ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

24 травня 2024 року м. ХарківСправа № 922/3921/21 (922/1371/22) (922/1044/24)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Торгівельно-комерційне товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТІНКОМ" 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1
про визнання недійсним договору в межах справи про банкрутство Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва"

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Торгівельно-комерційне товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва", звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд :

- визнати недійсним договір позики від 26 вересня 2011 року, укладений між громадянином Ізраїлю Дукер Шмуєлем та громадянином російської федерації ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., реєстровий номер 1993.

- визнати недійсним договір поруки від 26 вересня 2011 року, укладений між громадянином російської федерації ОСОБА_1 та ТК ТОВ фірма Харків-Москва в особі генерального директора Дукер Шмуєла.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 01.04.2024 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи №922/3921/21 (922/1371/22) (922/1044/24) та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

06.05.2024 від представника відповідача надійшла заява (вх. №11842) в якій він просить суд продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву з моменту надання доступу до справи представнику в підсистемі "Електронний суд".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.05.204 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача.

Відповідно до ст. 252 ГПК України:

- Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

- Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, суд зазначає, що Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", повноваження судів не можуть бути припинені.

Статтею 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Згідно з рекомендаціями Верховного Суду від 04.03.2022 щодо особливостей здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, процесуальні строки, зокрема, проведення підготовчого провадження, розгляду справи по суті в умовах воєнного чи надзвичайного стану, визначено як розумні.

Суд зазначає, що поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі господарського суду з міркувань безпеки, та постійними повітряними тривогами та ракетними обстрілами у безпосередній близькості з приміщенням суду, розгляд цієї справи почато судом у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 про відкриття провадження у справі, крім іншого, було прийнято до розгляду клопотання позивача про призначення у справі експертизи та про витребування оригіналів документів у відповідача.

Станом на 24.05.2024 відповідачем не подано ні відзиву на позовну заяву ні пояснень на заявлені позивачем клопотання.

Враховуючи, що судом було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України, суд вважає за необхідне вирішити заявлені позивачем клопотання.

Так, позивачем разом із позовною заявою подано клопотання, в якому він просить суд призначити у справі комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу документів: договору позики від 26 вересня 2011 року, укладеного між громадянином Ізраїлю Дукер Шмуєлем та громадянином російської федерації ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., реєстровий номер 1993, та договору поруки від 26 вересня 2011 року, укладеного між громадянином російської федерації ОСОБА_1 та ТК ТОВ фірма «Харків-Москва» в особі генерального директора Дукер Шмуєла, на розгляд якої поставити наступні питання:

- Чи здійснено підпис на договорі позики, укладеним між Дукер Шмуєлем та громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 26.09.2011 та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., реєстровий номер 1993, Дукер Шмуєлем чи іншою особою?

- Чи здійснено підпис на договорі поруки, укладеним громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 та ТК ТОВ фірма «Харків-Москва» в особі генерального директора Дукер Шмуєла 26.09.2011 та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., реєстровий номер 1993, Дукер Шмуєлем чи іншою особою?

- Чи вносились у текст документів зміни? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту?

- Коли було виготовлено бланк кожного з документів?

- Коли було внесено записи (рукописні та друковані) на бланк кожного з документів?

- Чи відповідає строк (час) виготовлення бланків кожного з документів та строк (час) фактичного заповнення кожного з документів?

- Чи виготовлені (виконані) дані кожного з документів (фрагменти документів) у різний час?

- У якій послідовності виконувались реквізити кожного з документів (підпис, відтиск печатки, заповнення тексту тощо)?

- Чи виготовлено вказані документи шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- Чи відповідає текс (рукописний та друкований) кожного з документів даті створення кожного з документів?

Проведення судової почеркознавчої експертизи позивач просить доручити Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України та на час проведення судової експертизи провадження по справі зупинити.

На думку позивача, необхідність проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи обґрунтовується зазначенням у позовній заяві про те, що 26.09.2011 року (у день укладання договорів позики та поруки у місті Києві), Дукер Шмуєл знаходився у місті Харкові, де приймав участь у прес-конференції , яка проходила онлайн, що підтверджується відкритими даними з мережі інтернет (інформація отримана за посиланням https://www.sq.com.ua/rus/news/obschestvo/26.09.2011/direktor_firmy_vyryvshej_kotlovan_na_pushkinskoj_gotov_zaplatit_v_gorodskoj_byudzhet_pochti_100) Зазначене свідчить про неможливість Дукер Шмуєла бути одночасно в двох місцях в місті Києві та в місті Харкові, що свідчить про зухвале та нахабне підроблення Договорів від 26.09.2011, у зв`язку із чим необхідно призначити по справі судову почеркознавчу та технічну експертизу документів.

Вирішуючи зазначене клопотання позивача про призначення у справі комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно із частиною першою статті 73 ГПК України наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи суд встановлює на підставі доказів.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частина друга статті 73 ГПК України).

Відповідно до положень статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд надає оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

За змістом частин першої - другої статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною першою статті 99 ГПК України передбачено право призначення господарським судом експертизи за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення (див. постанови Верховного Суду від 17.07.2018 у справі № 910/4071/17, від 24.01.2018 у справі № 907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18, від 03.08.2022 у справі №910/5408/21, від 21.09.2022 у справі №904/3469/21.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо (аналогічна права позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 920/611/19).

За змістом статті 76 ГПК України належність доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Тобто з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Суд наголошує, що відповідно до частини 2 статті 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом позову у цій справі є визнання недійсними договору позики від 26 вересня 2011 року, укладений між громадянином Ізраїлю Дукер Шмуєлем та громадянином російської федерації ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., реєстровий номер 1993, та договору поруки від 26 вересня 2011 року, укладений між громадянином російської федерації ОСОБА_1 та ТК ТОВ фірма «Харків-Москва» в особі генерального директора Дукер Шмуєла.

Водночас, підставами позову позивач визначає те, що вироком Оболонським районним судом м. Києва вироку від 23 квітня 2013 року у справі №2605/7851/12 встановлено, що договір позики від 26.09.2011 не посвідчувався приватним нотаріусом Курковською Я.Л., реєстр вчинення нотаріальних дій за 2011-2012 приватного нотаріуса Курковської Я.Л. відсутній, у день підписання зазначених договорів ОСОБА_2 не знаходився у м. Києві (місце вчинення спірних договорів), оскільки приймав участь у прес-конференції у м. Харкові.

Таким чином, звертаючись до суду з вимогою про визнання недійсним договорів, позивач прагне досягти правової визначеності (тобто підтвердження судом) у питанні встановлення обставин недодержання в момент вчинення цього правочину вимог, які передбачені, зокрема, положеннями статті 203, 512, 513 Цивільного кодексу України.

Отже, до предмета доказування у цій справі входить встановлення обставин дійсності або недійсності договору уступки позики від 26 вересня 2011 року та договору поруки від 26 вересня 2011 року в межах визначених позивачем підстав позову.

У свою чергу, дослідивши обставини на які посилається позивач в обґрунтування призначення експертизи, а саме, перейшовши за посиланням в мережі інтернет : https://www.sq.com.ua/rus/news/obschestvo/26.09.2011/direktor_firmy_vyryvshej_kotlovan_na_pushkinskoj_gotov_zaplatit_v_gorodskoj_byudzhet_pochti_100, судом встановлено лише те, що в стаття, яка міститься за цим посиланням, стосується саме подій, що відбулися у місті Харкові та з її змісту вбачається лише те, що 26.09.2011 ОСОБА_3 надав відповіді на питання журналістів, однак будь-якої інформації про те у який спосіб це відбулося: чи за особистою присутністю ОСОБА_4 на інтерв`ю, чи у телефонній розмові, чи письмовою або електронною відповіддю, у якій час отримано опубліковану інформацію тощо та в якому місті (Київ, Харків чи будь де ще) це відбулося - вказана стаття не містить.

Будь-яких доказів перебування Дукер Шмуєля у м. Харкові в час укладення та підписання спірних договорів, а також доказів надання зазначеного інтерв`ю відбувалось за безпосередньої присутності Дукер Шмуєля у місті Харкові позивачем не надано, стаття за посиланням те таких доказів не містить.

Як зазначалося, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Звернення з клопотанням про проведення експертного дослідження, як і всі процесуальні документи, що подаються в рамках судового провадження мають бути змістовні та обґрунтовані необхідністю такого експертного дослідження.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012р. господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, необґрунтоване призначення по справі судової експертизи призведе до безпідставного зупинення провадження по справі та, відповідно, затягування строків розгляду справи.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи.

Вирішуючи клопотання позивача про витребування у ТОВ «Метінком» () оригіналу договору позики від 26 вересня 2011 року, укладеного між громадянином Ізраїлю Дукер Шмуєлем та громадянином російської федерації ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., реєстровий номер 1993 та оригіналу договору поруки від 26 вересня 2011 року, укладеного між громадянином російської федерації ОСОБА_1 та ТК ТОВ фірма «Харків-Москва» в особі генерального директора Дукер Шмуєла, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Предметом позову у цій справі є визнання недійсними договорів, оригінали яких позивач просить витребувати у відповідача, однак, суд приймає до уваги, що початок повномасштабних бойових дій на території України та запровадження в країні воєнного стану одночасно вплинуло на всі сфери суспільного життя, в тому числі і на процес здійснення правосуддя.

В умовах постійних ракетних м. Харкова, у безпосередній близькості з приміщенням суду, суд має обґрунтований сумнів щодо можливості збереження цих документів, та вважає, що витребування саме оригіналів документів у особи, що ними володіє може нести ризики їх знищення чи втрати в разі влучання в будівлю суду.

При цьому, надання для огляду цих оригіналів документів суду безпосередньо також є неможливим, оскільки справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи.

Крім того, суд приймає до уваги також особливий (дистанційний) режим роботи господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі господарського суду з міркувань безпеки, та постійними повітряними тривогами.

Слід зазначити, що Господарський суд Харківської області працює настільки, наскільки це можливо в існуючих умовах, та намагається дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання позивача та витребування у ТОВ «Метінком» () нотаріально посвідчених копій договору позики від 26 вересня 2011 року, укладеного між громадянином Ізраїлю Дукер Шмуєлем та громадянином російської федерації ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., реєстровий номер 1993 та договору поруки від 26 вересня 2011 року, укладеного між громадянином російської федерації ОСОБА_1 та ТК ТОВ фірма «Харків-Москва» в особі генерального директора ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 13, 15, 42, 46, 80, 81, 88, 89, 99-103, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» про призначення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи у справі №922/3921/21 (922/1371/22) (922/1044/24) відмовити.

Клопотання ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» про витребування доказів задовольнити частково.

Витребування у ТОВ «Метінком» () нотаріально посвідчені копії договору позики від 26 вересня 2011 року, укладеного між громадянином Ізраїлю Дукер Шмуєлем та громадянином російської федерації ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., реєстровий номер 1993 та договору поруки від 26 вересня 2011 року, укладеного між громадянином російської федерації ОСОБА_1 та ТК ТОВ фірма «Харків-Москва» в особі генерального директора Дукер Шмуєла.

Звернути увагу на те, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (Стаття 81 Господарського процесуального кодексу України).

Вказані в ухвалі докази повинні бути передані суду протягом 7 днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 24.05.2024.

Суддя С.А. Прохоров

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.