РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.04.2024Справа № 910/12352/23
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Колективного підприємства "ОЗОН"

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія „Градобуд"

про визнання незаконним та скасування наказу

Представники учасників справи:

від позивача: Грабовський В.А.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Колективне підприємство "ОЗОН" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (надалі по тексту - відповідач) про визнання незаконним та скасування наказу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ Міністерства юстиції України № 1647/7 від 07.07.2023 «Про відмову у задоволенні скарги» прийнято з порушенням вимог ст. 22, 24, ч. 3 ст. 26, ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/12352/23, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.09.2023.

25.08.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.09.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач зазначає, що припинення речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія „Градобуд" на 14 об`єктів нерухомості, внаслідок прийняття наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2023 № 1831/5, свідчить про те, що станом 01.02.2023 у вказаного товариства були відсутні відповідні права, а відповідно подані ним документи для прийняття приватним нотаріусом рішень про державну реєстрацію права власності на ці ж об`єкти нерухомості не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на відповідне нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія „Градобуд", підготовче засідання відкладено на 12.10.2023.

15.09.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

31.08.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Судове засідання, призначене на 12.10.2023, не проводилося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 учасників справи було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 16.11.2023.

У судовому засіданні 16.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14.12.2023.

14.12.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання, призначене на 14.12.2023, не проводилося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 учасників справи було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 18.01.2024.

Судове засідання, призначене на 18.01.2024, не проводилося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 учасників справи було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 22.02.2024.

22.02.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 22.02.2024 розгляд справи відкладено на 21.03.2024.

21.03.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 21.03.2024 розгляд справи відкладено на 18.04.2024.

18.04.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника.

У судовому засіданні 18.04.2024, відхиляючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд виходив з наступного.

Суд зазначає, що у відповідних випадках неможливості явки в судове засідання представника учасника справи (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо) такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно ст. 56, 60, 61 Господарського процесуального кодексу України з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Отже, відповідач не позбавлений можливості залучити іншого представника у судове засідання, а доказів неможливості розгляду спору без його участі матеріали справи не містять.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.07.2018 року у справі № 927/1091/17.

Судом також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні 18.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що у висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 01.06.2023 при розгляді скарги Колективного підприємства «Озон» від 06.05.2023, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.05.2023 за № СК-1958-23, на рішення від 01.02.2023 №№ 66255651, 66259266, 66259805, 66258778, 66256434, 66256658, 66255912, 66259435, 66255400, 66260041, 66257020, 66257328, 66256176, 66259640, прийняті приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Матвійчуком Олександром Сергійовичем, щодо нежитлових приміщень II1-2, I1-б, VI-3, II1-1, І1-8, I1-9, I1-5, V1-1, I, LXIX(69)-LXX(70), Iп-8, Iп-9, I1-7, V1-2, що знаходяться за адресою: Рівненська область, місто Рівне, вулиця академіка Дем`янчука С., будинок 1А, зазначено таке.

1)У скарзі зазначено, що КП «Озон» є власником нежитлових приміщень на підставі, зокрема, договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва житлового призначення від 07.07.2010, від 08.07.2010, від 12.07.2010 та від 13.07.2010, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнепромекобуд» та КП «Озон» Громадської організації «Щит Ельфа» (після перейменування - КП «Озон»), що підтверджується доданими до скарги копіями. Також, скаржник зазначає, що Міністерством юстиції України розглядались скарги КП «Озон» від 11.01.2023, 12.01.2023, 13.01.2023, 14.01.2023, 09.02.2023, 11.02.2023, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 11.01.2023 за №№ СК-80-23, СК-81-23, від 13.01.2023 за №№ 5843-33-23, СК-92-23, СК-93-23, СК-94-23, СК-95-23, СК-103-23, СК-112-23, СК-116-23, СК-117-23, від 16.01.2023 за № СК-134-23, на рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 10.01.2023 №№ 66061236, 66061421, 66060224, 66059605, 66059094, 66058736, 66058114, 66057632, 66056215, 66055754, 66062439, 66062409, 66061930, 66061748, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовською Анастасією Віталіївною, щодо нежитлових приміщень за ТОВ «ІБК «ГРАДОБУД», та за результатами розгляду яких прийнято рішення у формі наказу від 15.05.2023 № 1831/5 «Про задоволення скарги». У зв`язку із чим, на його думку, оскаржувані рішення підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням;

2)На підставі оскаржуваних рішень приватним нотаріусом Матвійчуком О.С. проведено державну реєстрацію переходу прав власності на нежитлові приміщення від ТОВ «ІБК «ГРАДОБУД» до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ним 01.02.2023, зареєстрованим в реєстрі за № 162;

3)В ході колегіального розгляду скарги з відомостей Державного реєстру прав Колегією встановлено, що реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень, проведені приватним нотаріусом Матвійчуком О.С. відповідають законодавству у сфері державної реєстрації права, оскільки такі дії проведені у зв`язку із вчиненням ним нотаріальної дії, та без порушення реєстраційного законодавства;

4)Відповідно до пункту 2-1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) загальними засадами державної реєстрації прав є, одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав;

5)Відповідно до частини третьої статті 10 Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав;

6)Статтею 18 Закону передбачено порядок державної реєстрації прав, зокрема, прийняття і перевірку документів, що подаються для державної реєстрації прав, реєстрацію заяви, встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

7)Відповідно до частини першої статті 312 Закону державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, що має наслідком набуття, зміну чи припинення речових прав, їх обтяжень одночасно із вчиненням такої нотаріальної дії, проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, крім випадків, передбачених цією статтею;

8)Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, прав та інтересів якої стосуються такі дії;

9)Відповідно до частини шостої статті 37 Закону встановлено, що Міністерство юстиції України приймає рішення про відмову в задоволенні скарги, якщо оскаржувані рішення відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав;

10)Отже, Колегією встановлено, що приватним нотаріусом Матвійчуком О.С. належним чином було перевірено відомості Державного реєстру прав та документи, які подавались для державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення, оскільки їх комплектність, зміст та форма відповідали вимогам законодавства у сфері державної реєстрації речових прав;

11)Під час дії воєнного стану та з урахуванням вимог, встановлених пунктом 10 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (зі змінами), (далі - Порядок), за 15 днів (дата публікації оголошення 16.05.2023) до дня засідання колегії на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було забезпечено оприлюднення інформації про дату засідання розгляду даної скарги та додатково повідомлено зазначену інформацію скаржнику та приватному нотаріусу Матвійчуку О.С. засобами електронної пошти;

12)Абзацом п`ятим пункту 10 Порядку регламентовано, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації під час дії воєнного стану проводиться без участі скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів (далі - заінтересовані особи);

13)Після повідомлення заінтересованих осіб про розгляд скарги до Міністерства юстиції України надійшло клопотання від приватного нотаріуса Матвійчука О.С. 17.05.2023 за № 71/01-16, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.05.2023 за № СК-2177-23, відповідь на яке надано листом Міністерства юстиції України від 17.05.2023 за № 61613/СК-2177-23/33.2.1, від ОСОБА_1 31.05.2023 з вимогою про відкладення розгляду скарги, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 31.05.2023 за № Д-16597, відповідь на яке надано листом Міністерства юстиції України від 01.06.2023 за № 70319/СК-Д-16597/33.2.2;

14)Пунктом 12 Порядку передбачено, що заінтересовані особи мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються Колегією до розгляду;

15)Так, до Міністерства юстиції України надійшли пояснення по суті скарги від приватного нотаріуса Матвійчука О.С. 26.05.2023 за № 77/01-16, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.05.2023 за № СК-2307-23;

16)Також, до Міністерства юстиції України надійшла заява від КП «Озон» від 29.05.2023 про неможливість відкликання скарги, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.05.2023 за № СК-2386-23;

17)Отже, у задоволенні скарги слід відмовити.

Наказом Міністерства юстиції України № 1647/7 від 07.07.2023, виданого на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 01.06.2023 за результатами розгляду скарги Колективного підприємства «Озон» від 06.05.2023, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.05.2023 за № СК-1958-23, прийнято рішення яким:

1)Відмовлено у задоволенні скарги Колективного підприємства «Озон» від 06.05.2023, оскільки рішення від 01.02.2023 №№ 66255651, 66259266, 66259805, 66258778, 66256434, 66256658, 66255912, 66259435, 66255400, 66260041, 66257020, 66257328, 66256176, 66259640, прийняті приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Матвійчуком Олександром Сергійовичем, відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав.

Позивач зазначає, що наказ Міністерства юстиції України № 1647/7 від 07.07.2023 «Про відмову у задоволенні скарги» прийнято з порушенням вимог ст. 22, 24, ч. 3 ст. 26, ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1)на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2)на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Згідно з п. 8 Порядку у разі, коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до п. 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови у її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються. Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до п. 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови у її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально.

Пунктом 9 Порядку встановлено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1)чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2)чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3)чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4)чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5)які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Згідно з п. 13 Порядку за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:

1)встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;

2)підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Як встановлено судом, рішеннями державного реєстратора виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовської Анастасії Віталіївни від 10.01.2023 року за №№ 66060983, 66061529, 66062417, 66062365, 66061833, 660612363, 66061421, 66060224, 66059606, 66059094, 66058736, 66058114, 66057632, 66056215, 66055764, 66062439, 66062409, 66061930, 66061748 було припинено обтяження на об`єкти нерухомості за адресою м. Рівне, вул. Дем`янчука С. Академіка, буд. 1А, державна реєстрація права власності на які була предметом спору у справі № 569/18197/18 на підставі ухвали Рівненського міського суду від 22 грудня 2022 року у справі № 569/18197/18 та одночасно проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Градобуд» на зазначені нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Дем`янчука С. Академіка, буд. 1А.

Наказом Міністерства юстиції України № 1831/5 від 15.05.2023 року скарги Колективного підприємства «Озон» від 11.01.2023 року, від 12.01.2023 року, від 13.01.2023 року, від 14.01.2023 року, від 09.02.2023 року, від 11.02.2023 року задоволено. Скасовано рішення від 10.01.2023 року за номерами: 66060983, 66061529, 66062417, 66062365, 66061833, 660612363, 66061421, 66060224, 66059606, 66059094, 66058736, 66058114, 66057632, 66056215, 66055764, 66062439, 66062409, 66061930, 66061748, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовською Анастасією Віталіївною. Тимчасово блоковано доступ державному реєстратору Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовській Анастасії Віталіївні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

Наказ Міністерства юстиції України обґрунтований тим, що при прийнятті оскаржуваних рішень державним реєстратором не досліджено належним чином ухвалу Рівненського міського суду від 22 грудня 2022 року, якою скасовано лише заходи забезпечення позову щодо заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень на вул. С. Дем`янчука, 1А у м. Рівне, накладеної ухвалою Рівненського міського суду від 22 жовтня 2018 року. Проте питання щодо скасування арешту ухвалою суду від 22 грудня 2022 року не вирішувалось, внаслідок чого державним реєстратором протиправно проведено державну реєстрацію припинення (обтяжень) арештів.

Також Міністерством юстиції України встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень державним реєстратором не було витребувано документи про прийняття нежитлових приміщень в експлуатацію та про присвоєння їм адреси, передбачені пунктами 77, 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, чим порушено законодавство у сфері державної реєстрації прав.

На підставі договору купівлі-продажу від 01 лютого 2023 року ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Градобуд» відчужило в користь ОСОБА_1 14 (чотирнадцять) нежитлових приміщень за адресою: м. Рівне, вул. С. Дем`янчука, буд. 1-а.

Приватним нотаріусом Матвійчуком О.С. проведено державну реєстрацію переходу прав власності на нежитлові приміщення від ТОВ «ІБК «Градобуд» до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ним 01.02.2023, зареєстрованим в реєстрі за № 162.

Згідно з п. 1 ч. 7 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про: 1) визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Таким чином, припинення речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія „Градобуд" на 14 об`єктів нерухомості, внаслідок прийняття наказу Міністерства юстиції України № 1831/5 від 15.05.2023, свідчить про те, що станом на 01.02.2023 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія „Градобуд" були відсутні права, а відповідно подані ним документи для прийняття приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Матвійчуком Олександром Сергійовичем рішень від 01.02.2023 про державну реєстрацію права власності на ці ж об`єкти нерухомості не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на відповідне нерухоме майно.

З урахуванням викладеного вище, доводи позивача про протиправність наказу Міністерства юстиції України № 1647/7 від 07.07.2023 «Про відмову у задоволенні скарги» є обґрунтованими.

Як наслідок, оспорюваний наказ підлягає скасуванню.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Колективного підприємства "ОЗОН" до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Колективного підприємства "ОЗОН" до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія „Градобуд" про визнання незаконним та скасування наказу - задовольнити повністю.

2.Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 1647/7 від 07.07.2023 «Про відмову у задоволенні скарги».

3.Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь Колективного підприємства "ОЗОН" (77601, Івано-Франківська обл., Калуський р-н, селище міського типу Рожнятів, пл. Єдності, будинок 7, ідентифікаційний код 32936516) 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 22.05.2024.

Суддя С. В. Стасюк