УХВАЛА

30 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/3630/23

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В.

перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.01.2024

та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2024

у справі № 916/3630/23

за заявою боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія»

про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів задоволено частково. Вжито заходи забезпечення вимог кредиторів у справі №916/3630/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія». Заборонено Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» проводити стягнення (списання) грошових коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» у безспірному порядку за платіжними документами, поданими Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» із зазначенням розрахункового періоду до 06.09.2023 включно, або без зазначення розрахункового періоду. У задоволенні іншої частини клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 апеляційні скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів по справі №916/3630/23 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів по справі №916/3630/23 змінено, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції:« 1.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів задовольнити частково. 2.Вжити заходи забезпечення вимог кредиторів у справі №916/3630/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» 3.Заборонити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» проводити стягнення (списання) грошових коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» у безспірному порядку за платіжними документами або на підставі довідок щодо розміру простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії, поданими Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» із зазначенням розрахункового періоду до 06.09.2023р. включно, або без зазначення розрахункового періоду. 4 У задоволенні іншої частини клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів відмовити.» Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покладено на апелянтів.

10.05.2024 через систему «Електронний Суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 у справі № 916/3630/23, в якій просить суд скасувати оскаржувані судові рішення; ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів.

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Розглянувши касаційну скаргу, Суд дійшов до висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Законодавцем у ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено особливості застосування правил оскарження судових рішень, що ухвалюються місцевими та апеляційними господарськими судами в процесі провадження у справі про банкрутство.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції, чинній на момент звернення Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з касаційною скаргою на оскаржувану постанову апеляційного суду - після набрання чинності з 15.04.2023 змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 2971-IX від 20.03.2023) у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), ухвали попереднього засідання, ухвал за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, поданих після закінчення строку, встановленого для їх подання, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника та рішень, прийнятих за результатами розгляду заяв, поданих у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню окремо, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (які відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в ухвалах від 29.09.2022 у справі № 910/13550/20 та від 27.10.2022 у справі №918/1223/21 та в постанові Верховного Суду від 24.11.2022 у справі № 916/1950/16.

Предметом касаційного оскарження є постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 прийнята за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» можливість касаційного оскарження якої не передбачена ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

На переконання Верховного Суду, достатнім є одноразовий перегляд ухвал господарських судів щодо забезпечення вимог кредиторів та неможливість повторного перегляду відповідних ухвал господарського суду після здійснення їх апеляційного перегляду, що в достатній мірі відповідатиме сутності суспільних відносин, які виникають у межах провадження у справі про банкрутство при забезпеченні вимог кредиторів.

За змістом частини третьої ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його перегляду в апеляційному порядку, та відповідно, зміст резолютивної частини процесуального документа суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на вказані судові рішення, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм статті 287 ГПК України, виключає можливість касаційного перегляду.

Законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині першій статті 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки, Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» подано касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 у справі у справі № 916/3630/23 предметом перегляду якої була ухвала Господарського суду Одеської області від 29.01.2024, яка відповідно до частини третьої ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягає касаційному оскарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

На підставі викладеного та керуючись частинами 1, 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 у справі № 916/3630/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Васьковський О.В.

Жуков С.В.