ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024м. ДніпроСправа № 904/415/23 (904/1290/24)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-15" арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни, Дніпропетровська обл., м. Павлоград

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРНО», м. Київ

про стягнення заборгованості у розмірі 168 667,20 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-15" арбітражна керуюча Носань Наталія Сергіївна звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРНО» стягнення заборгованості у розмірі 168 667,20 грн.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що в ході ліквідаційної процедури ліквідатору стало відомо, що ТОВ "СПЕКТР-15" було перераховано на користь ТОВ «ФОРНО» грошові кошти у розмірі 168 667,20 грн.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 06.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області відносно позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-15" (51413, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Промислова, буд. 1А, оф. 2, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/415/23, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А. Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/415/23(904/1290/24) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 27.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Запропоновано відповідачу відповідно до частини 4 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, надати (за наявності) заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Суд роз`яснив учасникам судового процесу, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-168 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані в строк, визначений в ухвалі; заяви і клопотання щодо процесуальних питань у справі подаються учасниками справи у письмовій формі (частина друга статті 169 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвала суду від 27.03.2024 була отримана відповідачем 28.03.2024, що підтверджується довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа.

Станом на 27.05.2024 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 27.05.2024 судом прийнято рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 по справі №904/415/23 визнано ТОВ «СПЕКТР-15» банкрутом, розпочато ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражну керуючу Носань Наталію Сергіївну.

В ході ліквідаційної процедури ліквідатором було встановлено, що згідно виписки з банківського рахунку ТОВ «СПЕКТР-15» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за номером НОМЕР_1 , ТОВ «СПЕКТР-15» перераховувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРНО» (надалі «Відповідач» та/або «ТОВ «ФОРНО») грошові кошти у розмірі 168 667,20 грн, згідно платіжного доручення №3348 від 23.12.2020, призначення платежу: «Передплата за ТМЦ зг. рах. № СФ-0000133 від 09.12.20р.».

З метою отримання інформації про господарські правовідносини, що склалися між сторонами, та копії первинних документів, які підтверджують виконання Відповідачем зобов`язання щодо передачі оплаченого товару, на юридичну адресу ТОВ «ФОРНО» було направлено запит арбітражного керуючого від 02.12.2023 №02-39/908, відповідно до якого ліквідатор просила надати належним чином завірені копії документів, які підтверджують виконання Відповідачем зобов`язання щодо передачі ТОВ «СПЕКТР-15» придбаного товару, зокрема:

- правочину, на підставі якого виникло зобов`язання (договір, угода, контракт тощо);

- видаткової накладної/акту приймання-передачі, якими підтверджується передача товару, зазначеного в рахунку № СФ-0000133 від 09.12.2020;

- будь-яких інших документів, що укладались між сторонами на виконання зобов`язання щодо передачі товару, зазначеного в рахунку № СФ-0000133 від 09.12.2020.

Направлений запит було повернуто ліквідатору банкрута у зв`язку із закінченням терміну зберігання, про що на конверті було проставлено відповідну відмітку АТ «УКРПОШТА».

Також, ліквідатор звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із клопотанням про витребування доказів від 12.01.2024 №02-39/31, згідно якого просила витребувати первинні документи, які підтверджують виконання Відповідачем зобов`язання щодо передачі ТОВ «СПЕКТР-15» придбаного товару, зокрема ті, які просила у запиті від 02.12.2023 № 02-39/908.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2024 по справі №904/415/23 клопотання ліквідатора про витребування доказів задоволено; витребувано у Відповідача належним чином завірені копії документів, які підтверджують виконання товариством зобов`язання щодо передачі ТОВ «СПЕКТР-15» придбаного товару:

- правочину, на підставі якого виникло зобов`язання (договір, угода, контракт тощо);

- видаткової накладної/акту приймання-передачі, якими підтверджується передача товару, зазначеного в рахунку №СФ-0000133 від 09.12.20р;

- будь-яких інших документів, що укладались між сторонами на виконання зобов`язання щодо передачі товару, зазначеного в рахунку № СФ-0000133 від 09.12.20.

Станом на дату звернення з позовною заявою, витребуванні документи на адресу ліквідатора не надходили.

Таким чином, за відсутності первинної документації, яка підтверджує належне виконання Відповідачем своїх господарських зобов`язань щодо передачі оплаченого товару на користь ТОВ «СПЕКТР-15», Позивач вважає, що грошові кошти, отримані Відповідачем, мають бути повернуті Позивачу.

Предметом доказування у дані справі є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням сторонами прийнятих на себе зобов`язань в частині поставки й оплати товару.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як передбачено ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до банківської виписки АТ КБ "ПриватБанк" по рахунку ТОВ "СПЕКТР-15" № НОМЕР_1 , 23.12.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-15" було сплачено на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРНО" передплату згідно рахунку №СФ-0000133 від 09.12.2020 в сумі 168 667,20 грн.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч.1,2 ст. 206 усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів.

У Постанові Верховного Суду України від 29 січня 2020 року у справі №916/922/19 сформовано висновок, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару. Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВС від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.

В свою чергу податкова накладна (в залежності від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності (висновок, викладений у Постанові ОП КГС Верховного суду від 03.06.2022 у справі No922/2115/19).

Здійснюючи передплату/отримуючи товар від постачальника, ТОВ "СПЕКТР-15" формувало податковий кредит по ПДВ, відповідно до податкових накладних, які складалися постачальником і ним же реєструвалися у ЄРПН.

В той же час, ліквідатором не надано жодних доказів здійснення заходів щодо отримання відповідної інформації у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Крім того, суд вважає необґрунтованим твердження ліквідатора, що кошти отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРНО" є безпідставно набутим майном, оскільки, як вбачається з банківської виписки Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-15" в призначені платежу є посилання на рахунок №СФ-0000133 від 09.12.2020 відповідно до якого ТОВ "СПЕКТР-15" здійснило оплату.

Також ліквідатором не доведено, що рахунок, який зазначений у призначенні платежу при здісненні оплати, ТОВ "СПЕКТР-15" не виставлявся.

Крім того, як вбачається з доданих до позовної заяви документів, банківська виписка АТ КБ "ПриватБанк" по рахунку ТОВ "СПЕКТР-15" № НОМЕР_1 не містить повну інформацію про грошові операції боржника.

Так, банківська виписка сформована за період з 01.01.2020 по 17.08.2023 повинна містити 116 операцій на суму 52 558 721,25 грн за кредитом та 2 339 операцій на суму -52 558 904,40 грн за дебетом.

В той же час, банківська виписка надана ліквідатором Носань Н.С. містить загальну кількість операцій - 53.

Не повнота інформації, яку містить банківська виписка АТ КБ "ПриватБанк" по рахунку ТОВ "СПЕКТР-15" № НОМЕР_1 , є перешкодою для належного встановлення судом усіх обставин справи, зокрема, щодо можливості повернення ТОВ "ФОРНО" грошових коштів в сумі 168 667,20 грн на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-15".

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-15" арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни (51413, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Промислова, буд. 1А, оф. 2, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРНО" (02121, м. Київ, Харківське шосе, буд. 175, оф. 4, ) про стягнення заборгованості у розмірі 168 667,20 грн - відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 27.05.2024.

Суддя А.Є. Соловйова