ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
28 травня 2024 року Справа № 903/1125/23
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя Мельник О.В.,
суддя Олексюк Г.Є.,
суддя Петухов М.Г.
секретар судового засідання Стафійчук К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №903/1125/23
за позовом Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2"
про визнання недійсним договору №27/12/2022 від 27.12.2022 та стягнення 150000 грн.
за участю представників:
позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 апеляційну скаргу Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" на рішення Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/1125/23 задоволено частково.

Рішення Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/1125/23 в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним договору №27/12/2022 від 27.12.2022 змінено та викладено мотивувальну частину рішення в редакції даної постанови.

Рішення Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/1125/23 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 150000,00 грн скасовано та прийнято нове рішення. Позов Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" в частині стягнення 150000,00 грн задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" 150000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2147,20 грн та апеляційної скарги в сумі 3220,80 грн.

06.05.2024 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій останній просить стягнути з відповідача на його користь 15000,00 грн витрат, понесених у зв`язку з отриманням правничої допомоги адвоката у справі №903/1125/23.

Відповідно до ч.1,3 ст.244 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ч.8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що позивач у своїй позовній заяві заявляв про те, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, орієнтовний розмір яких складає 20000,00 грн.

В суд першої інстанції позивач із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не звертався.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції від 14.02.2024, позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, за результатми розгляду якої, за відсутності учасників справи, 23.04.2024 була винесена постанова (повний текст постанови складено 30.04.2024).

Згідно ч.5 ст.240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заява про прийняття додаткового рішення разом із доказами понесених судових витрат були подані позивачем до Північно-західного апеляційного господарського суду 06.05.2024, з врахуванням ч.4 ст.116 ГПК України.

Відтак, колегією суддів встановлено дотримання позивачем строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат до суду апеляційної інстанції, а тому остання підлягає до розгляду апеляційним судом.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 вищевказана заява призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання, що відбулося 28.05.2024 учасники справи не забезпечили явку повноважних представників, хоча належним чином повідомлялись про розгляд вказаної заяви в суді апеляційної інстанції, про причини неявки суд не повідомили.

16.05.2024 від відповідача надійшли заперечення щодо прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, згідно яких остання вважає, що заявлені позивачем судові витрати в сумі 15000,00 грн є необґрунтованими, не доведеними та такими, що не відповідають критеріям реальності та розумності, а тому підлягають зменшенню на 70% від заявленого розміру позивачем.

Розглянувши заяву Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" щодо ухвалення додаткового рішення у даній справі та відповідно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді даної справи, а також клопотання відповідача про зменшення заявлених витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

Згідно з ч.1,2 ст.16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1,2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Крім того, ч.4 ст.126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем разом із заявою про розподіл судових витрат було подано до суду копії: 1) договору №21/07/2021 про надання юридичних послуг (послуг адвоката) від 21.07.2021; 2) додаткової угоди №1 від 30.10.2021 до договору №21/07/2021 про надання юридичних послуг (послуг адвоката) від 21.07.2021; 3) акту приймання - передачі наданих юридичних послуг від 06.05.2024 до договору про надання юридичних послуг (послуг адвоката) від 21.07.2021 та №01/08/2023 від 01.08.2023; 4) платіжної інструкцій №136 від 17.04.2024.

Матеріали справи також містять копію ордера серії АА №1056347 від 11.03.2024 на надання правничої (правової) допомоги АГК "Вигурівщина-2" адвокатом Янковим М.В. та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія №781 від 19.11.2012.

21.07.2021 між Автогаражним кооперативом по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" (замовник) та Адвокатським об`єднанням "Ін-Юре" в особі керуючого партнера Янкового Миколи Вікторовича (виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг (послуг адвоката).

Згідно п.1.1 договору, замовник замовляє та доручає, а виконавець приймає на себе та зобов`язується надати замовнику юридичні послуги, послуги адвоката (надалі-послуги) та представляти інтереси замовника в обсязі та на умовах, визначеним цим договором. Замовник зобов`язується прийняти юридичні послуги (послуги адвоката) надані Виконавцем та оплатити їх.

Підпунктом 2.1.1. договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати замовнику за його дорученням послуги протягом строку цього договору, зокрема представляти у встановленому законом та цим договором порядку інтереси замовника в судах будь-якої юрисдикції, у зв`язку з чим, виконавець користується усіма правами, передбаченими процесуальним законодавством , в тому числі: подати позов/скаргу в інтересах замовника, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, визнати позов повністю або частково, змінити предмет позову або підставу позову, пред`явити зустрічний позов, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участть у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб , знайомитись з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти , прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, подавати та підписувати усі необхідні документи, пов`язані з виконанням умов цього договору, засвідчувати справжність копій документів, які подаються від імені замовника, розписуватись за замовника, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

Відповідно до п.4 договору, вартість окремих видів адвокатських послуг та порядок оплати наданих послуг визначається сторонами у додатковій угоді до даного договору або в акті приймання-передачі наданих послуг. Перелік, вид, зміст надання, вартість юридичних послуг наданих виконавцем на підставі даного договору, сторони визначають в акті приймання-передачі наданих послуг. Замовник оплачує послуги, надані виконавцем, в сумі, що визначена сторонами у акті приймання-передачі наданих послуг.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1 цього договору та закінчується 31.10.2021.

30.10.2021 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору про надання юридичних послуг (послуг адвоката) №21/07/2021 від 21.07.2021.

Відповідно до п.1,2 додаткової угоди, сторони домовились внесли зміни до договору про надання юридичних послуг (послуг адвоката) №21/07/2021 від 21.07.2021 року; П.7.2 договору змінити та викласти у наступній редакції: "Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2025 року".

Пунктом 4 додаткової угоди сторони передбачили, що всі інші пункти договору залишаються без змін, сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи наявна платіжна інструкція №136 від 17.04.2024 (т.1 а.с.226) про оплату АГК "Вигурівщина-2" наданих юридичних послуг за березень 2024, згідно договору №01/08/2023 від 01.08.2023 Адвокатському об`єднанню "Ін-Юре" у розмірі 15000,00 грн.

З акту приймання-передачі від 06.05.2024 вбачається, що на виконання договору про надання юридичних послуг (послуг адвоката) №21/07/2021 від 21.07.2021 та №01/08/2023 від 01.08.2023, починаючи з вересня місяця 2023 по 06.05.2024 виконавець надав, а замовник прийняв наступні юридичні послуги: підготовка процесуальних документів та представництво інтересів у судових засіданнях по справі №903/1125/23: підготовка та подання адвокатського запиту, претензії на досудове врегулювання спору та повернення коштів, позовної заяви, клопотання про витребування документів, заяви про усунення недоліків, клопотання про участь в судових засіданнях у режимі відеоконференції, клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, додаткові пояснення на відзив, апеляційної скарги, заяви на усунення недоліків для відкриття апеляційного провадження.

Пунктами 3,4 акту приймання-передачі узгоджено, що виконавець підтверджує проведення замовником розрахунку з виконавцем на суму 15000,00 грн після зарахування вказаної суми на поточний рахунок виконавця. Даний акт підтверджує надання послуг по договору, взаємні претензії щодо якості та вартості наданих послуг у замовника відсутні.

Оцінюючи наявність правових підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу за розгляд даної справи у розмірі 15000,00 грн, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1,2 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями ст.124 ГПК України, особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. (Правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 14.02.2019 у справі №916/24/18, від 21.06.2022 у справі №908/574/20).

За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які позивач поніс у суді першої та апеляційної інстанції, має вирішуватися з урахуванням положень ч.2 ст. 124 ГПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до конкретного суду.

Окрім того, згідно абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України, докази понесення судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

1) докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

2) до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. (Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №917/304/21).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві заявляв про попередній орієнтовний розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. Однак, доказів понесених таких витрат, у визначений ч.8 ст.129 ГПК України строк, до суду першої інстанції не надав.

У зв`язку з відмовою у позові, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій попередній орієнтовний розрахунок суми понесених судових витрат у суді апеляційної інстанції не зазначив.

Водночас, після закінчення апеляційного розгляду справи подав заяву про стягнення судових витрат, пов`язаних із отриманням правничої допомоги адвоката за весь розгляд справи у суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції у розмірі 15000,00 грн із наданням доказів на підтвердження їх понесення.

Відповідно абз.1 ч.8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16 та Верховний Суд у постанові від 20.07.2021 у справі №922/2604/20 вказали, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів; для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №910/1929/19 від 09.06.2022).

Відтак, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. (аналогічний висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2023 у справі №922/2417/22).

Колегією суддів встановлено, що Автогаражний кооператив по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" одним з доказів понесених витрат на правову допомогу надав договір №21/07/2021 про надання юридичних послуг (послуг адвоката) від 21.07.2021, у п. 4.1. якого, сторонами узгоджено, що вартість окремих видів адвокатських послуг та порядок оплати наданих послуг визначається у додатковій угоді до даного договору або в акті приймання-передачі наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість наданих адвокатом послуг сторони визначили у акті приймання-передачі наданих юридичних послуг від 06.05.2024.

Оцінюючи вищезазначений акт, колегія суддів вказує, що Адвокатське об`єднання "Ін-Юре", в особі керуючого Янкового М.В. надав юридичні послуги (послуги адвоката) за двома договорами: №21/07/2021 від 21.07.2021 та №01/08/23 від 01.08.2023.

Варто зазначити, що договір №01/08/23 від 01.08.2023 в матеріалах справи відсутній, відтак за ним юридичні послуги у справі №903/1125/23 Адвокатським об`єднанням "Ін-Юре" не надавались.

Згідно п.п.б,в п.4 ч.1 ст.282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд зобов`язаний надати оцінку доказам щодо розміру понесених судових витрат (в тому числі витрат на професійну правничу допомогу) та зробити висновок про конкретну їх суму, які підлягають стягненню за надання юридичних послуг адвокатом окремо в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши наданий акт приймання-передачі від 06.05.2024, колегія суддів зазначає, що в останньому відсутнє розмежування обсягу наданих юридичних послуг, часу затраченого адвокатом на їх надання та вартості таких послуг окремо в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, що робить неможливим апеляційному суду самостійно здійснити вартісний розподіл наданих юридичних послуг адвокатом.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна платіжна інструкція №136 від 17.04.2024, згідно якої АГК "Вигурівщина-2" сплатило Адвокатському об`єднанню "Ін-Юре" 15000,00 грн, в той час, як акт приймання-передачі наданих юридичних послуг підписаний сторонами 06.05.2024.

Також, апеляційний суд вказує, що у призначені платежу платіжної інструкції №136 від 17.04.2024 зазначено про здійснення оплати "за юридичні послуги за березень 2024, згідно договору №01/08/2023 від 01.08.2023". Однак, договір №01/08/2023 від 01.08.2023 в матеріалах справи відсутній.

Таким чином, встановити, що оплата наданих юридичних послуг позивачем Адвокатському об`єднанню "Ін-Юре" відбулась саме внаслідок виконання останнім договору №21/07/2021 від 21.07.2021 у справі №903/1125/23, колегія суддів не вбачає за можливе.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що із поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення та доданих до неї доказів не вбачається за можливе встановити обсяг наданих адвокатом послуг, їх вартість окремо в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції та здійснення оплати за надані юридичні послуги адвокатом за договором №21/07/2021 від 21.07.2021, колегія суддів відмовляє у задоволенні такої заяви.

Керуючись ст.123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів (автостоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян Ватутінського р-ну "Вигурівщина-2" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №903/1125/23 - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "30" травня 2024 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.