ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024р. Справа № 904/1046/24

За позовом: гр. ОСОБА_1 , смт. Обухівка

До: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: гр. ОСОБА_2 , м. Дніпро

Про : скасування арешту

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Гр. ОСОБА_1 (позивач) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (відповідач) про скасування арешту, накладеного 24.12.12р. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №35706956, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.24р. відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними в ній документами.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку 26.03.24р. копії ухвали суду в його електронний кабінет зареєстрований у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Гр. ОСОБА_2 (третя особа) у письмових поясненнях підтвердив обставини щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення коштів з позивачки на його користь , та закінчення виконавчого провадження ВП №35706956 на підставі п.4. ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку із визнанням цього виконавчого напису нотаріуса таким ,що не підлягає виконанню) та заявив про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог та зняття арешту з майна.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з інформацію довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №356986375 від 04.12.23р. фізичній особі ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення загальною площею 596 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 ; а також нежитлове приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до відомостей, що міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , наявне обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 13427327; зареєстровано: 24.12.12р. Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №35706956 Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, головний державний виконавець Осельський Є.С. Об`єктом обтяження є все майно боржника (позивача).

З наявного у матеріалах справи листа Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 05.12.23р. вбачається, що відповідно до інформації, наданої відділом примусового виконання рішень управління та перевіркою відомостей, що містяться в автоматизованій системі АСВП «спецрозділ» на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у період з 14.12.12р. по 19.03.13р. перебувало виконавче провадження № 35706956 з примусового виконання вимог виконавчого напису №8111 від 13.12.12р., виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з векселедавця : фізичної особи-підприємця Тюльпіної О.М. на користь законного векселедержателя : фізичної особи-підприємця Туманова С.Г. плати у розмірі 3 084 710,00 грн. на підставі простого векселя серії АА 2519804 та суму сплачену векселедержателем за вчинення виконавчого напису в розмірі 30 847,10 грн. Загальна сума, що підлягала стягненню - 3 115 557, 10грн.

В ході здійснення виконавчого провадження ВП № 35706956 постановою державного виконавця від 24.12.12 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на все майно боржника, що належать боржнику - ОСОБА_1 . Державним виконавцем відділу, що здійснював виконання вказаного виконавчого провадження, 19.03.13 р. на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на день винесення постанови) виконавче провадження було завершено.

Однак, питання про скасування арешту майна боржника державним виконавцем вирішено не було.

Наявність цього арешту суттєво обмежує права позивача на здійснення ним господарської діяльності та ставить його у невиправдану та на невизначений час залежність від наявного у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження, тоді як фактично правові підстави для існування такого запису відсутні, що є причиною звернення з позовом до суду.

Відповідно до п.4 ч.1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на день винесення постанови), виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1 -3 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції що діяла на день винесення постанови) визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Незважаючи на закінчення виконавчого провадження з підстав скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню ; державний виконавець не зняв арешт, накладений ним на майно боржника ; що порушує права власності позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. При ухваленні цього рішення суд також враховує пояснення третьої особи (в інтересах якої накладався арешт на майно боржника ), яка підтвердила відсутність претензій майнового характеру до гр. ОСОБА_1 . Враховуючи вищевказані фактичні обставини справи та приписи чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 129, 130, 232, 233, 236-241, 247 - 252 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати арешт з майна, що належить гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 24.12.12р. у виконавчому провадженні №35706956.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 28.05.24р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.