Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г, за участю секретаря судового засідання Дишканта Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні
заявами Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерпроект" та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДАМАНТ-33А"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДАМАНТ-33А"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерпроект"
про визнання недійсним договору та визнання незаконним нарахування винагороди управителя
За участю представників:
від позивача не з`явився;
від відповідача не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДАМАНТ-33А» (далі - позивач, ОСББ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерпроект» (далі - відповідач, Товариство) про визнання недійсним договору та визнання незаконним нарахування винагороди управителя.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі №910/17131/23 позов задоволено частково, визнано недійсним оспорюваний договір, в іншій частині позову відмовлено.

Слід зазначити, що позивачем і відповідачем було заявлено стягнення витрат на правову допомогу, що будуть понесені під час розгляду даної справи.

Крім того, 14.02.2024 від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

22.02.2024 від відповідача до суду надійшла зава про долучення до матеріалів справи доказів понесення Товариством судових витрат.

08.04.2024 від Товариства до суду надійшла заява, в якій відповідач просив суд: залишити клопотання ОСББ про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі без задоволення; відмовити (зменшити до нуля) ОСББ у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката у повному обсязі.

15.04.2024 від відповідача через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просить суд стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

Ухвалою суду від 18.04.2024 розгляд вказаної заяви відповідача призначено в судовому засіданні на 25.04.2024.

23.04.2024 від позивача через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про зменшення витрат на правову допомогу, в якій ОСББ просило суд відмовити у задоволенні вимог відповідача про стягнення 30 000,00 грн витрат на правову допомогу. Також позивач просив суд стягнути з Товариства на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

У судове засідання 25.04.2024 представники сторін не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши подані сторонами заяви з урахуванням документів, що підтверджують надання правничої допомоги, наявних у матеріалах справи, та заперечення позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Разом з першими заявами по суті спору сторонами подано попередні (орієнтовні) розрахунки суми судових витрат, а саме:

- позивачем у позовній заяві вказано, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на правничу допомогу складає 20 000,00 грн;

- у відзиві відповідачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на правничу допомогу складає 12 000,00 грн.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною першою статті 123 ГПК України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 123 ГПК України).

Частинами першою та другою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що представництво позивача у даній справі здійснювалось адвокатом Бараболею В.І., а відповідача - адвокатом Кишенею В.С.

На підтвердження понесених витрат позивачем подано суду копії таких документів:

- договору про надання правової допомоги від 18.09.2023;

- акта прийома-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги від 13.12.2023;

- детального опису наданих послуг правничої допомоги у справі № 910/17131/23 від 08.02.2024;

- платіжної інструкції від 13.12.2023 № 205 на суму 20 000,00 грн;

- ордеру від 18.09.2023 № 1444538 серія АІ.

На підтвердження понесених витрат відповідачем подано суду копії таких документів:

- договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.12.2023;

- акта прийому-передачі наданих послуг від 08.12.2023 № 1;

- платіжних інструкцій від 20.12.2023 № 780 на суму 4 000,00 грн, від 16.01.2024 № 781 на суму 4 000,00 грн, від 09.02.2024 № 793 на суму 2 000,00 грн, від 09.02.2024 № 791 на суму 2 000,00 грн, від 16.02.2024 № 794 на суму 4 000,00 грн; від 04.03.2024 № 801 на суму 4 000, 00 грн, від 01.04.2024 № 809 на суму 4 000,00 грн, від 09.04.2024 № 812 на суму 4 000,00 грн;

- ордеру від 11.12.2023 №1358756 серія АА;

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.03.2019 № 21/1998 серія ЗР.

Так, позивач просив суд стягнути з відповідача 20 000,00 грн витрат, а Товариство просило суд стягнути з ОСББ 30 000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України).

Натомість положеннями пункту 2 частини другої статті 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Слід зазначити, що як позивач, так і відповідач надали суду заяви, в яких вказали на неспівмірність та нереальність заявлених Товариством і ОСББ відповідно до стягнення витрат.

Враховуючи предмет та підстави позову, виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, беручи до уваги розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження, часткове задоволення позовних вимог, наявність заперечень як позивача, так і відповідача щодо співрозмірності заявлених сум компенсації, а також зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне покласти на позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гр, і на Товариство витрати ОСББ на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Отже, заяви ОСББ і Товариства підлягають частковому задоволенню та доцільним є здійснення зустрічного зарахування вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, заявлених ОСББ і Товариством.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДАМАНТ-33А" про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерпроект" (03062, м. Київ, вул. Нивська, 4-Г, оф. 13, код 34003549) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДАМАНТ-33А" (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 33А, код 42953700) 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерпроект" про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

5. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДАМАНТ-33А" (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 33А, код 42953700) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерпроект" (03062, м. Київ, вул. Нивська, 4-Г, оф. 13, код 34003549) 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

6. В іншій частині заяви відмовити.

7. Здійснити зустрічне зарахування вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн заявлених Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "АДАМАНТ-33А" (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 33А, код 42953700) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстерпроект" (03062, м. Київ, вул. Нивська, 4-Г, оф. 13, код 34003549).

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.05.2024.

Суддя О.Г. Удалова