УХВАЛА

27 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/10548/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючої), Жайворонок Т. Є. та Малашенкової Т.М.,

розглянувши заяву комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (далі - КП "ГІОЦ")

про визнання зловживанням процесуальними правами при поданні

касаційних скарг товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" (далі - Товариство)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 та

додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023

у справі № 910/10548/22

за позовом КП "ГІОЦ"

до: державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій";

Товариства

про визнання недійсним свідоцтва України №325675 на комбіновану торговельну марку "KYIV SMART CITY" та зобов`язання вчинити дії,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 - громадська організація "Смарт Сіті Хаб" (далі - Організація),

ВСТАНОВИВ:

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Булгакової І.В. (головуючої), Бенедисюка І.М. і Малашенкової Т.М. ухвалою від 23.01.2024, зокрема: закрив касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" і громадської організації "Смарт Сіті Хаб" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 та за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №910/10548/22 відповідно до пункту 2 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс).

Товариство та Організація 15.05.2024 (через систему "Електронний суд") повторно звернулися з касаційною скаргою, в якій скаржники просять скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, а додаткове рішення господарського суду міста Києва від 10.07.2023 у цій справі залишити в силі.

Від Товариства також 19.05.2024 (через систему "Електронний суд") повторно надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, та ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Разом з тим у касаційних скаргах скаржниками заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Від КП "ГІОЦ" 20.05.2024 (через систему "Електронний суд") до Касаційного господарського суду надійшла заява, в якій останнє, серед іншого, просить визнати зловживанням процесуальними правами подання Товариством повторних касаційних скарг та залишити їх без розгляду на підставі частини третьої статті 43 ГПК України.

Подана заява мотивована тим, що з урахуванням попередньо прийнятої судом касаційної інстанції ухвали від 23.01.2024 у справі № 910/10548/22 із аналогічного процесуального питання, наслідки повторного звернення Товариства із касаційними скаргами на ті самі судові рішення передбачувані для скаржника, тому вчинення адвокатом Купайгородським Е.О. аналогічних дій свідчить про безпідставне затягування розгляду справи.

Тобто, заявник вважає, що у діях представника Товариства вбачаються ознаки зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

У зв`язку з відпусткою судді Бенедисюка І.М. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, відповідно до якого для розгляду справи №910/10548/22 визначено колегію суддів у складі: Булгакова І.В. (головуюча), Жайворонок Т.Є. та Малашенкова Т.М.

Розглянувши подану заяву КП "ГІОЦ", Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (частина друга статті 43 ГПК України).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Згідно зі статтею 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

З огляду на те, що скарги Товариства подані на судові рішення, які підлягають оскарженню відповідно до приписів цього Кодексу, то саме лише повторне звернення Товариством до Верховного Суду з такими скаргами, не може свідчити про зловживання ним процесуальними правами, а тому Суд не визнає звернення Товариства із касаційними скаргами на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у цій справі зловживанням процесуальними правами.

А подана заява КП "ГІОЦ" про недопустимість зловживання процесуальними правами скаржником за своєю суттю є запереченнями проти доводів касаційної скарги, однак не містить достатніх підстав для застосування положень ГПК України щодо визнання зловживання процесуальними правами та залишення без розгляду касаційних скарг станом на момент постановлення цієї ухвали.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви КП "ГІОЦ" про визнання зловживанням процесуальними правами подання Товариством повторних касаційних скарг та залишення їх без розгляду на підставі частини третьої статті 43 ГПК України.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, 314 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви акціонерного комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" в частині визнання зловживанням процесуальними правами подання повторних касаційних скарг у справі №910/10548/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Жайворонок

Суддя Т. Малашенкова