ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1216/21

За скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо виконання наказу Господарського суду Київської області у справі

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 316521251,26 грн.

Суддя Бабкіна В.М.

Без виклику представників учасників процесу

Обставини справи:

У квітні 2021 р. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Білоцерківська теплоелектроцентраль про стягнення 316521251,26 грн., з яких: 283472681,73 грн. основного боргу, 8223076,39 грн. пені, 8316639,71 грн. 3% річних, 16508853,43 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.09.2021 р. у справі № 911/1216/21, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 р., позов АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до ПрАТ Білоцерківська теплоелектроцентраль" про стягнення 316521251,26 грн. було задоволено частково; стягнуто з ПрАТ Білоцерківська теплоелектроцентраль на користь АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 283472681,73 грн. основного боргу, 4111538,20 грн. пені, 8316639,71 грн. 3% річних, 16508853,43 грн. інфляційних втрат та 146424,29 грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

28.06.2022 р. Господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 911/1216/21.

Від АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до суду надійшла скарга № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1216/21 від 28.06.2022 р., згідно прохальної частини якої скаржник просив суд: 1) визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича при примусовому виконанні наказу господарського суду № 911/1216/21 від 28.06.2022 р. щодо зупинення вчинення виконавчих дій шляхом винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.12.2022 р. АСВП № 70618862 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»; 2) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича усунути порушення прав стягувача, шляхом скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.12.2022 р. АСВП № 70618862.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.05.2023 р. (суддя Антонова В.М.) було задоволено скаргу АТ «НАК «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1216/21 від 28.06.2022 р.; визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження № 70618862 від 29.12.2022 р. на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича усунути порушення прав стягувача, шляхом скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 29.12.2022 р. № 70618862 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 р. ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2023 р. було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.01.2024 р. ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2023 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 р. у справі № 911/1216/21 було скасовано, справу № 911/1216/21 направлено до Господарського суду Київської області зі стадії прийняття до розгляду скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.03.2024 р. (суддя Заєць Д.Г.) у справі № 911/1216/21 скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. було залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 р. апеляційну скаргу АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.03.2024 р. у справі № 911/1216/21 було задоволено; ухвалу Господарського суду Київської області від 04.03.2024 р. у справі № 911/1216/21 скасовано; справу № 911/1216/21 направлено до Господарського суду Київської області зі стадії прийняття до розгляду скарги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, Північний апеляційний господарський суд, зокрема, зазначив, що звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця є формою звернення за судовим захистом на стадії виконання судового рішення, тому до скарги, яка подається відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, застосовуються загальні вимоги (правила) щодо форми та змісту позовної заяви, а не правила, які процесуальний закон визначив для заяв з процесуальних питань (ст. 169 Господарського процесуального кодексу України).

Це пояснюється тим, що за розділом VI Господарського процесуального кодексу України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ, а тому до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі щодо рішень, дій чи бездіяльності виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення.

Практика Верховного Суду з цього питання є усталеною. Подібні правові висновки щодо застосування вимог процесуального законодавства викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.09.2023 р. у справі № 910/18480/20.

Тобто, за умови наявності у суду сумнівів щодо своєчасності подання скарги на дії приватного виконавця суд першої інстанції повинен був залишити відповідну скаргу без руху для надання часу особі для надання нею клопотання про поновлення строку на її подання з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

У зв`язку з перебуванням судді Зайця Д.Г. у відпустці, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2024 р., зазначену вище скаргу у справі № 911/1216/21 було передано судді Господарського суду Київської області Бабкіній В.М.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.05.2024 р. скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) на дії та бездіяльність приватного виконавця щодо виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1216/21 було залишено без руху; запропоновано скаржнику в строк до десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення скарги без руху усунути недоліки скарги шляхом подання клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням поважності причин пропуску строку та підстав для такого поновлення.

22.05.2024 р. через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшло клопотання б/н від 22.05.2024 р. (вх. № 4037 від 22.05.2024 р.) про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням поважності причин пропуску строку та підстав для такого поновлення, за змістом якого скаржник просить суд: 1) поновити строк на подання скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. при примусовому виконанні наказу господарського суду № 911/1216/21 від 28.06.2022 р. щодо зупинення вчинення виконавчих дій; 2) прийняти до розгляду скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. при примусовому виконанні наказу господарського суду № 911/1216/21 від 28.06.2022 р. щодо зупинення вчинення виконавчих дій; 3) скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. при примусовому виконанні наказу господарського суду № 911/1216/21 від 28.06.2022 р. щодо зупинення вчинення виконавчих дій задовольнити; 4) визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. при примусовому виконанні наказу господарського суду № 911/1216/21 від 28.06.2022 р. щодо зупинення вчинення виконавчих дій, шляхом винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.12.2022 р. АСВП № 70618862 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»; 5) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. усунути порушення прав стягувача, шляхом скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.12.2022 р. АСВП № 70618862.

23.05.2024 р. через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» надійшли заперечення б/н від 22.05.2024 р. (вх. № 5506/24 від 23.05.2024 р.) проти клопотання про поновлення процесуального строку, за змістом яких останнє просить суд: 1) визнати неповажними причини пропуску строку на подання АТ «НАК «Нафтогаз України» скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А.; 2) скаргу АТ «НАК «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. залишити без розгляду.

Розглянувши клопотання АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» б/н від 22.05.2024 р. (вх. № 4037 від 22.05.2024 р.) про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення зі скаргою № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) на дії та бездіяльність приватного виконавця, дослідивши матеріали справи та позиції учасників процесу, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Верховний Суд, скасовуючи ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2023 р. у справі № 911/1216/21 та направляючи справу до суду першої інстанції для розгляду зі стадії прийняття до розгляду скарги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А., в постанові від 19.01.2024 р. зазначив, що суди попередніх інстанцій, в результаті розгляду клопотання про залишення скарги без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження дій приватного виконавця з винесення постанови про зупинення виконавчого провадження № 70618862, дійшли висновку про те, що АТ НАК Нафтогаз України звернулося до суду зі скаргою в межах процесуальних строків. Так, місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що в матеріалах справи міститься запит стягувача від 03.04.2023 р. № 39/10-601-23, на який приватним виконавцем надано відповідь від 04.04.2023 р. № 927, відповідно до якої стягувача повідомлено, що виконавче провадження № 70618862 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі № 911/1216/21 від 28.06.2022 р. зупинено постановою від 29.12.2022 р. Таким чином, про оскаржувану постанову стягувач дізнався 04.04.2023 р., а отже, відповідно до приписів ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, строк оскарження дій приватного виконавця з винесення постанови про зупинення виконавчого провадження №70618862 спливав 14.04.2023 р. Втім, АТ НАК Нафтогаз України звернулось до суду з відповідною скаргою 12.04.2023 р., тобто в межах процесуальних строків.

Однак, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного суду не погодилася із наведеними висновками судів попередніх інстанцій та зазначила про їх передчасність, зокрема, з огляду на те, що АТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до приватного виконавця з відповідною заявою про хід виконавчого провадження № .04.2023 р., а зі скаргою на дії приватного виконавця до господарського суду - 12.04.2023 р. (майже через 4 місяці після прийняття постанови від 29.12.2022 р. про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 70618862), тобто з пропуском строку, встановленого пунктом «а» ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, не заявивши клопотання про поновлення строку на її подання з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

Верховний Суд зазначив, що господарські суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статей 118, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, без врахування висновків Верховного Суду у застосуванні відповідних норм права, на які посилався скаржник у своїй касаційній скарзі, та дійшли до передчасних висновків про те, що АТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до суду з відповідною скаргою в межах процесуальних строків.

Слід зазначити, що умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII Про виконавче провадження.

Положеннями ст. 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження).

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Схожа за змістом норма закріплена в ч. 1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження, якою визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 74 Закону України Про виконавче провадження є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 Господарського процесуального кодексу України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів державної виконавчої служби.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень Господарського процесуального кодексу України, вміщених у розділі VI Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом а ч. 1 ст. 341 цього Кодексу (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2019 р. у справі № 920/149/18).

Пунктом а ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Водночас, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України), і саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

При цьому, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 04.02.2022 р. у справі № 925/308/13-г зазначила, що за порівняльного аналізу змісту термінів дізнався та повинен був дізнатися, що містяться у положеннях ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду,недостатньо. У цьому висновку суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності. Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо). У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 р. у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 р. у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021 р. у справі № 918/333/13-г.

У пунктах 52, 53 постанови Верховного Суду від 24.10.2022 р. у справі № 910/18480/20 також зазначено, що враховуючи положення законодавства (статті 18, 19, 28 Закону Про виконавче провадження), учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим. У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

За приписами ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначалося вище, відповідно до ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії чи бездіяльність виконавця може бути поновлено судом.

Отже, досліджуючи відповідну скаргу на предмет її прийняття до розгляду, суд повинен дослідити причини пропуску строку (якщо такий мав місце) для звернення з відповідною скаргою, доведення поважності яких покладається на скаржника.

Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У своєму клопотанні б/н від 22.05.2024 р. (вх. № 4037 від 22.05.2024 р.) про поновлення пропущеного процесуального строку для подання скарги на дії приватного виконавця АТ «НАК «Нафтогаз України» зазначало, що 26.12.2022 р. приватному виконавцю було передано на виконання наказ Господарського суду Київської області від 28.06.2022 р. у справі № 911/1216/21. Листом від 03.04.2023 р. приватному виконавцю стягувачем було направлено запит про хід виконання даного рішення суду. 04.04.2023 р., у відповідь на запит від 03.04.2023 р. за вих. № 39/10-601-23 приватний виконавець повідомив стягувача, що у виконавчому провадженні № 70618862 вчинення виконавчих дій було зупинено з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно, 04.04.2023 р. стягувач дізнався про винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 р. у справі № 911/1216/21 на підставі постанови № 70618862.

Поряд з цим, АТ «НАК «Нафтогаз України» зазначало, що порядок роботи Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) встановлений ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" та Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016 р. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з п. 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю. Якщо постанова надсилається у формі електронного документа, на таку постанову накладається кваліфікований електронний підпис із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. Порядок накладення кваліфікованого електронного підпису визначений Законом України Про електронні довірчі послуги. Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Отже, АТ «НАК «Нафтогаз України» дізналося про порушене право лише 04.04.2023 р., тобто після отримання відповіді від приватного виконавця на запит про хід виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2021 р. у справі № 911/1216/21. При цьому, на переконання стягувача, оскільки документи, які відображаються в АСВП для сторін, не містять кваліфікованого електронного підпису, то відомості, які містяться в даній системі, є не безумовними, відтак рішення про зупинення вчинення виконавчих дій створює для стягувача права та обов`язки виключно з моменту отримання документа, виготовленого з дотриманням вимог закону. За таких обставин, АТ «НАК «Нафтогаз України» вважає, що процесуальний строк підлягає поновленню з вищезазначених доводів.

Заперечуючи проти клопотання АТ «НАК «Нафтогаз України» про поновлення пропущеного процесуального строку, ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» у поданих до суду запереченнях зазначало, що клопотання АТ «НАК «Нафтогаз України» про поновлення строку подання скарги є необґрунтованим та не може бути задоволено з огляду, зокрема, на те, що доводи скаржника зводяться до того, що про винесення оскаржуваної постанови приватного виконавця та, відповідно, про порушення свого права скаржник дізнався лише 04.04.2023 р., після отримання від приватного виконавця відповіді на запит від 03.04.2023 р. При цьому, зазначені доводи АТ «НАК «Нафтогаз України» не є новими, оскільки ці ж доводи скаржник озвучував при первинному розгляді скарги, яким судами всіх інстанцій вже було надано оцінку.

Крім того, боржник наголошував, що, з урахуванням правових висновків, висловлених у постанові Верховного Суду у даній справі від 19.01.2024 р., стягувач, який подав до відповідного органу заяву про примусове виконання рішення (в якій просив, зокрема, відкрити виконавче провадження, здійснити заходи примусового виконання рішення суду в частині стягнення суми судового збору, а в іншій частині заборгованості зупинити виконавче провадження) та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, і саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» також зазначало, що АТ «НАК «Нафтогаз України» не навело жодного пояснення та не надало жодного доказу щодо наявності непереборних обставин, які перешкоджали йому протягом періоду з січня по березень 2023 р. поцікавитися станом виконавчого провадження. Між тим, АТ «НАК «Нафтогаз України» є одним з найбільших підприємств України, має в своєму складі юридичний департамент та департамент роботи з проблемною заборгованістю, а також значну кількість адвокатів, з якими укладено договори на надання правової допомоги, тобто, на думку боржника, стягувач мав всі можливості для належного захисту своїх прав та інтересів, і у даній справі АТ «НАК «Нафтогаз України» мало всі можливості своєчасно довідатися про винесення оскаржуваної постанови та оскаржити її без пропуску строку. Також АТ «НАК «Нафтогаз України» має доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження і може оперативно в режимі он-лайн відслідковувати хід виконавчого провадження та знайомитися з матеріалами провадження (у т.ч. з постановами виконавця).

Суд відзначає, що відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 6, 7, 8 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

При цьому, з`ясування обставин дотримання заявником встановленого законом процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного чи приватного виконавця, наявності клопотання про поновлення такого строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання зазначеного строку, відсутності клопотання про його поновлення, а також поважності причин для такого поновлення, є залишення скарги без розгляду в порядку ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 р. у справі № 909/615/15).

Як свідчать матеріали справи, при зверненні із заявою про примусове виконання рішення від 26.12.2022 р. № 39/10-2392-22 АТ «НАК «Нафтогаз України» просило виконавця відкрити виконавче провадження, здійснити заходи примусового виконання рішення суду у спосіб та в порядку, встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», а саме в частині стягнення суми судового збору, який не підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730, а в іншій частині заборгованості зупинити виконавче провадження.

У силу приписів ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в ч. 1 цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

За таких обставин, після відкриття виконавчого провадження скаржник мав можливість та міг переконатися, що його вимога про зупинення вчинення виконавчих дій є задоволеною, а відповідна постанова винесеною.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, АТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до виконавця із запитом щодо ходу виконавчого провадження № 70618862, відкритого 27.12.2022 р. за заявою від 26.12.2022 р. (в якій йшлося про зупинення виконавчого провадження), лише в квітні 2023 року, тобто через понад три місяці. Доказів протилежного суду не надано.

Поряд з цим, слід зазначити, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення. Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується, зокрема, надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; виготовлення документів виконавчого провадження; зберігання документів виконавчого провадження.

Тобто, законом визначено, що Автоматизована система виконавчого провадження (АСВП), до якої забезпечено вільний та безоплатний доступ у мережі Інтернет, призначена, в тому числі, для надання інформації сторонам виконавчого провадження.

Доводи скаржника про те, що оскільки документи, які відображаються в АСВП для сторін, не містять кваліфікованого електронного підпису, то відомості, які містяться в даній системі, є не безумовними, і рішення про зупинення вчинення виконавчих дій створює для стягувача права та обов`язки з моменту отримання документа, виготовленого з дотриманням вимог закону, оцінюються судом критично.

Суд відзначає, що в силу закону АСВП має містити в собі всі документи, які винесені приватним чи державним виконавцем у відповідному виконавчому провадженні. Зокрема, АСВП має містити відомості про стан виконавчого провадження та, у разі наявності, про зупинення вчинення виконавчих дій.

Отже, оскільки скаржник мав доступ до АСВП, то він, за висновком суду, не був позбавлений можливості дізнатися про винесення оскаржуваної постанови. Доводів та доказів щодо невнесення/несвоєчасного внесення приватним виконавцем до АСВП постанови про зупинення виконавчого провадження з виконання наказу у даній справі скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку не зазначено та до клопотання не додано.

Водночас, як вже зазначалося вище, презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні викладена у постановах Верховного Суду від 14.08.2019 р. у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 р. у справі № 910/8794/17.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 р. у справі № 500/1912/22 зазначав, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, в контексті пропуску процесуального строку для звернення до суду поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду на поновлення пропущеного процесуального строку лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд відзначає, що АТ «НАК «Нафтогаз України» у своєму клопотанні про поновлення пропущеного строку обмежилось лише посиланням на ту обставину, що воно дізналося про зупинення виконавчого провадження 04.04.2023 р. після отримання відповіді від приватного виконавця, і не навело виняткових, об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волі стягувача та об`єктивно перешкоджали йому у можливості дізнатися про зупинення виконавчого провадження раніше, а також не зазначило та не подало доказів на підтвердження таких обставин.

Таким чином, враховуючи те, що до клопотання б/н від 22.05.2024 р. (вх. № 4037 від 22.05.2024 р.) про поновлення пропущеного строку заявником не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували причини та неможливість дізнатись (зокрема, за даними АСВП, ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, тощо) про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 70618862 та винесення приватним виконавцем постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.12.2022 р., зважаючи на незазначення АТ «НАК «Нафтогаз України» виняткових обставин, які не залежали від волі останнього і обєктивно перешкоджали йому у можливості дізнатися про таке зупинення виконавчих дій раніше, аніж через три місяці, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні АТ «НАК «Нафтогаз України» обставини пропуску процесуального строку на звернення до суду зі скаргою № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1216/21 від 28.06.2022 р., не є поважними, у зв`язку з чим передбачені процесуальним законом підстави для задоволення клопотання скаржника про поновлення процесуального строку для подання скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця у даній справі є відсутніми.

У силу приписів ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

За таких обставин, оскільки у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку для подання скарги суд відмовляє, то скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) на дії та бездіяльність приватного виконавця підлягає залишенню без розгляду.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 118, 119, 234, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» б/н від 22.05.2024 р. (вх. № 4037 від 22.05.2024 р.) про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення зі скаргою № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 р. у справі № 911/1216/21.

2. Скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 р. у справі № 911/1216/21 залишити без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 27.05.2024 р.

Суддя В.М. Бабкіна