ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1676/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Бесядовська Я.В. - представник, виписка з ЄДРЮОФОПГФ,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської

міської ради

до ОСОБА_1

про стягнення 152 356,22грн.

Процесуальні дії по справі.

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа за позовом Комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення 152 356,22грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна №498 від 31.01.2020.

Ухвалою суду від 09.01.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.02.2024.

Ухвалою суду від 07.02.2024 відкладено підготовче засідання на 04.03.2024.

Ухвалою суду від 04.03.2024 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 04.04.2024.

Ухвалою суду від 04.04.2024 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 22.04.2024.

Ухвалою суду від 22.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1676/23 до судового розгляду по суті на 21.05.2024.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2024 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові (а.с.1-2, 38-39), просила позов задовольнити.

Відповідач свого представника в судове засідання 21.05.2024 не направила, відзиву на позов не подала. 10.05.2024 та 17.05.2024 на поштову адресу суду повернулися ухвали суду від 22.04.2024, які направлялися на адреси відповідача з відмітками пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с.99-105).

Відповідно до частин 3,7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16).

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

З метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи на офіційному сайті Господарського суду Житомирської області на веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ 22.04.2024 було розмішено оголошення про призначення розгляду по суті справи №906/1676/23 на 21.05.2024 о 14:10 (а.с.98).

Судом також враховується, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових актів та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

При цьому суд констатує, що відповідачем не подано клопотання, заяви, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості прибути в судове засідання особисто чи направити свого представника.

За викладеного, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Судом враховується, що відповідно до ст.20 ГПК України спір у даній справі як за предметом спору, так і за суб`єктним складом підлягає розгляду в господарських судах, виходячи з наступного.

Позов у даній справі подано до відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 .

На підставі відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд встановив, що 31.01.2020 до реєстру внесено інформацію щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 . Водночас, відповідач на момент виникнення спірних правовідносин мала статус суб`єкта підприємницької діяльності та діяла як суб`єкт господарювання, тому даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

В судовому засіданні 21.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна №498 від 31.01.2020 в частині внесення орендної плати за користування нежитловими приміщеннями.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

29.01.2020 рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №97 від 29.01.2020 "Про оренду комунального майна та внесення змін в рішення міськвиконкому" надано дозвіл на укладення договорів оренди згідно з додатком 2, стосовно надання ФОП Трамбович О.С. нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 площею 313,8 кв.м для розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді з орендною платою 9 грн 31 коп. (а.с.6-7).

31.01.2020 між Комунальним підприємством "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради (орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Трамбович Оленою Станіславівна (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна №498 (а.с.3,5 на звороті), відповідно до п.1.1 якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення для розміщенні оздоровчого закладу для дітей та молоді за адресою:

- АДРЕСА_2 загальною площею 313,8 кв.м., вартість яких визначена шляхом проведення незалежної оцінки і становить 700850 грн. 00 коп. (сімсот тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) без ПДВ станом 17.01.2020 р., що знаходяться на балансі комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 13" Житомирської міської ради, з орендною платою у розмірі 9 грн. 31 коп. (дев`ять грн. 31 коп. за 1 кв.м без ПДВ) за базовий місяць розрахунку.

Відповідно до пункту 2.1 договору, вступ Орендаря у користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами даного договору та акт приймання-передачі Об`єкта оренди.

Згідно з п.3.1. договору, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

За умовами пункту 3.7 договору, на випадок закінчення дії даного договору, або дострокового розірвання договору оренди на вимогу Орендодавця орендна плата сплачується Орендарем по день фактичного повернення приміщення згідно з актом приймання-передачі. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість по орендній платі, і така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції.

Пунктом 6.6 договору сторони передбачили, що Орендар зобов`язаний: своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

У відповідності до пункту 8.1 договору, Даний договір діє з 31 січня 2020p пo 31 грудня 2022р.

За умовами пункту 8.2 договору, зміна або розірвання даного договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом 20 днів. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Додатком №1 до договору оренди нерухомого майна №498 від 31.01.2020 сторонами було погоджено Розрахунок орендної плати за базовий місяць оренди нерухомого майна - нежитлові приміщення за адресою: м.Житомир, вул. Івана Сльоти, 60, площею 313,8 кв.м., орендна ставка 5%, орендна плата 9,31 грн за кв.м. (а.с.5).

Об`єкт оренди відповідно до договору оренди нерухомого майна №498 від 31.01.2020 передано орендодавцем КП "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради орендарю ФОП Трамбович О.С. за актом приймання-передачі приміщень від 31.01.2020 (додаток №2 до договору) (а.с.4).

Однак відповідач неналежно виконувала умови договору оренди нерухомого майна №498 від 31.01.2020 в частині сплати орендних платежів у розмірі 152 356,22грн.

За вказаних обставин, Комунальне підприємство "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 152 356,22грн, яка виникла на підставі договору оренди нерухомого майна №498 від 31.01.2020.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються параграфом 5 Глави 29 Господарського кодексу України та Главою 58 Цивільного кодексу України.

Положеннями ст.ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Слід зазначити, що за умовами договору оренди нерухомого майна №498 від 31.01.2020 ФОП Трамбович О.С. було передано в платне користування нежитлові приміщення для розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді.

За змістом ст.ст.51, 52, 598 - 609 ЦК України, ст.ст. 202-208 ГК України, ч.8 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/180).

У постанові Великої Палати Верховного суду від 04.03.2020 у справі №299/451/19 зазначено, що фізичні особи, які на час пред`явлення до них позову не є підприємцями, можуть бути відповідачами в господарському суді. Припинення підприємницької діяльності однієї із сторін до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, але лише в тому випадку, якщо спірні правовідносини виникли за наслідком її господарської діяльності.

Правовідносини, у даній справі, виникли з господарського договору оренди нерухомого майна, який був укладений між комунальним підприємством і ФОП. Орендоване приміщення було передане в межах вказаних правовідносин, з метою здійснення підприємницької діяльності.

Отже, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, оскільки договір укладався для розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді.

Факт приймання-передачі майна в оренду підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі від 31.01.2020, за яким орендодавець - КП "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради передав, а ФОП Трамбович О.С. прийняла нежитлові приміщення у АДРЕСА_2 , загальною площею 313,8 кв.м., вартість яких визначена шляхом проведення незалежної оцінки і становить 700850 грн без ПДВ станом на 17.01.2020 р., що знаходяться на балансі КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №13" з орендною платою у розмірі 9 грн. 31 коп. за 1 кв.м. без ПДВ за базовий місяць розрахунку (а.с.4).

Орендоване приміщення перебувало у користуванні ОСОБА_1 в період з 31.01.2020 по 30.11.2023.

Відповідно до ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати.

За умовами пункту 3.3 договору, орендна плата по цьому договору за перший місяць оренди становить 2921 грн. 48 коп. (дві тисячі дев`яте двадцять одна грн. 48 коп.) без ПДВ у місяць. В подальшому орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць і вноситься Орендарем згідно наданого рахунку не пізніше 10 числа послідуючого місяця з урахуванням податку на додану вартість.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 3.4 договору, в день підписання даного договору Орендар перераховує, як забезпечення виконання прийнятих за цим договором зобов`язань, авансовий платіж у розмірі 100 (сто) відсотків орендної плати за перший місяць оренди на рахунок Орендодавця який буде частково врахований за останній місяць оренди. У разі невиконання чи неналежного виконання Орендарем обов`язків першочергове стягнення штрафних санкцій, передбачених цим договором або чинним законодавством України здійснюється за рахунок вищезазначеного платежу.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На сплату орендних платежів за користування нежитловим приміщенням згідно договору договором оренди нерухомого майна №498 від 31.01.2020, позивачем відповідачу виставлялись рахунки на оплату (а.с.41-47).

Згідно з рішеннями Житомирської міської ради: №1820 від 03.04.2020 "Про звільнення від сплати за оренду майна", №1898 від 18.06.2020 "Про внесення змін до рішення міської ради №1820 від 03.04.2020", №517 від 14.07.2022 "Про звільнення від сплати за оренду майна", у зв`язку з введенням обмежувальних заходів із запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, орендарям встановлено плату за оренду державного та комунального майна, зокрема, шляхом зменшення та звільнення орендарів, серед іншого, для ФОП Трамбович О.С. орендна плата у період з 18.03.2020 по 31.07.2020 не нараховувалось, що враховано позивачем у розрахунку заборгованості по орендній платі.

Згідно з розрахунком позивача за період з січня 2020 по листопад 2023 відповідачу нараховано орендну плату в загальній сумі 177 832,15грн (розрахунок а.с. 8-9). Сплачено відповідачем орендну плату було лише частково - 27.04.2023 в сумі 25 475,93грн, що підтверджується банківською випискою від 27.04.2023 (а.с.40). Заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі становить 152 356,22грн.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що він є законним та обґрунтованим, позивачем правильно обраховано щомісячну орендну плату, виходячи з розміру ставки за базовий місяць з врахуванням коригування на індекс інфляції за наступні місяці.

Доказів сплати вказаного боргу матеріали справи не містять.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 152 356,22грн за договором оренди нерухомого майна №498 від 31.01.2020 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради (10014, Житомирська область, м.Житомир, вул. Покровська, буд. 4; ідентифікаційний код 41052668):

- 152 356,22грн основного боргу,

- 2 684,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 29.05.24

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - позивачу () - Електронний кабінет,

3 - відповідачу - (РНОКПП НОМЕР_1 ) (рек.):

( АДРЕСА_4 );

( АДРЕСА_3 ).