ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5179/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

розглянувши справу за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087)

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА" (вул. Залізнична, 23, каб. 21, м. Херсон, 73000) 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ" (вул. Дружківська, 10, м. Київ, 03113) 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД" (пров. Банний, 5, м. Маріуполь, Донецька обл., 87500) 4) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 457256,33 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Ніценко О.С.;

від відповідачів: не з`явились.

УСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Одеської області перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД" та фізичної особи ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача грошових коштів в розмірі 457256,33 грн, з яких: 3% річних в сумі 91173,35 грн; інфляційні втрати в сумі 366082,98 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем-1 умов укладеного з банком генерального договору про надання кредиту у формі овердрафту від 03.04.2019 № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О, за виконання якого перед позивачем поручились відповідачі 2-4, що встановлено рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 у справі № 923/511/19, яким, з урахуванням ухвали від 28.12.2019, стягнуто солідарно з відповідачів 1 - 4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором та договорами поруки, станом на 01.09.2019, у сумі 2361050,59 грн, з яких: 1989041,44 грн боргу по основному тілу кредиту (овердрафту); 179673,35 грн простроченої заборгованості по процентам, нарахованих за період користування коштами з 01.05.2019 по 31.08.2019; 2452,44 грн заборгованості по сплаті комісії; 182610,35 грн заборгованості по пені за несвоєчасне погашення овердрафту (кредиту); 7149,65 грн заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів за користування овердрафтом (кредитом); 123,36 грн заборгованості по пені за несвоєчасну сплату комісії. У зв`язку з невиконанням відповідачами вищевказаного рішення суду, позивачем було донараховано та заявлено до стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати, розрахунок яких наведений у позовній заяві.

Відповідачі відзив на позов і жодних доказів суду не надали, про розгляд справи повідомлені належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідачі не повідомляли суду про наявність обставин, що перешкоджають їм прийняти участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2023 позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою суду від 27.12.2023 судом було прийнято до розгляду позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД", фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 3232575,18 грн та відкрито провадження у справі № 916/5179/23; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено у справі підготовче засідання на 25 січня 2024 року о 14:30.

Ухвалою суду від 25.01.2024 судом було виправлено допущену у вступній частині ухвал Господарського суду Одеської області від 13.12.2023 та від 27.12.2023 у справі № 916/5179/23 описку шляхом зазначення вірного ім`я (прізвища) відповідача 5 - "фізичної особи ОСОБА_2 ", замість помилково вказаного - "фізичної особи ОСОБА_2 ".

Крім цього, 25.01.2024 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 19.02.2024 о 15:00.

Підготовче засідання 19.02.2024 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Бездолі Д.О. на лікарняному. Ухвалою суду від 29.02.2024 судом було призначено у справі підготовче засідання на 14 березня 2024 року о 16:45.

14.03.2024 суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 04.04.2024 о 16:00.

04.04.2023 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 16.04.2024 о 14:00.

Ухвалою суду від 16.04.2024 судом було задоволено клопотання позивача та роз`єднано об`єднані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД", фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 3232575,18 грн, виділивши в самостійні провадження вимоги позивача до відповідачів таким чином:

- позовні вимоги щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД" та ОСОБА_1 на користь позивача грошових коштів в розмірі 457256,33 грн - розглядати у справі № 916/5179/23;

- позовні вимоги щодо стягнення з фізичної особи ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів в сумі 2775318,85 грн - виділити в самостійне провадження.

16.04.2024 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 20.05.2024 о 15:00.

У судовому засіданні 20.05.2024 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

03.04.2019 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітана" (далі - позичальник) був укладений генеральний договір про надання кредиту у формі овердрафту № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О (далі - договір; а.с. 19-25, т.1), за умовами п. 1.2. якого банк зобов`язався надати позичальнику у тимчасове користування кредитні кошти шляхом встановлення ліміту овердрафту у розмірі 2000000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. договору загальний ліміт овердрафту за генеральним договором встановлюється з 03.04.2019 по 31.03.2020.

Пунктом 3.5. договору встановлено базовий розмір процентів за користування овердрафтом в межах строку кредитування на строкову заборгованість у розмірі 22,0 % річних.

Згідно з п. 3.7. договору проценти нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання овердрафту, в межах встановленого локального ліміту, по останній календарний день місяця, в якому наданий овердрафт, та надалі з першого по останній календарний день місяця, в день достроково розірвання генерального договору, в день закінчення строку, на який надано овердрафт, у відповідності з п.1.3. генерального договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення овердрафту, по день, що передує дню погашення овердрафту.

За умовами п. 3.8. договору проценти сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування овердрафтом, в межах встановленого локального ліміту, а також в день достроково розірвання генерального договору, в день закінчення строку, на який надано овердрафт, у відповідності з п.1.3. генерального договору на рахунок № 1297.980, відкритий в банку, код банку 320478. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Відповідно до п. 3.9. договору комісії сплачуються позичальником у розмірах, у порядку та в строки, що визначені Тарифами (додаток № 1 до договору).

У відповідності до п. 3.11. договору протягом дії генерального договору позичальник зобов`язаний кожні 30 календарних днів з дати виникнення дебетового залишку по поточному рахунку та в день закінчення строку дії загального ліміту овердрафту та в день дострокового розірвання генерального договору, повертати отримані кредитні кошти в повному обсязі, забезпечуючи відсутність від`ємного залишку (дебетового сальдо) на поточному рахунку.

Згідно з п. 3.12. договору у випадку порушення позичальником строків повернення овердрафту, які встановлені в п.1.3. та/або п.3.11. генерального договору та умов додаткових угод про перегляд локального ліміту овердрафту до нього, наступного банківського дня банк припиняє сплату розрахункових документів позичальника, які б збільшували його заборгованість за овердрафтом, суми непогашених у строки платежів визнаються простроченими та, наступного банківського дня, переносяться на рахунки простроченої заборгованості. При цьому позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені генеральним договором та додатковими угодами про перегляд локального ліміту овердрафту до нього (прострочена заборгованість) у розмірі 27,0 (двадцять сім цілих нуль десятих) процентів річних. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені генеральним договором (прострочена заборгованість) здійснюється починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості, включаючи такий день до дня погашення такого прострочення.

За умовами підп. 4.2.2. п. 4.2. договору позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування овердрафтом, комісії та проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені генеральним договором, на умовах та в порядку, передбачених генеральним договором, а також суми передбачених генеральним договором штрафних санкцій/пені. У випадку прострочення сплати процентів (у тому числі і процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені генеральним договором) та/або комісій, позичальник зобов`язаний направляти кошти на рахунки прострочених нарахованих доходів, номери яких повідомляються банком позичальнику після їх відкриття. З моменту виникнення прострочення і до його усунення позичальник надає банку право самостійно зараховувати кошти, що направлені позичальником на погашення заборгованості за процентами та/або комісіями, на рахунки простроченої заборгованості за процентами та/або простроченої заборгованості за комісіями незалежно від напрямку зарахування, вказаного у розрахунковому документі.

Додатком № 1 до договору погоджені тарифи комісії за управління кредитними коштами в частині встановлення ліміту овердрафту (0,8% від розміру ліміту овердрафту), а також за управління кредитними коштами в частині обслуговування овердрафту (0,1%, але не менше 1000,00 грн, від розміру локального ліміту овердрафту, визначеного додатковою угодою до генерального договору).

03.04.2019 між позивачем та відповідачем-1 було укладено додаткову угоду про перегляд локального ліміту № 1 до генерального договору (а.с. 26-зворотна сторінка, т.1), за умовами якої локальний ліміт овердрафту встановлено у розмірі 2000000,00 грн строком з 03.04.2019 по 30.04.2019.

Водночас, за виконання відповідачем-1 зобов`язань перед банком поручились відповідачі 2-4, уклавши з банком відповідні договори поруки (а.с. 108-116, т.1). Так, п. 1.1.-1.3. договорів поруки визначено, що поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по генеральному договору, несуть солідарну відповідальність з позичальником перед позивачем за виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник.

На виконання умов кредитного договору позивачем було встановлено ліміт овердрафту по рахунку відповідача-1 у розмірі 2000000,00 грн, натомість відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за генеральним договором, а саме, після спливу строку дії локального ліміту овердрафту не повернув банку отримані кредитні кошти, як це передбачено умовами п. 3.11. генерального договору. У зв`язку з допущеними відповідачем-1 порушеннями, станом на 01.09.2019, за відповідачем-1 рахувалась заборгованість перед банком у розмірі 2361050,59 грн, з яких: 1989041,44 грн борг по основному тілу кредиту (овердрафту); 179673,35 грн прострочена заборгованість по процентам, нарахованих за період користування коштами з 01.05.2019 по 31.08.2019; 2452,44 грн заборгованість по сплаті комісії; 182610,35 грн заборгованість по пені за несвоєчасне погашення овердрафту (кредиту); 7149,65 грн заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів за користування овердрафтом (кредитом); 123,36 грн заборгованість по пені за несвоєчасну сплату комісії. Вказані обставини підтверджуються розрахунком позивача (а.с. 117-119, т.1), виписками по рахунку відповідача-1 (а.с. 47-62, т.1) та встановлені рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 у справі № 923/511/19, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28.12.2019 (а.с. 27-34, т.1).

Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовними вимогами до відповідачів про стягнення з останніх заборгованості, як солідарних боржників. За результатом вирішення спору у справі № 923/511/19 Господарським судом Херсонської області 26.11.2019 було постановлено рішення, яким, з урахуванням внесених виправлень ухвалою суду від 28.12.2019, було стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА" (73000, м. Херсон, вул. Залізнична, буд. 23, каб. 21, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ" (73000, м. Херсон, вул. Залізнична, буд. 23, каб. 24, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД" (73000, м.Херсон, провул. Учбовий, буд. 28/50, ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) заборгованість за генеральним договором про надання кредиту у формі овердрафту № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О від 03.04.2019, договором поруки № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О-П3 від 03.04.2019, договором поруки № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О-П4 від 03.04.2019 та договором поруки № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О-П1 від 03.04.2019, яка станом на 01.09.2019 складається у сумі 2361050,59 грн в тому числі: 1989041,44 грн борг по основному тілу кредиту (овердрафту); 179673,35 грн прострочена заборгованість по процентам, нарахованих за період користування коштами з 01.05.2019 по 31.08.2019; 2452,44 грн заборгованість по сплаті комісії; 182610,35 грн заборгованість по пені за несвоєчасне погашення овердрафту (кредиту); 7149,65 грн заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів за користування овердрафтом (кредитом); 123,36 грн заборгованість по пені за несвоєчасну сплату комісії та судовий збір в сумі 35415,75 грн.

Вищевказане рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 26.12.2019, що підтверджується поясненнями позивача, документами виконавчого провадження та не спростовано іншими учасниками справи.

З метою примусового виконання рішення суду у справі № 923/511/19 позивачем були пред`явлені до виконання відповідні накази суду. Так, 31.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Пирожком Є.В. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду у справі № 923/511/19 щодо стягнення з відповідачів на користь позивача відповідної заборгованості. В цей же час, 05.11.2021 приватним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчих документів позивачу без виконання з підстав того, що заходами, вжитими виконавцем в ході виконавчого провадження, не виявлено майно (кошти) боржників, на яке можливо звернути стягнення, при цьому транспортні засоби та об`єкти нерухомості, зареєстровані за боржниками, відсутні. Також у постановах про повернення приватний виконавець повідомив, що виконавчі документи можуть бути повторно пред`явлені до виконання у строк до 05.11.2024 (а.с. 37-44, т.1).

У зв`язку з тим, що відповідачі не сплатили заборгованість перед позивачем за кредитним договором та договорами поруки, яка встановлена та стягнута з відповідачів рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 у справі № 923/511/19, що набрало законної сили, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідачів 3%, нарахованих за період з 18.11.2020 по 23.02.2022 в сумі 91173,35 грн та інфляційні втрати, нараховані за період з листопада 2020 року по лютий 2022 року, в сумі 366082,98 грн. Розрахунок спірних сум позивачем здійснено на загальну суму заборгованості, яка встановлена та стягнута рішенням суду у справі № 923/511/19, в розмірі 2396466,34 грн (а.с. 2-3, т.1).

Відповідачами суду контррозрахунку не подано.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Положеннями ст.11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за правочинами щодо фінансових інструментів, вчиненими на організованому ринку капіталу та поза ним, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно з ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В силу ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позиція суду

На підставі укладеного між позивачем та відповідачем-1 кредитного договору, за виконання якого перед банком поручились відповідачі 2-4, банк надав у тимчасове користування відповідачу-1 кредитні кошти, а відповідач-1 зобов`язався повернути банку у визначені договором строки кредит, а також сплатити суму процентів та комісії. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором, банк у червні 2019 року звернуся за захистом своїх порушених прав до Господарського суду Херсонської області. Так, за результатом вирішення спору у справі № 923/511/19 судом було постановлено рішення від 26.11.2019, яке набрало законної сили 26.12.2019 та в силу вимог закону є обов`язковим до виконання, про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, а всього стягнуто суму коштів в розмірі 2396466,34 грн.

У зв`язку з тим, що відповідачі не виконали своїх зобов`язань відповідно до умов укладених з банком договорів та не виконали рішення суду у справі № 923/511/19, позивач в межах цієї справи нарахував та заявив до солідарного стягнення з відповідачів 3% річних, нарахованих за період з 18.11.2020 по 23.02.2022, в сумі 91173,35 грн та інфляційні втрати, нараховані за період з листопада 2020 року по лютий 2022 року, в сумі 366082,98 грн. Відповідачі, у свою чергу, заперечень щодо розрахунку позивача суду не подали, заяв чи клопотання, у тому числі про застосування до вимог позивача позовної давності, суду не заявили.

Так, стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі№703/2718/16-ц, від 22.09.2020 у справі №918/631/19 ).

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18). Визначене частиною 2 статті 625 ЦК України право стягнення трьох процентів річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 921/94/21, від 16.05.2024 у справі № 910/12058/23).

Отже, з урахуванням викладеного суд виснує, що відповідальність, встановлена ч. 2 ст. 625 ЦК України, є мінімальним засобом захисту прав кредитора від знецінення грошових коштів, який застосовується одночасно до всіх правовідносин, в яких зобов`язання виражене у грошових одиницях. Дана позиція суду ґрунтується також на засадах цивільного законодавства, визначених у ст. 3 ЦК України, таких як: справедливість, добросовісність та розумність, принципі верховенства права та поваги до легітимних очікувань кредитора отримати присуджене обов`язковим до виконання рішенням суду, оскільки стягнуті рішенням суду у справі № 923/511/19 та не сплачені відповідачами грошові кошти мають вже іншу цінність, порівняно з моментом, коли вони були присуджені до стягнення кредитору, і, відповідно, внаслідок цього вимоги позивача щодо мінімальних гарантій у виді нарахування інфляції і 3% річних на ці грошові кошти вбачаються суду справедливими і розумними (додатково див. доктринальне джерело, розміщене на сайті Верховного Суду за посиланням: https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/supreme/PREZ_Simonenko.pdf).

Отже, перевіривши здійснений позивачем розрахунок спірних сум 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив його обґрунтованість, вірність та відповідність застосованим судом до спірних правовідносин норм законодавства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до відповідачів слід задовольнити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У п. 4.1. постанови від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З врахуванням викладеного, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст. 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА" (вул. Залізнична, 23, каб. 21, м. Херсон, 73000, ) 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ" (вул. Дружківська, 10, м. Київ, 03113, ) 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД" (пров. Банний, 5, м. Маріуполь, Донецька обл., 87500, ) 4) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087, ) інфляційні втрати в сумі 366082 грн 98 коп та 3% річних в сумі 91173 грн 35 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА" (вул. Залізнична, 23, каб. 21, м. Херсон, 73000, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087, ) судовий збір в сумі 1714 грн 71 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ" (вул. Дружківська, 10, м. Київ, 03113, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087, ) судовий збір в сумі 1714 грн 71 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД" (пров. Банний, 5, м. Маріуполь, Донецька обл., 87500, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087, ) судовий збір в сумі 1714 грн 71 коп.

6. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087, ) судовий збір в сумі 1714 грн 71 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 30 травня 2024 р.

Суддя Д.О. Бездоля