РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. ХарківСправа № 922/4907/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 10.05.2024 (вх.№12318 від 13.05.2024) про ухвалення додаткового рішення по справі

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16)
до фізичної особи-підприємця Струкової Людмили Володимирівни ( АДРЕСА_1 )
простягнення 20750,83 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

13.05.2024 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради через систему «Електронний суд» надало Господарському суду Харківської області заяву від 10.05.2024 (вх.№12318 від 13.05.2024) про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця Струкової Людмили Володимирівни ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) на свою користь 10469,50 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 14.05.2024 суд призначив заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 10.05.2024 (вх.№12318 від 13.05.2024) про ухвалення додаткового рішення до розгляду у судовому засіданні на 22.05.2024 о 12:00 год, про що повідомив учасників справи.

22.05.2024 представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча сторони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 10.05.2024 (вх.№12318 від 13.05.2024) про ухвалення додаткового рішення.

Судом здійснено направлення копії ухвали від 14.05.2024 до електронного кабінету позивача у системі «Електронний суд». Копія ухвали від 14.05.2024 доставлена до електронного кабінету позивача 14.05.2024, про що свідчать довідка про доставку електронного листа.

З метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі та надання йому можливості реалізувати власні процесуальні права, суд засобами поштового зв`язку на його юридичну адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направив копію ухвали від 14.05.2024.

Надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 14.05.2024 повернулася до суду 16.05.2024 з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвала Господарського суду Харківської області від 14.05.2024 у цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, ухвала Господарського суду Харківської області від 14.05.2024 у справі №922/4907/23 була опублікована на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням викладеного, суд виконав процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про день, час та місце розгляду заяви Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 10.05.2024 (вх.№12318 від 13.05.2024) про ухвалення додаткового рішення у цій справі, а останні, в розумінні вимог ст. 120, 242 ГПК України, вважається таким, що належним чином повідомлені про розгляд судом вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач не скористався правом щодо подачі письмових пояснень на заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 10.05.2024 (вх.№12318 від 13.05.2024) про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та поданої заяви, суд встановив наступне.

Рішенням від 24.04.2024 Господарський суд Харківської області в зменшених позовних вимогах відмовив частково: стягнув з фізичної особи-підприємця Струкової Людмили Володимирівни ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16. Код ) заборгованість за договором оренди №7307 від 02.01.2020 за період з 21.06.2020 до 30.04.2022 в сумі 16295,84 грн, пеню в сумі 1383,26 грн та судовий збір у сумі 1829,35 грн.

Як встановлено у ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

При ухваленні рішення за наслідками розгляду цієї справи господарським судом не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та позивач до закінчення судових дебатів заявив про те, що надасть докази розміру витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

До закінчення судових дебатів позивач зробив заяву, в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, про надання доказів, які підтверджують фактичний розмір понесених позивачем судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

24.04.2024 у судовому засіданні судом оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Копія рішення від 24.04.2024 направлена до електронного кабінету позивача у системі «Електронний суд». Копія рішення від 24.04.2024 доставлена до електронного кабінету позивача 07.05.2024 о 20:50, про що свідчать довідка про доставку електронного листа.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Оскільки повний текст рішення був виготовлений та підписаний 06.05.2024, у якому не був присутній представник відповідача, останнім днем такого строку є 13.05.2024.

Відтак, позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення в останній день строку.

В позовній заяві позивач не виклав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат. Позовні вимоги не містять ані складу, ані суми судових витрат.

У заяві про ухвалення додаткового судового рішення позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу адвоката, посилаючись на договори про надання послуг адвокатської діяльності №27 від 22.09.2023 та №45 від 29.12.2023.

Як убачається з матеріалів, доданих до заяви, 22.09.2023 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі замовник), уклало з Адвокатським бюро Антона Новакова (далі виконавець) договір про надання правничої допомоги №27 від 22.09.2023 (далі договір №27), за яким виконавець зобов`язується протягом терміну діі цього договору надати замовнику послуги, зазначені в п.п. 1.2, 1.3 договору, а замовник - прийняти i оплатити ці послуги. Найменування послуг: згідно ДК 021:2015 код 79110000-8: послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (послуги з адвокатської діяльності, пов`язані із наданням правничої допомоги з питань, що виникають в діяльності замовника) (далі послуги).

Відповідно до п. 1.3 договору №27 послуги, що надаються за цим договором, включають, зокрема, забезпечення здійснення представництва у судах під час здійснення господарського судочинства (п. 1.3.1 договору), а також, підготовка, складення та подання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру з питань, що є предметом правового супроводу (п. 1.3.2 договору).

Пунктом 2.2 договору №27 передбачено, що послуги надаються виключно після одержання письмових заявок позивача, в яких будуть зазначені конкретні завдання, строк їх виконання та інші необхідні дані (надалі заявка).

Згідно з п. 3.1 договору №27 ставка за годину наданих послуг, яка визначена в рішення Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 №13/1/7 в розмірі 0,25 мінімальної заробітної плати на день оплати, що на дату укладення договору дорівнює 1 675,00 грн.

Пунктами 4.1 - 4.2 договору №27 передбачено, що розрахунки здійснюються шляхом оплати замовником рахунку виконавця після підписання акту здавання-приймання наданих послуг, що свідчить про прийняття наданих послуг замовником. Розрахунки за надані послуги здійснюються протягом 10 (десяти) робочих днів після прийняття їх замовником, але в будь-якому разі не пізніше закінчення строку діі цього договору. Датою оплати є дата перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до п. 5.1 договору №27 строк надання послуг: до 31 грудня 2023 року. Конкретний строк виконання завдання за заявкою (в випадку необхідності) встановлюється замовником за погодженням з виконавцем в заявці.

Згідно з п. 5.4 договору №27 акт здавання-приймання наданих послуг складається виконавцем за результатами календарного місяця надання послуг або за результатами надання послуги згідно заявки та затверджується/підписується уповноваженими представниками замовника. Акт здавання-приймання наданих послуг може складатись, як відповідно до однієї заявки замовника, так i кількох, за вибором виконавця. В актi здавання-приймання наданих послуг зазначається назва послуги, опис виконаної роботи та кількість витраченого часу.

Пунктами 6.1.1 6.1.2 договору №27 замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі проводити оплату наданих послуг. Приймати надані послуги згідно з актом здавання-приймання наданих послуг (якщо результати наданих послуг відповідають умовам договору).

Пункт 6.3.1 договору №27 передбачає, що виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг, визначених відповідно до п.п. 1.2, 1.3 цього договору, у відповідності з заявками замовника протягом робочого часу замовника, а також протягом робочого часу органів, підприємств та установ, де такі послуги надаються, та за межами робочого часу, у вихідні та святкові дні - в випадку невідкладної необхідності.

Відповідно до п. 6.3.2 договору №27 виконавець зобов`язаний надавати замовнику рахунок та акт здавання-приймання наданих послуг.

Цей договір набирає: чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін i діє до 31.12.2023 року в частині надання послуг, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання (пункт 11.1 договору №27).

Як свідчать матеріали справи, на підставі п. 2.2 договору №27 позивач надав керуючому Адвокатським бюро «Антона Новака» листа №6225 від 30.10.2023, в якому просив здійснити заходи щодо стягнення заборгованості з орендної плати та пені в судовому порядку з фізичної особи-підприємця Струкової Людмили Володимирівни.

16.11.2023 в процесі виконання умов договору №27 та листа №6225 від 30.10.2023 сторони підписали акт здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) №3, в якому підтвердили надання послуг загальним обсягом часу 5 годин на суму 8375,00 грн.

Платіжною інструкцією №185 від 21.11.2023 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради сплатило на користь Адвокатського бюро Антона Новакова 505850,00 грн на виконання умов договору про надання правничої допомоги №27 від 22.09.2023 та акту №3 від 16.11.2023.

В зв`язку з тим, що строк дії договору про надання правничої допомоги №27 від 22.09.2023 сплинув 31.12.2023, сторонами договору №27 29.12.2023 укладено договір на надання послуг з адвокатської діяльності №45 (надалі договір №45) на аналогічних умовах, що і попередній договір №27, окрім п. 3.1.

Згідно з п. 3.1 договору №45 ставка за годину наданих послуг, яка визначена в рішенні Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 №13/1/7 в розмірі 0,25 мінімальної заробітної плати на день оплати станом на 01.01.2024 дорівнює 1775,00 грн. без ПДВ.

02.01.2024 на виконання п. 2.2 договору №45 позивач надав листа №3, в якому зазначив, що у зв`язку з укладенням договору на надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023 та враховуючи закінчення строку дії договору на надання послуг з адвокатської діяльності №27 від 22.09.2023, а також виходячи з необхідності безперервного надання Адвокатським бюро Антона Новакова послуг на надання правничої допомоги у судових справах за відповідними заявками (дорученнями) Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - Управління), просимо продовжити надання послуг на надання правничої допомоги за заявками (дорученнями) Управління поданими до АБ Антона Новакова згідно з договором на надання послуг з адвокатської діяльності №27 від 22.09.2023 в порядку виконання договору на надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023.

В процесі виконання умов наведеного договору, 25.01.2024 сторони підписали акт здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) №1, в якому підтвердили надання послуг загальним обсягом часу 1 годину на суму 1775,00 грн.

16.02.2024 сторони підписали акт здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) №2, в якому підтвердили надання послуг загальним обсягом часу 0,18 годин на суму 319,50 грн.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п. 27.2).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7, 9 ст. 129 ГПК України відмовляє стороні на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, відповідно до ст. 74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі №922/2869/19 Верховний Суд вказав, що "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5 - 7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі №922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків Об`єднаної палати ВС про те, як саме повинна застосовувати.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2021 у справі №910/7520/20.

Відповідач заперечень на заяву про розподіл судових витрат не надав.

Проте суд враховує, що: ціна позову є невеликою; справа є нескладною для професійного адвоката; справа не містить складних розрахунків; позов не містить багато доказів, а також не потребує вчинення адвокатом окремих дій по збиранню доказів; адвокатом витрачений не значний час на участь у судових засіданнях.

Відтак витрати на професійну правничу допомогу, надані по цій справі, є неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи відсутність заперечень відповідача та право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, беручи до уваги баланс інтересів сторін у цьому питанні, а також те, що: позов залишався без руху і недоліки не були усунуті позивачем протягом розгляду справи; в позові було відмовлено частково; відсутність попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат; відсутність складу і суми судових витрат у позовних вимогах; не подання разом з позовом договору на професійну правничу допомогу, суд вважає адекватним розміром правничої допомоги, яка може бути покладена на відповідача - 5000,00 грн.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 10.05.2024 (вх.№12318 від 13.05.2024) про ухвалення додаткового рішення частково в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст. 74, 86, 123, 126, 129, 221, 232 - 235, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 10.05.2024 (вх.№12318 від 13.05.2024) про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Струкової Людмили Володимирівни ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16. Код ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 29.05.2024.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.