ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.05.2024 Справа № 914/1860/23

м.Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б. за участю секретаря судового засідання Сосницької А.А., розглянувши матеріали заяви Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

у справі № 914/1860/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів», м.Львів

до відповідача: Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м.Моршин Стрийського району Львівської області

про стягнення 14 298 344,36 грн.

Представники сторін:

від заявника (відповідача):-Бауман Ю.Т.-представник

від позивача: Павлічко О.О.-представник

Купецька М.М.-вільний слухач

Суть спору:

09.05.2024,за вх.№1815/24, на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання виконавчого документу, наказу, виданого Господарським судом Львівської області 13.03.2024 у справі № 914/1860/23, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 16.05.2024 прийнято заяву до розгляду та призначено її розгляд на 22.05.2024, в задоволенні клопотання про зупинення виконання за виконавчим документом-наказом від 13.03.2024 у справі №914/1860/23, викладеного у пункті 2 прохальної частини заяви, -відмовлено.

17.05.2024, за вх.№13295/24, та 20.05.2024, за вх.№13404/24, через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання 22.05.2024 позивач з`явився, заперечив щодо задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, шо не підлягає виконанню.

У судове засідання 22.05.2024 з`явився представник відповідача, заявив усне клопотання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в частині 3102344,10 грн. основного боргу.

Розглянувши подану заяву від 08.05.2024 (вх.№1815/24 від 09.05.2024), заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.10.2023 року позов задоволено повністю, стягнуто з Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів» 11 020 945,25 грн. боргу за надані послуги, 3 073 018,03 грн. пені, 184 381,08 грн. 3% річних, 214175,17 грн. судового збору та провадження у справі в частині стягнення 20000,00 грн. основного боргу закрито.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі №914/1860/23 апеляційну скаргу ДП «Санаторій «Моршинкурорт» ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2023 року залишено без змін.

13.03.2024 Господарським судом Львівської області видано наказ на примусове виконання рішення у даній справі.

У поданій на розгляд суду заяві боржник зазначає про те, що 14.03.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Макухіною І.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №74461265), на виконання наказу Господарського суду Львівської області від 13.03.2024 року у справі №914/1860/23.

З аналізу цієї постанови вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Макухіна І.В. визначила неспівмірно великий розмір виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 139 017,54 грн, який було розраховано, виходячи з суми, зазначеної в наказі Господарського суду Львівської області від 13.03.2024 року у справі №914/1860/23.

14.03.2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Макухіна І.В. винесла постанову про арешт коштів боржника, якою наклала арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника ДП «Санаторій «Моршинкурорт» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця».

Відповідач вказує про те, що у період часу з 20.10.2023 року по 26.01.2024 року ним було здійснено часткову сплату заборгованості на користь ТОВ «Енергозбереження Львів» за надані послуги з постачання теплової енергії за договором про надання послуг з постачання теплової енергії від 15.12.2021 року №35/2021, а саме: 20.10.2023 року 50 000, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №20004 від 20.10.2023 року, 23.10.2023 року 50 000, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №20020 від 23.10.2023 року, 25.10.2023 року 30 000, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №20029 від 25.10.2023 року, 08.11.2023 року 257 561,14, що підтверджується платіжною інструкцією №2 від 08.11.2023 року, 15.11.2023 року 10 000, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №20107 від 15.11.2023 року, 20.11.2023 року 10 000, що підтверджується платіжною інструкцією АБ «Укргазбанк» №766 від 20.11.2023 року, 21.11.2023 року 10 000, що підтверджується платіжною інструкцією АБ «Укргазбанк» №769 від 21.11.2023 року, 22.11.2023 року 230 000, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №20148 від 22.11.2023 року, 23.11.2023 року 25 815,88, що підтверджується платіжною інструкцією АБ «Укргазбанк» №779 від 23.11.2023 року, 27.11.2023 року 471 501, 30, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №20155 від 27.11.2023 року, 29.11.2023 року 244 001, 29, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №20171 від 29.11.2023 року, 12.12.2023 року 1 516 240,43, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №20229 від 12.12.2023 року, 26.01.2024 року 454 785,20, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №20359 від 26.01.2024 року, а отже, всього сплачено 3 359 905,24 грн.

Таким чином, зі сторони заявника (боржника) ДП «Санаторій «Моршинкурорт» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», мало місце добровільне виконання рішення суду першої інстанції (рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2023 року у справі №914/1860/23) після його винесення, і до моменту видачі виконавчого документа (13.03.2024 року) та до дати відкриття виконавчого провадження №74461265 (14.03.2024 року).

Отже, боржник зазначає про те, що він заявляє вимогу про визнання виконавчого документа наказу Господарського суду Львівської області від 13.03.2024 року у справі №914/1860/23, таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що на даний час у розмірі усієї заявленої суми приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Макухіною І.В. накладено арешт та вживаються інші заходи у рамках виконавчого провадження від 14.03.2024 року на підставі наказу суму на загальну суму 14 492 519,53 грн. (складається з 11 020 945,25 грн. боргу за надані послуги, 3 073 018,03 грн. пені, 184 381,08 грн. 3% річних, 214175,17 грн. судового збору), що фактично на час розгляду заяви перестало існувати.

Позивач у справі (ТзОВ «Енергозбереження Львів») подав заперечення на заяву про визнання виконавчого документа таким, шо не підлягає виконанню, у якому зазначає що умовами Договору №35/2021 про надання послуг з постачання теплової енергії від 15 грудня 2021 року, а саме пунктом 23, передбачено, що під час здійснення оплати споживач зазначає розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу. У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності, а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Таким чином, враховуючи призначення платежів, вказані відповідачем у відповідних платіжних дорученнях, усі сплачені ним кошти у період з 20.10.2023 по 26.01.2024 на загальну суму 3 102 344,10 грн, були зараховані в рахунок погашення суми боргу за надані послуги, встановленого рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/1860/23, окрім платежу на суму 257 561,14 грн., згідно платіжної інструкції №08/11/2023№2_00000/65051180-5fd0-45da-bb8a-206d363cbfa4 від 09.11.2023, що був зарахований як оплата за надані послуги у жовтні 2023 року згідно вказаного призначення «оплата за Додатковою угодою 4 до Договору, згідно Акту №145 від 31.10.2023» і не входив в предмет спору у справі.

Позивач наголошує на тому, що боржник безпідставно до платежів в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду зараховує оплату згідно платіжної інструкції №2_00000/65051180-5fd0-45da-bb8a-206d363cbfa4 на суму 257 561,14 грн, оскільки в ній вказане конкретне призначення платежу і, за умовами Договору, дана сума не зарахована в рахунок погашення боргу.

Отже, з урахуванням вказаних платежів за період з 20.10.2023 по 26.01.2024, сума непогашеної заборгованості, на момент пред`явлення виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження становила 11 390 175,43 грн, в т.ч.: 7 918 601,15 грн боргу за надані послуги, 3 073 018,03 грн пені, 184 381,08 грн 3% річних, 214 175,17 грн судового збору.

Також, стягувач зазначає про те, що при зверненні до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Макухіної І.В., у своїй заяві про примусове виконання рішення суду (вих.№29 від 14.03.2024), повідомлив про часткове погашення заборгованості Дочірнім підприємством «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», у зв`язку з чим сума непогашеної заборгованості, на момент пред`явлення виконавчого документу до виконання, становила 11 390 175,43 грн, в т.ч.: 7 918 601,15 грн боргу за надані послуги; 3 073 018,03 грн пені ;184 381,08 грн 3% річних;214 175,17 грн судового збору.

Позивач не погоджується з твердженнями відповідача, а саме: «на даний час у розмірі усієї заявленої суми приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Макухіною І.В. накладено арешт та вживається інші заходи у рамках виконавчого провадження від 14.03.2024 року на підставі наказу суду на загальну суму 14 492 519,53 грн (складається з 11 020 945,25 грн боргу за надані послуги, 3 073 018,03 грн пені, 184 381,08 грн 3% річних, 214 175,17 грн судового збору), що фактично на час розгляду даної заяви перестало існувати».

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Макухіною І.В. 14.03.2024 винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №74461265, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів, яка становить 12529508,4 грн. (UAH)/

Таким чином, приватний виконавець вказаною постановою наклав арешт на кошти Боржника у межах: 11 390 175,43 грн (сума непогашеної заборгованості)+1 139 017,54 грн (основна винагорода виконавця)+315,43 грн (розмір мінімальних витрат виконавчого провадження)=12 529 508,40 грн.

02.05.2024 вказаним приватним виконавцем, з урахуванням суми, що була стягнута в результаті вчинення нею виконавчих дій, винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №74461265, якою постановлено накласти арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10924085.87 гривня (UAH).

Відповідно, арешт на майно Боржника накладено також у межах суми з урахуванням коштів, що були стягнуті приватним виконавцем в межах виконавчого провадження.

Стягувач рахує, що боржником разом із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню не надано доказів на підтвердження підстав, передбачених законом, для задоволення такої заяви судом, крім доказів часткового погашення заборгованості перед Стягувачем до відкриття виконавчого провадження. Позивач повторно звертає увагу на те, що погашення у розмірі 3 102 344,10 грн було відображено стягувачем у заяві про примусове виконання рішення суду та враховано приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Макухіною І.В. при винесенні постанов і вчиненні нею виконавчих дій у виконавчому провадженні №74461265.

Враховуючи вказані обставини, позивач просить суд відмовити заявнику Дочірньому підприємству «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», у задоволенні заяви у справі №914/1860/23 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника заявив усне клопотання про часткове задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині частково сплачених коштів за виконавчим документом у розмірі 3102344,10 грн та погодився, що кошти сплачені по платіжній інструкції №2 від 08.11.2023 не стосується заборгованості, присудженої до стягнення за рішення суду у даній справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та заяви про визнання виконавчого документа таким, шо не підлягає виконанню, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява та об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до статті 160 Господарського процесуального кодексу України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Чинне процесуальне законодавство передбачає механізм нівелювання процедури примусового виконання судового наказу у разі відсутності відповідного обов`язку боржника шляхом визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. Саме у межах цього судового провадження і підлягають встановленню обставини припинення зобов`язання боржника, яке є предметом відповідного судового наказу.

Стаття 328 ГПК України містить вичерпний перелік підстав, які дають право боржникові вимагати визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню. Так, законодавець вказаною статтею визначає підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, зокрема: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц.

Як зазначалось, судом 13.03.2024 було видано судовий наказ на примусове виконання рішення у даній справі про стягнення з Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів» 11020945,25 грн. боргу за надані послуги, 3 073 018,03 грн. пені, 184 381,08 грн. 3% річних, 214175,17 грн. судового збору.

Матеріали справи не містять доказів повного погашення боржником заборгованості, присудженої до стягнення рішенням суду у даній справі.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, боржником добровільно сплачено кошти в погашення заборгованості, присудженої до стягнення на користь стягувача у сумі 3 102 344,10 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №20004 від 20.10.2023 року, №20020 від 23.10.2023 року, №20029 від 25.10.2023 року, №20107 від 15.11.2023 року, №766 від 20.11.2023 року, №769 від 21.11.2023 року, №20148 від 22.11.2023 року, №20155 від 27.11.2023 року, №20171 від 29.11.2023 року, №20229 від 12.12.2023 року, №20359 від 26.01.2024 року.

Суд звертає увагу на те, що платіж на суму 257 561,14 грн., згідно платіжної інструкції №2 від 08.11.2023 року, правомірно зарахований стягувачем як оплата за надані послуги у жовтні 2023 року згідно призначення платежу: « 7831700; 2610;опл.затеплоп.;зг.дог №35/2021 від 15.12.21р, дод.уг.№4 від 31.10.223; акт №145 від 31.1023р, розп.Львів.ОДА№381/0/5-23ВА від 29.05.23, ріш.Викон.комітету Мор.МР №77 від 16.06.23р., в т.ч.ПДВ-42926,86».

Отже, загальна сума коштів, яка сплачена в погашення заборгованості, встановленої рішенням суду складає 3 102 344,10 грн, а не 3 359 905,24 грн, як первинно ствердив у заяві відповідач.

З даною обставиною погодився в засіданні представник відповідача, адвокат Бауман Ю.Т. (ордер серії АІ №1603832), та клопотав про часткове задоволення заяви і визнання наказу таким, що не підлягає виконанню на суму 3102344,10 грн (за мінусом платежу на суму 257561,14 грн згідно платіжної інструкції №2 від 08.11.2023).

Зазначені обставини, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 328 ГПК України є підставами для часткового задоволення заяви боржника та визнання судового наказу Господарського суду Львівської області від 13.03.2024 у справі № 914/1860/23 в частині стягнення 3102344,10 грн таким, що не підлягає виконанню.

Суд критично ставиться і не приймає до уваги посилання заявника у заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, на ті, чи інші дії приватного виконавця Макухіної І.В., та звертає увагу заявника, що такі дії не підлягають оцінці та дослідженню при розгляді заяви в порядку ст.328 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

Ухвалив:

1. Заяву Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню-задоволити частково.

2. Визнати наказ Господарського суду Львівської області, виданий 13.03.2024 у справі №914/1860/23 таким, що не підлягає виконанню частково, а саме на суму 3102344,10 грн. основного боргу, у зв`язку із добровільним виконанням боржником наказу на зазначену суму.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена окремо від рішення суду в апеляційному порядку, передбаченому ст.ст.254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кітаєва С.Б.