номер провадження справи 9/50/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 Справа № 908/644/24

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛТРАНС УКРАЇНА», м. Запоріжжя

про стягнення суми 75935,76 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» (документ сформований в системі «Електронний суд») про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛТРАНС УКРАЇНА» суми 75935,76 грн неустойки, яка складається з: суми 26258,16 грн пені та суми 49677,60 грн штрафу.

Підставою для звернення з позовом зазначено порушення відповідачем строків виконання зобов`язань в рамках договору від 06.08.2021 №603/2021-ЦЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів. На підставі ст. 611 ЦК України, ст. 230 ГК України та п. 8.4 договору позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача неустойку в розмірі 75935,76 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 258, 525, 526, 530, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 173, 174, 193, 205, 226, 231, 323 Господарського кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 13.03.2024 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/644/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою господарського суду від 18.03.2024 позовну заяву на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви в термін до 28.03.2024 включно.

19.03.2024 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків (документ сформований в системі «Електронний суд»), до якої додані докази на усунення недоліків позовної заяви та докази направлення копії заяви про усунення недоліків з додатками відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/644/24, присвоєно справі номер провадження 9/50/24. Постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

За змістом ч.ч. 1, 4, 5 статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, яка відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до відповіді з підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» № 630634 від 21.03.2024 юридична особа ТОВ «ЕЛТРАНС УКРАЇНА», має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Сторони належним чином повідомленні про відкриття провадження у справі №908/644/24, про що свідчать довідки про доставку електронних листів від 26.03.2024.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав.

Із змісту ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

07.05.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій (документ сформовано в системі «Електронний суд» 06.05.2024), яке обґрунтовано введенням в Україні воєнного стану у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ. Через масові ракетні обстріли у ряді областей застосували аварійні відключення електроенергії, зокрема, і в Запорізькій області були періодичні відключення, через що відповідач не мав можливості працювати в повній мірі. Крім того, умовами п. 9.1 договору сторонами, зокрема, узгоджено, що сторона(и) не несуть відповідальності у разі оголошення військового стану.

24.05.2024 до суду від позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій (документ сформовано в системі «Електронний суд»), відповідно до яких просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

06 серпня 2021 року згідно з рішенням тендерного комітету АТ «Укрзалізниця» з питань закупівель послуг з ремонту, модернізації і придбання рухомого складу, іншої техніки та робіт за тендером № UA-2021-04-27-002538-b між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛТРАНС УКРАЇНА» (виконавець, відповідач у справі) був укладений договір про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів №603/2021-ЦЮ (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, Виконавець зобов`язався надати послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги - код ДК 021:20-3 (Послуги з ремонту турбокомпресорів 4ТК), (далі -Послуги) переданого Виконавцю Замовником в особі Фактичних Отримувачів, згідно з Специфікацією (Додаток 1 до цього Договору), Графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання (Додаток 2 до цього Договору), Протоколом узгодження цін (Додаток 3 до цього Договору), Технічними вимогами (Додаток 4 до цього Договору), які є невід`ємною частиною цього Договору, у порядку та строки, визначені цим Договором, а Замовник зобов`язаний прийняти надані Послуги та здійснити оплату у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що ціна Договору визначається у Специфікації (Додаток 1 до цього Договору), яка включає в себе вартість заміни складових частин Обладнання та складає 591 400,00 грн, а також податок на додану вартість за ставкою 20% - 118 280,00 грн, всього становить з ПДВ 709 680,00 грн.

Вартість ремонту кожної одиниці Обладнання розраховується на підставі фактичного технічного стану складових частин Обладнання, відображеного в Акті дефектації (за формою згідно з Додатком 8 цього Договору) (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 5.3, 5.4 договору здача та приймання Обладнання в ремонт оформлюється Актом приймання обладнання в ремонт (за формою згідно з Додатком 9 до цього Договору), який підписують уповноважені представники Замовника і Виконавця. Після приймання Обладнання в ремонт та оформлення Акта приймання обладнання в ремонт (за формою згідно з Додатком 9 до цього договору) Виконавцем протягом трьох робочих днів здійснюється розбирання Обладнання, яке подане у ремонт у присутності представника Замовника та складається Акт дефектації (за формою згідно з Додатком 8 до цього Договору), який підписується представниками Замовника і Виконавця із обов`язковою фотофіксацією відбракованих вузлів, на основі чого визначаються обсяги робіт з ремонту кожної одиниці Обладнання та необхідні для здійснення ремонту комплектуючи. Дата підписання Акта приймання обладнання в ремонт є датою початку ремонту.

Виконавець повинен надати представнику Замовника такі документи: документи постачальника, які підтверджують якість товарно-матеріальних цінностей, що були використані при наданні Послуг (сертифікати якості, декларації про відповідність, тощо), фактичні калькуляції з розшифровками, Акт приймання обладнання з ремонту, Протокол приймально-здавальних випробувань, Акт приймання-передачі металобрухту, Акт приймання-передачі наданих послуг. Протягом 3 (трьох) робочих днів Замовник підписує два примірника Акта приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком 5 до цього Договору), один з яких протягом 3 (трьох) робочих днів повертає Виконавцю. Виконавець після отримання оригіналу Акта приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком 5 до цього Договору) виставляє Замовнику в добовий строк рахунок на остаточну оплату за надані Послуги. Датою завершення ремонту Обладнання є дата підписання Акта приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком 5 до цього Договору) (п. 5.10 договору).

Пунктом 5.11 договору встановлено, що строк надання Послуг визначається Графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання, наведеним у Додатку 2 до цього Договору, та по кожній одиниці ремонту становить не більше 35 календарних днів з дати підписання Акта приймання обладнання в ремонт.

У Додатку 2 до договору «Графік подачі в ремонт та видачі з ремонту Обладнання» сторонами узгоджено, що послуги з ремонту турбокомпресорів 4ТК повинні бути виконані в наступні строки: строк подачі обладнання у ремонт - 2 одиниці протягом 15 календарних днів після підписання договору, 2 одиниці протягом 25 календарних днів після підписання договору; строки здачі обладнання з ремонту протягом 35 календарних діб після підписання Акта приймання обладнання в ремонт.

Позивач у позові посилається на те, що відповідно до Акта приймання обладнання в ремонт від 20.10.2021 в ремонт було передано турбокомпресори 4ТК №№2609, 8489, 2603, 1936.

Відповідно до Акта приймання-передачі наданих послуг від 31.12.2021 прийнято з ремонту турбокомпресори 4ТК №№2609, 8489, 2603, 1936.

Тобто фактично строк перебування обладнання в ремонті становив 72 календарних дні, що на 37 календарних днів більше, ніж передбачено Графіком та є порушенням граничних строків, які встановлені договором.

У зв`язку з порушенням строків надання послуг з ремонту турбокомпресорів, позивач, враховуючи умови п.п. 8.1, 8.4 договору, направив на адресу відповідача претензію №ЦТ-08/218 від 11.12.2023 з вимогою у місячний строк з дати одержання даної претензії сплатити 75935,76 грн неустойки.

Зазначена претензія отримана відповідачем 28.12.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У листі вих.№2023/12-235 від 14.12.2023 відповідач повідомив, що претензія буде розглянута згідно ч. 6 ст. 222 ГПК України у місячний термін до 12 січня 2024.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині своєчасного виконання робіт (надання послуг з ремонту) та несплата нарахованої у зв`язку з цим неустойки стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з ТОВ «ЕЛТРАНС УКРАЇНА» штрафних санкцій, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 901 глави 63 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вимоги щодо строків виконання ремонтних робіт узгоджені сторонами в Додатку 2 до договору «Графік подачі в ремонт та видачі з ремонту Обладнання», а саме протягом 35 календарних діб після підписання Акта приймання обладнання в ремонт.

Як вбачається з матеріалів справи обладнання в ремонт було передано 20.10.2021, а повернуто з ремонту 31.12.2021.

Позивач у позові посилається на те, що строк перебування обладнання в ремонті склав 72 календарних днів, що на 37 календарних днів більше, ніж узгоджено сторонами.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 8.4 договору встановлено, що за порушення Виконавцем строків надання послуг, передбачених цим договором, останній сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,1% відсотка від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, крім того, за прострочення понад 30 днів, Виконавець додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% відсотків вказаної вартості.

Відповідно до 3.2 договору загальна вартість договору складає 709 680,00 грн. В Акті приймання-передачі наданих послуг від 31.12.2021 визначено, що за проведений ремонт належить до сплати 100% вартості ремонту на суму 709680,00 грн.

Факт передачі обладнання виконавцю в ремонт 20.10.2021 та повернення його замовнику 31.12.2021 підтверджується відповідними Актами.

Тобто вбачається факт порушення строку виконання ремонтних робіт.

Відповідач належних та допустимих доказів належного виконання зобов`язань в частині надання послуг (виконання ремонтних робіт турбокомпресорів 4ТК) в узгоджені договором строки не надав.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми штрафу, суд дійшов висновку, що він є правильним, а тому вимога про стягнення 7% штрафу в розмірі 49677,60 грн (709680,00 грн х 7%) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення суми пені в розмірі 26258,16 грн за період прострочення з 23.11.2021 по 31.12.2021 (37 днів прострочення), суд зазначає наступне.

За змістом ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Приймаючи до уваги той факт, що обладнання було передано відповідачу в ремонт 20.10.2021, що підтверджується Актом приймання обладнання в ремонт №1, та враховуючи положення наведеної вище норми права, перебіг строку починається з наступного дня, а саме - з 21.10.2021.

Згідно строків, визначених у Додатку 2 до Договору «Графік подачі в ремонт та видачі з ремонту Обладнання», відповідач повинен був повернути обладнання позивачу з ремонту протягом 35 календарних діб після підписання Акта приймання обладнання в ремонт, тобто з урахуванням наведеного вище граничний строк повернення обладнання 24.11.2021, а не як помилково визначив позивач 23.11.2021.

Отже фактичний строк прострочення відповідачем зобов`язання склав 36 календарних днів (з 25.11.2021 по 30.12.2021 включно).

Суд, здійснивши перерахунок суми пені дійшов висновку, що до стягнення підлягає сума пені за період прострочення з 25.11.2021 по 30.12.2021 включно у розмірі 25 548,48 грн. В решті вимог про стягнення пені суд відмовляє у зв`язку з їх безпідставністю.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Водночас, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Суд оцінює чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Зменшення неустойки, яка нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту.

В той же час, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 ст. 3 ЦК України) та засадах господарського судочинства, визначених ст. 2 ГПК України.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на введення в Україні воєнного стану, аварійні відключення електричної енергії в Запорізькій області, оскільки правовідносини сторін виникли у 2021 році і відповідач, як встановлено судом вище, зобов`язався виконати роботи з ремонту обладнання протягом 35 календарних діб, а саме до 24 листопада 2021 року. Тобто зобов`язання за договором виникли до введення в Україні правового режиму воєнного стану та до моменту аварійних відключень електричної енергії.

Також суд зазначає, що обставини та наслідки введеного в Україні воєнного стану настали не тільки для відповідача, але й для позивача. Всі суб`єкти підприємницької діяльності, підприємства, установи та організації України знаходяться в рівних умовах та здійснюють свою господарську діяльність в однаковому несприятливому економічному становищі в країні та повинні вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, форс-мажор, як обставина непереборної сили, потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі факт існування надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань.

Так, слід звернути увагу на встановлену законодавством форму підтвердження форс-мажорних обставин з боку третіх осіб, якими в Україні виступають Торгово-промислова палата та її регіональні представництва.

Ці органи в межах своєї компетенції видають сертифікати про такі обставини за зверненням суб`єкта господарської діяльності. Але лише у разі існування та належного підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між дією форс-мажорних обставин і неможливістю виконання зобов`язання.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 926/2343/16, від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18 та від 25 листопада 2021 року у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

При цьому, відповідачем не надано відповідного сертифіката торгово-промислової палати, яким би підтверджувався факт настання для ТОВ «ЕЛТРАНС УКРАЇНА» форс-мажорних обставин, що об`єктивно унеможливлюють(-вили) виконання зобов`язань, передбачених умовами договору №603/221-ЦЮ від 06.08.2021.

Таким чином відповідачем не надано належних та допустимих доказів скрутного матеріального становища та існування істотних обставин для зменшення штрафних санкцій. У задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій судом відмовлено.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛТРАНС УКРАЇНА», (69084, м. Запоріжжя, вул. Кольорова, буд. 7) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150) суму 25548 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сорок вісім) грн 48 коп. пені та суму 49677 (сорок дев`ять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 60 коп. штрафу.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛТРАНС УКРАЇНА», (69084, м. Запоріжжя, вул. Кольорова, буд. 7) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150) суму 2399 (дві тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн 76 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 27.05.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва