пункту 6 договору оренди, - договір укладено строком на 10 років.

02 квітня 2007 року на вказану земельну ділянку відкрито поземельну книгу та проведено державну реєстрацію земельної ділянки з присвоєнням їй кадастрового номеру: :01:007:0381

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Харківській області № 7542-СГ від 09 серпня 2016 року даний договір оренди поновлений на 7 років.

Разом з тим, вказаним наказом внесені зміни до положень договору оренди землі, а саме: змінено пункт 2 договору оренди в частині зазначення кадастрового номеру земельної ділянки; змінено пункт 4 договору оренди в частині зазначення розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки; змінено пункт 6 договору оренди, викладено його в наступній редакції: "Договір укладено на 7 (сім) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити Його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію"; змінено пункт 7 договору оренди в частині визначення розміру та умов внесення орендної плати.

На виконання наказу Головного управління Держгеокадастру в Харківській області № 7542-СГ від 09 серпня 2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та позивачем укладено додаткову угоду від 11 серпня 2016 року про поновлення договору оренди землі від 05 травня 2006 року № б/н, в якій викладені вищевказані пункти (2, 4, 6, 7) договору оренди в новій редакції.

17 серпня 2016 року, на виконання Закону України "Про внесення змін законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" № 5245-VI, від 06 вересня 2012 року, проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області (державна форма власності) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також 17 серпня 2016 року проведено реєстрацію "іншого речового права" у виді права оренди земельної ділянки на умовах додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 05 травня 2006 року № б/н за позивачем.

Таким чином, позивач у встановлений законом спосіб набув та зареєстрував право оренди земельної ділянки державної власності строком на сім років, - тобто до 11 серпня 2023 року, на умовах договору оренди землі від 05 травня 2006 року зі змінами від 11 серпня 2016 року.

Визначення умов продовження (поновлення) права оренди землі врегульовано сторонами договору станом на 11 серпня 2023 року відповідно до умов договору оренди землі та законодавства України, чинного на 11 серпня 2016 року.

30 листопада 2021 року, в період дії договору оренди землі, відбулася зміна власника земельної ділянки на підставі Закону України № 1423-ІХ від 28 квітня 2021 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин". Право власності на земельну ділянку зареєстроване за Богодухівською міською радою Харківської області (відповідачем).

Матеріали справи свідчать про те, що 01 червня 2023 року позивач звернувся з листом-повідомленням до Богодухівської міської ради Харківської області, надавши проект додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, самостійно, без погодження з орендодавцем, визначивши строк продовження оренди в сторону збільшення (23 роки) та змінивши в односторонньому порядку, без погодження з орендодавцем, розмір орендної плати.

Вказаний лист було передано на засідання постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою.

В рішенні комісії зазначено про те, комісія вважає за доцільне відмовити в поновленні вказаного договору оренди.

В подальшому рішенням сесії Богодухівської міської ради Харківської області №6641-VІІІ від 04 серпня 2023 року, колегіально прийняте рішення відмовити в продовженні на новий строк договору оренди землі № б/н від 05 травня 2006 року, який зареєстровано у Богодухівському районному відділі ХРФ ДП "Центр ДЗК" від 02 квітня 2007 року № 01, на земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення, площею - 27,9901 га з кадастровим номером :01:007:0381, із цільовим призначенням 01.04 - для ведення підсобного сільського господарства, що розташована за межами населених пунктів Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області.

В п. 4 рішення сесії Богодухівської міської ради Харківської області №6641-VІІІ від 04 серпня 2023 року зазначено про те, що відділу земельних відносин та захисту довкілля виконавчого комітету Богодухівської ради (Олена ЦЕРКОВНА) здійснити заходи щодо підготовки для включення земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0381 до переліку земельних ділянок (лотів) комунальної власності Богодухівської міської ради для продажу права оренди на земельних торгах.

Додатково позивачу направлено лист повідомлення №02-23/4702, у якому зазначено, що термін дії договору закінчується 07 серпня 2023 року, що відповідно до умов договорів оренди, рішенням сесії Богодухівської міської ради Харківської області та у подальшому буде використовуватися для власних потреб, що є підставою для припинення договору оренди землі.

Відповідача повідомлено, що за результатами розгляду листа від 01 червня 2023 року, Богодухівською міською радою прийнято рішення №6641-VIII від 04 серпня 2023 року "Про відмову в поновлені договору оренди земельної ділянки комунальної власності Релігійній громаді святої трійці Харківської єпархії Української православної церкви" (ХLIV позачергова сесія VIII скликання), у зв`язку з тим, що Богодухівська міська рада має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб на свій розсуд.

Твердження позивача про те, що земельна ділянка буде передаватися новому орендарю через проведення аукціону, є безпідставним, оскільки з тексту рішення №6641-VIII від 04 серпня 2023 року Богодухівської міської ради вбачається, що відділу земельних відносин та захисту довкілля виконавчого комітету Богодухівської ради здійснити заходи щодо підготовки для включення земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0381 до переліку земельних ділянок (лотів) комунальної власності Богодухівської міської ради для продажу права оренди на земельних торгах, але не проводити аукціон та не передавати земельну ділянку іншому орендарю. Крім того, переважне право буде порушено саме з моменту укладення договору з новим орендарем, але не на підставі можливих дій у майбутньому, що ґрунтується на припущеннях позивача.

Вирішуючи спір, колегія суддів опирається на наступні приписи законодавства.

За частиною 3 статті 33 Закону про оренду землі в редакції, чинній на день укладання договору (2006 рік), після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за договором, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Порядок продовження дії договору оренди був змінений сторонами при продовженні договору оренди в 2016 році шляхом укладення додаткової угоди від 11.08.2016 (п. 6), тому до спірних правовідносин слід застосовувати закон, який діяв на час узгодження сторонами порядку продовження договору, тобто ст. 33 Закону в редакції від 20.12.2015.

Відповідно до зазначеного пункту додаткової угоди від 11.05.2016 та змісту ч. 3 - 5 ст. 33 Закону, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частина дев`ята цієї ж статті).

На підставі викладеного колегія суддів констатує, що стаття 33 Закону «Про оренду землі» (як у попередній, так і у чинній редакції) встановлює певний алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі

У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.

Суд зауважував, що відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги).

У даному спорі відповідачем відхилена пропозиція позивача про продовження договору оренди шляхом укладання додаткової угоди у зв`язку із наміром орендодавця провести земельний аукціон (виставити право оренди на торги).

Відповідно до закону та усталеної судової практики, така підстава відмови відповідає принципам справедливості і добросовісності, в силу чого є легітимною дією.

При цьому, як встановлено колегією суддів, відповідачем пропущений встановлений законом (ч.5 ст. 33 Закону) місячний термін на розгляд надісланого позивачем листа із проектом додаткової угоди.

Аналізуючи правові наслідки допущеного порушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 37 постанови ВП ВС від 31.08.2021 № 903/1030/19, 37. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина шоста статті 33 Закону N 161-XIV).

38. Частини п`ята та шоста статті 33 Закону N 161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

38.1. За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону N 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

38.2. Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону N 161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону N 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах N 313/350/16-ц і N 159/5756/18).

Таким чином, порушення орендодавцем встановленого законом строку розгляду звернення орендаря кваліфікується як мовчазна згода і дає орендарю право наполягати на застосуванні приписів ч.6 ст. 33 Закону.

Очевидно, що такий наслідок жодним чином не може бути застосованій у даному спорі.

По перше, колегія суддів звертає увагу учасників на ту обставину, що поновлення за ч.6 ст. 33 Закону, відбувається на тих самих умовах, що містив договір, строк якого закінчився.

У даному ж спорі, сторонами не були узгоджені умови продовження дії договору, а поновлення в порядку ч.6 ст. 33 Закону на умовах додаткової угоди, запропонованої позивачем, неможливо, оскільки ця угода не тільки містить зовсім інші умови щодо строків та ціни договору, але й в частині строку (23 роки замість 10-ти) несе ризики порушення балансу інтересів на користь позивача, що свідчить про необхідність погодження такої умови власником землі.

Так, відповідно до ч. 1, 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а в разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні виключає поновлення договору оренди землі з підстав переважного права.

Цей висновок застосовується навіть за умови, якщо відмова орендодавця є протиправною, оскільки для поновлення договору оренди землі за ч.ч. 1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" необхідне погодження обох сторін щодо істотних умов договору (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09.02.2021 у справі №923/681/19).

Зазначене також підтверджується висновком Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, викладеним у пункті 5.2. постанови від 16 вересня 2019 року №908/2314/18, де зазначено, що відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 Закону України Про оренду землі умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а у разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні виключає поновлення договору оренди землі з підстав переважного права (ч. 4 ст.33 Закону України Про оренду землі ).

По-друге, задоволення позовної вимоги на умовах додаткової угоди на підставі факту прострочення відповідача є порушенням принципів справедливості і розумності, оскільки означає встановлення будь-яких умов договору оренди, бажаних орендарю, лише за фактом пропущення власником землі місячного строку на розгляд звернення.

По-третє, задоволення даного позову на підставі концепції мовчазної згоди та приписів ч.6 ст. 33 Закону є неможливим і тому, що позивач у своєму позові не посилався ані на таку підставу позову (позов ґрунтується на положеннях ч. 1 5 ст. 33 Закону), ані на такий предмет позову (поновлення замість продовження договору) і не вимагав поновлення договору на умовах договору, строк якого сплив.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав задоволення позову і зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення, яке задовольняє приписам матеріального права та сталому судовому тлумаченню належних правових норм.

Крім того, в аспекті справедливості, яке є духом приватного права, колегія суддів звертає увагу сторін спору на те, позивачем не вичерпано справедливих і співмірних способів захисту свого права, які полягають у поновленні договору на тих самих умовах, оскільки, як зазначалося вище, позову з підставою і предметом, визначених іншими, окрім ч. 1 -5 ст. 33 Закону, позивач не подавав і така можливість ним не втрачена.

Відповідно до ст. 276 ГПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Релігійної громади Святої Трійці Харківської Єпархії Української Православної Церкви (вх. № 427Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі № 922/3826/23 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі № 922/3826/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарсько процесуального кодексу України.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 24.05.2024.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя О.В. Плахов

Суддя Н.В. Гребенюк