ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

27.05.2024м. ДніпроСправа № 904/2258/24

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СДММ СЕРІС", м. Дніпро

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та припинення права володіння

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИЛА:

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СДММ СЕРІС", в якому просить суд:

- усунути перешкоди у користуванні Дніпровській міській раді земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 153, шляхом знесення самочинно побудованих об`єктів нерухомого майна, а саме: будівля складу літ. Б-1 загальна площа - 181, 1 кв. м, навіс літ. Г, будівля складу літ. О-1, адміністративна будівля загальна площа - 529, 3 кв. м, літ. П-1 загальна площа - 126, 8 кв. м, тамбур п-1, ґанок літ. п, вбиральня літ. С загальна площа -10, 6 кв. м, будівля охорони літ. Т загальна площа -13, 5 кв. м, ґанок літ. т, ґанок літ ті, споруди: № 1, 4, 7, 8, 9, 16, 17; мостіння: І-асфальт загальна площа - 486, 0 кв. м, П-бетонна плитка загальна площа - 65, 0 кв. м, Ш-бетонні плити загальна площа - 499, 0 кв. м, № 4-огорожа 184, 0 п. м. (реєстраційні номери об`єкту нерухомого майна: 01) за рахунок ТОВ «СДММ СЕРВІС».

- припинити право володіння ТОВ «СДММ СЕРВІС» відповідним правом на нерухоме майно-нежитлову будівлю, а саме: будівля складу літ. Б-1 загальна площа - 181, 1 кв. м, навіс літ. Г, будівля складу літ. 0-1, адміністративна будівля загальна площа - 529, 3 кв. м, літ. П-1 загальна площа - 126, 8 кв. м, тамбур п-1, ґанок літ. п, вбиральня літ. С загальна площа -10,6 кв. м, будівля охорони літ. Т загальна площа - 13, 5 кв. м, ґанок літ. т, ґанок літ ті, споруди: № 1, 4, 7, 8, 9, 16, 17; мостіння: І-асфальт загальна площа - 486, 0 кв. м, ІІ-бетонна плитка загальна площа - 65, 0 кв. м, Ш-бетонні плити загальна площа - 499, 0 кв. м, № 4-огорожа 184, 0 п. м. (реєстраційні номери об`єкту нерухомого майна: 01) із закриттям розділу.

Разом з позовною заявою Дніпровська міська рада подала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення змін, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо будівлі складу з наступним описом: літ. В-1-склад, будівля складу літ. Б-1 загальна площа - 181, 1 кв. м, будівля складу літ. В-1 загальна площа - 404, 0 кв. м, навіс літ. Г, будівля складу літ. О-1, адміністративна будівля загальна площа - 529, 3 кв. м, літ. П-1 загальна площа - 126, 8 кв. м, тамбур п-1, ґанок літ. п, вбиральня літ. С загальна площа - 10, 6 кв. м, будівля охорони літ. Т загальна площа - 13, 5 кв. м, ґанок літ. т, ґанок літ ті, споруди: № 1, 4, 7, 8, 9, 16, 17; мостіння: І-асфальт загальна площа - 486, 0 кв. м, ІІ-бетонна плитка загальна площа - 65, 0 кв. м, Ш-бетонні плити загальна площа - 499,0 кв. м, № 4-огорожа 184, 0 п. м, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 153 (реєстраційні номери об`єкту нерухомого майна: 01).

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення (аналогічний висновок міститься у п. 3.5 постанови Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 910/19506/20).

Статтею 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачу, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з положень ст. ст. 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення або унеможливлення виконання рішення господарського суду, унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам (подібний висновок міститься у п. 3.17 постанови Касаційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 910/19506/20).

Отже, забезпечення позову є вжиттям заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду (аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу (такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 910/19506/20).

Заяву про забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що при досліджені правстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вулиця Берегова, 153, міською радою було виявлено порушення прав та інтересів територіальної громади міста Дніпро у зв`язку з наступним.

Згідно відомостям Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявна інформація щодо державної реєстрації права приватної власності на будівлю складу з наступним описом: літ. В-1-склад, будівля складу літ. Б-1 загальна площа - 181, 1 кв. м, будівля складу літ. В-1 загальна площа - 404, 0 кв. м, навіс літ. Г, будівля складу літ. 0-1, адміністративна будівля загальна площа - 529, 3 кв. м, літ. П-1 загальна площа - 126, 8 кв. м, тамбур п-1, ґанок літ. п, вбиральня літ. С загальна площа - 10, 6 кв. м, будівля охорони літ. Т загальна площа - 13, 5 кв. м, ґанок літ. т, ґанок літ. т1, споруди: № 1, 4,7,8,9,16,17; мостіння: І-асфальт загальна площа - 486, 0 кв. м, ІІ-бетонна плитка загальна площа - 65, 0 кв. м, III-бетонні плити загальна площа - 499, 0 кв. м, № 4-огорожа 184, 0 п. м. за ТОВ "СДММ СЕРВІС" на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна укладеного між ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА МЕЖОВА КОМПАНІЯ" та ТОВ "СДММ СЕРВІС", серія та номер: 1482, 1483, виданий 31.03.2021, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Перфілова О.А. (реєстраційний номер майна: 01, номер відомостей про речове право: 41334728).

При детальному досліджені правовстановлюючих документів було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА МЕЖОВА КОМПАНІЯ" набуло права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер: 895, виданий 29.12.2015, видавник: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба В.М. (номер відомостей про речове право: 12832983).

Крім того, зазначений договір купівлі-продажу від 29.12,2015, що посвідчений ПН ДМНО Верба В.М. за реєстровим № 895 укладено між Дніпропетровською спілкою споживчих товариств та ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА МЕЖОВА КОМПАНІЯ".

У свою чергу, Дніпропетровська спілка споживчих товариств набула речових прав на будівлі літ. В-1 (будівля складу), Д-1,1-1,11-1 на праві колективної власності на підставі розпорядження Дніпропетровської обласної спілки споживчих товарів № 511-р від 26.12.1991, про що видане реєстраційне посвідчення від 04.09.1997 та зроблено запис в реєстрову книгу № Р-7 за реєстровим № 97. На момент набуття речових прав адреса будівель літ. В-1, Д-1, И-1, И1-1 зазначена як м. Дніпро, вул. Берегова, буд.123.

Також, наявна відмітка про те, що згідно договору купівлі-продажу укладеного на біржі «Катеринославська нерухомість» 11.09.1997 за № 003-н, нежитлові будівлі літ. И-1, И1-1 розташовані за адресою м. Дніпро, вул. Берегова, буд. 123 продані ТОВ «Славутич» відповідно до договору купівлі-продажу № 1102-Н від 24.12.1998 посвідченого на біржі «Катеринославська нерухомість», складські приміщення літ. Д-1 поз. 3, 4 переходять у власність ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Заявник зазначає, що на момент набуття речових прав Дніпропетровською спілкою споживчих товариств адреса будівель літ. В-1, Д-1, И-1, И1-1 зазначена, як м. Дніпро, вул. Берегова, буд. 123, проте на підставі розпорядження міського голови Дніпропетровської міської ради від 31.05.2005 № 438 будівлі складу літ. В-1 було присвоєно адресу вул. Берегова, буд. 153 (колишня адреса: вул. Берегова, буд. 123).

Дніпропетровська спілка споживчих товариств здійснила державну реєстрацію відповідно до положень законодавства, що діяло після 31.12.2012 та звернулась до Дніпропетровського міського управління юстиції для внесення запису про державну реєстрацію виключно на будівлю складу з наданням правовстановлюючого документу та технічного паспорту у якому була відсутня інформація про інші об`єкти нерухомого майна окрім будівлі складу літ. В-1.

Отже, у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно було здійснено запис про державну реєстрацію виключно на будівлю складу літ. В-1 та видано витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2013 за № 13785927.

З огляду на зазначене, Дніпровською міською радою було направлено відповідні запити до компетентних органів та проведено аналіз вказаних правовстановлюючих документів, які зазначено підставою для виникнення права приватної власності.

Відповідно до листа Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 4/11-114, при здійсненні пошуку за адресою земельної ділянки: м. Дніпро, «вул. Берегова, 153», «вул. Берегова, 123», інформація про реєстраційні записи щодо цивільно-правових угод укладених між міською радою та фізичними чи юридичними особами відсутня.

Крім того, відповідно до листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 26.02.2024 № 4/1-40 повідомлено, що згідно Порталу державної електронної системи у сфері будівництва, у розділі «Декларативні та дозвільні документи», а також за даними акту прийому-передачі дозвільної документації від 27.10.2016 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції Дніпропетровської області відомості щодо дозвільної документації по об`єкту розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 153 відсутні.

Листом Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 22.02.2024 № 1946 повідомлено, що реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна: літ. Б-1, Г, О-1, П-1, С, Т за адресою м. Дніпро, вул. Берегова, буд. 123 не проводилась.

Також Дніпровська міська рада звертає увагу, що земельна ділянка по вулиці Берегова, 153 у місті Дніпрі належить територіальній громаді міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради в силу ст. 80, 83 Земельного кодексу України та ст. 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

З огляду на вищевикладене, об`єкти нерухомого майна, а саме: літ. Б-1 загальна площа - 181, 1 кв. м, навіс літ. Г, будівля складу літ. О-1, адміністративна будівля загальна площа - 529, 3 кв. м, літ. П-1 загальна площа - 126, 8 кв. м, тамбур п-1, ґанок літ. п, вбиральня літ. С загальна площа - 10, 6 кв. м, будівля охорони літ, Т загальна площа - 13, 5 кв. м, гайок літ. т, гайок літ ті, споруди: № 1, 4, 7, 8, 9, 16, 17; мостіння: I-асфальт загальна площа - 486, 0 кв. м, ІІ-бетонна плитка загальна площа - 65, 0 кв. м, III-бетонні плити загальна площа - 499, 0 кв. м, № 4-огорожа 184, 0 п. м. були самочинно збудовані, та без введення в експлуатацію вказаного новоствореного нерухомого майна, відчужено без жодних правових підстав на користь третіх осіб.

Заявник зазначає, що враховуючи той факт, що відповідачами по справі було здійснено правочини щодо набуття та відчуження нерухомого майна з порушенням норм чинного законодавства, та неодноразове його відчуження, на сьогодні, у випадку не застосування заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статтею 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишилось невиконаним стосовно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатись як невід`ємна частина процесу в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 23.07.1999 у справі Іммобільяре Саффі проти Італії.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що незастосування заходу забезпечення позову, як заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення змін, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо будівлі складу з наступним описом: літ. В-1-склад, будівля складу літ. Б-1 загальна площа - 181, 1 кв. м, будівля складу літ. В-1 загальна площа - 404, 0 кв. м, навіс літ. Г, будівля складу літ. О-1, адміністративна будівля загальна площа - 529, 3 кв. м, літ. П-1 загальна площа - 126, 8 кв. м, тамбур п-1, ґанок літ. п, вбиральня літ. С загальна площа - 10, 6 кв. м, будівля охорони літ. Т загальна площа - 13, 5 кв. м, ґанок літ. т, ґанок літ ті, споруди: № 1, 4, 7, 8, 9, 16, 17; мостіння: І-асфальт загальна площа - 486, 0 кв. м, ІІ-бетонна плитка загальна площа - 65, 0 кв. м, Ш-бетонні плити загальна площа - 499,0 кв. м, № 4-огорожа 184, 0 п. м, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 153 (реєстраційні номери об`єкту нерухомого майна: 01), може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Виходячи зі змісту спірних правовідносин, вжиті заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду цієї справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті.

Відтак, приймаючи до уваги, що обраний позивачем захід спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви та вважає за необхідне її задовольнити.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Дніпровської міської ради задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення змін, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо будівлі складу з наступним описом: літ. В-1-склад, будівля складу літ. Б-1 загальна площа - 181, 1 кв. м, будівля складу літ. В-1 загальна площа - 404, 0 кв. м, навіс літ. Г, будівля складу літ. О-1, адміністративна будівля загальна площа - 529, 3 кв. м, літ. П-1 загальна площа - 126, 8 кв. м, тамбур п-1, ґанок літ. п, вбиральня літ. С загальна площа - 10, 6 кв. м, будівля охорони літ. Т загальна площа - 13, 5 кв. м, ґанок літ. т, ґанок літ ті, споруди: № 1, 4, 7, 8, 9, 16, 17; мостіння: І-асфальт загальна площа - 486, 0 кв. м, ІІ-бетонна плитка загальна площа - 65, 0 кв. м, Ш-бетонні плити загальна площа - 499,0 кв. м, № 4-огорожа 184, 0 п. м, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 153 (реєстраційні номери об`єкту нерухомого майна: 01).

Сторонами у виконавчому провадженні за цією ухвалою про забезпечення позову є:

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75, );

Боржник:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "СДММ СЕРВІС" (49021, м. Дніпро, вул. Берегова, буд. 153; ідентифікаційний код 44155930);

- Державні реєстратори (в т. ч. нотаріуси), визначені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", посадові і службові особи Міністерства юстиції України.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили 27.05.2024 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 у справі № 904/2258/24 про забезпечення позову до виконання становить три роки - до 28.05.2027.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.І. Ярошенко