ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/8652/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Краснов Є. В.

за участю секретаря судового засідання - Росущан К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст Інвест Груп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 (суддя Гулевець О. В.)

і постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 (головуючий суддя Алданова С. О., судді Євсіков О. О., Корсак В. А.)

у справі № 910/8652/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саанд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст Інвест Груп"

про стягнення коштів

(у судовому засіданні взяли участь представники: позивача - Старінський О. С., Лук`янчук А. Д., відповідача - Білоусов В. І.)

ВСТУП

1. Учасниками цього спору є Товариство з обмеженою відповідальністю "Саанд" (далі - ТОВ "Саанд", замовник, позивач) і Товариство з обмеженою відповідальністю "Траст Інвест Груп" (далі - ТОВ "Траст Інвест Груп", підрядник, відповідач).

2. Підрядник звернувся з цим позовом до суду про стягнення із замовника вартості додаткових робіт, не передбачених умовами договору підряду, однак включених до акта приймання-передачі виконаних робіт, підписаного підрядником в односторонньому порядку.

3. Суди першої та апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходили із того, що в матеріалах справи відсутні докази мотивованої відмови замовника підписати акт виконаних робіт, тому вказали, що замовник зобов`язаний прийняти та оплатити зазначені в акті роботи.

4. З урахуванням доводів і вимог касаційної скарги відповідача, ключовим питанням, яке постало перед Верховним Судом у цій справі можна сформулювати таким чином: - чи треба погоджувати із замовником необхідність виконання додаткових підрядних робіт і збільшення кошторису до фактичного виконання таких робіт, не передбачених умовами договору?

5. За результатом розгляду касаційної скарги, Верховний Суд визнає обґрунтованими посилання відповідача на те, що позивач не довів свого права вимагати оплати додаткових робіт, не передбачених умовами договору підряду, та приходить до висновку про необхідність задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

6. 01.07.2021 між ТОВ "Саанд" (підрядник) і ТОВ "Траст Інвест Груп" (замовник) укладено договір підряду № 0701/3 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого предметом цього Договору є будівельно - електромонтажні роботи (далі - роботи), які виконуються підрядником з матеріалів замовника за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Вишневе, вулиця Промислова, будинок 5 (далі - об`єкт), а замовник зобов`язується прийняти виконані підрядником роботи й оплатити їх відповідно до умов Договору.

7. Умовами Договору передбачено також таке:

- всі зміни в обсягах та видах робіт, що внесені сторонами і які призведуть до зміни вартості та строків виконання робіт, підлягають узгодженню між підрядником та замовником і будуть предметом Додаткової угоди до цього Договору (п. 1.2);

- загальна сума цього Договору дорівнює договірній ціні (далі - договірна ціна), зазначеній у додатку, що є його невід`ємною частиною. В договірну ціну також включені усі та будь-які витрати та платежі, що пов`язані з виконанням робіт, а також малоцінні та швидкозношувані предмети (бури, відрізні диски, валики та т.п.) (п. 2.1);

- під час дії Договору договірна ціна може бути переглянута сторонами у зв`язку з: узгодженими сторонами технічними рішеннями: змінами в обсягах та видах робіт з ініціативи замовника у відповідності з п. 1.2 Договору; уточненням фактично виконаних об`ємів і видів робіт при контрольних обмірах (п. 2.2).

- оплата за виконані по цьому Договору роботи буде здійснюватися в національній валюті України шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника після підписання акту виконаних робіт протягом 5 робочих днів (п. 3.1);

- підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт за цим Договором в наступний робочий день після підписання Договору та виконати роботи у строки відповідно додатку до цього Договору Графіку виконання робіт. Датою завершення робіт по Договору вважається дата прийняття робіт робочою комісією згідно з п.5.1 даного Договору (п.п. 4.1. та 4.2);

- після закінчення робіт, що входять в обсяг зобов`язань підрядника за Договором, робочою комісією, яку призначає замовник, проводиться прийняття робіт (п. 5.1);

- у випадку виявлення дефектів і недоліків сторони підписують Акт недоліків із строками їх усунення. Підрядник зобов`язаний приступити до усунення недоліків відповідно до п.6.5 даного Договору. Строки усунення дефектів і недоліків повинні відповідати технології виконання цих робіт. Після прийняття робіт та усунення всіх недоліків, пов`язаних з безпосередньою роботою підрядника, вважається, що підрядник виконав ремонтно-будівельні роботи, що передбачені Договором (п.п.5.2, 5.3);

- у відповідності до п. 5.4 Договору підтвердження витрат на виконання робіт за Договором відбувається за Актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) і Довідками про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), які розраховуються на підставі ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 Правила визначення вартості проектних робіт та експертизи проектної документації на будівництво і по вартісних параметрах попередньо погодженої договірної ціни (п.2.2, п. 2.3) та умов Договору (п. 2.4) наступним чином:

5.4.1. Проміжні Акти приймання виконаних робіт і Довідка про вартість виконаних робіт подаються підрядником на перевірку замовнику наприкінці кожного звітного місяця, кінцеві акти - по факту завершення робіт по Договору.

5.4.2. Замовник перевіряє подані підрядником проміжні Акти на протязі 5 календарних днів, кінцеві Акти - на протязі 10 календарних днів на предмет їх відповідності фактичним обсягам робіт і погодженій Договірній ціні.

5.4.3. У випадку подорожчання на протязі виконання робіт за Договором матеріально-технічних ресурсів у відношенні до цін, що погоджені в Договірній ціні, підрядник попередньо до закупівлі таких матеріально-технічних ресурсів офіційно погоджує із замовником нові ціни і після чого включає їх в Акти по формі КБ-2в.

5.4.4. Зміни вартісних параметрів Договірної ціни (п.2.4) при складанні Актів по формі КБ-2в, що пов`язані із заробітною платою, новими законодавчими актами України та інфляційними процесами підрядник попередньо офіційно погоджує із замовником і після чого включає їх в Акти по формі КБ-2в.

8. Сторонами погоджено Договірну ціну, що є Додатком до Договору, яка становить 837 278,96 грн з ПДВ.

9. Між позивачем і відповідачем на підставі Договору підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на суму 837 287,96 грн, який наданий до матеріалів справи відповідачем.

10. 24.01.2023 позивач надіслав на адресу відповідача лист № 23.01.23-1 з пропозицією не пізніше 20 календарних днів укласти Додаткову угоду до Договору від 01.07.2021 щодо приведення ціни Договору у відповідність до вартості фактично виконаних робіт та підписати акт приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 2 204 235,57 грн за фактично виконаний обсяг робіт.

11. Направлення на адресу відповідача листа від 23.01.2023 № 23.01.23-1 разом з додатковою угодою № 1 до Договору та актом приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 2 204 235,57 грн підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення в цінний лист, поштовою накладною та квитанцією від 24.01.2023 № 205.

12. Акт приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 2 204 235,57 грн з боку відповідача не підписаний.

13. Відповідач здійснив оплату виконаних позивачем робіт на суму 929 404,02 грн.

Узагальнений зміст і підстави позовних вимог

14. ТОВ "Саанд" і звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Траст Інвест Груп" про стягнення 1 498 134,75 грн.

15. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, акт приймання-передачі виконаних робіт не підписав, здійснив частково оплату виконаних позивачем робіт у сумі 929 404,02 грн, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 274 831,55 грн. Також, у зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем здійснено нарахування пені у сумі 181 619,84 грн, 3% річних у сумі 10 897,19 грн, інфляційних втрат у сумі 30 786,17 грн.

Узагальнений зміст і обґрунтування судових рішень

16. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 1 274 831,55 грн, пеню у сумі 181 619,84 грн, 3% річних у сумі 10 897,19 грн, інфляційні втрати у сумі 30 786,17 грн, витрати на правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн та судовий збір у сумі 22 472,02 грн.

17. Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що відповідач не надав суду жодних доказів в підтвердження наявності мотивованої відмови від підписання акта приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 2 204 235,57 грн.

18. Зауважив, що відповідач безпідставно ухилився від прийняття робіт, не заявляючи про порушення, які унеможливили їх прийняття. Звернув увагу на те, що позивач, у зв`язку з необхідністю додаткових робіт на об`єкті і збільшення кошторису, повідомляв про це відповідача та надсилав проєкт додаткової угоди на загальну суму 2 204 235,57 грн. Підкреслив, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач надавав свої заперечення щодо укладення додаткової угоди та щодо збільшення договірної ціни, та виконання додаткових робіт.

19. Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що враховуючи умови Договору, замовник мав повернути позивачеві або підписаний акт виконаних робіт або відмовитися від його підписання з обґрунтуванням причини відмови (в тому числі щодо додаткових робіт на об`єкті). У свою чергу, якщо протягом 20 днів з дня отримання акта виконаних робіт відповідач не повернув підписаний акт виконаних робіт або не відмовився від його підписання з обґрунтуванням причини відмови, акт виконання робіт вважається таким, що підписаний, а роботи прийняті у повному обсязі.

20. Урахувавши обставини, що матеріали справи не містять мотивованої відмови від підписання акта на загальну суму 2 204 235,57 грн та відмови від прийняття виконаних робіт, суди дійшли висновку про те, що роботи на загальну суму 2 204 235,57 грн є прийнятими відповідачем та згідно із умовами п. 3.1. Договору підлягають оплаті у повному обсязі та в обумовлені договором строки.

Касаційна скарга

21. Не погодившись із прийнятими рішеннями, ТОВ "Траст Інвест Груп" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

22. Скаржник не погоджується з висновками судів щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог. Зазначає, що суди застосували статтю 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) без урахування правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17.

23. Зазначає, що відповідно до норм частини 5 статті 844, статей 847, 848 ЦК України, підрядник мав повідомити замовника про необхідність виконати додаткові роботи, не передбачені твердим кошторисом своєчасно, тобто до початку їх виконання, а не більше ніж через рік після передачі виконаних робіт.

24. Водночас, вказує, що суди не надали правової оцінки тому, що під час виконання робіт та підписання акта виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року підрядник навіть не ініціював та не повідомляв про необхідність здійснення додаткових робіт та підписання додаткової угоди. В матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення повідомлення позивачем про збільшення об`єму та вартості робіт та погодження відповідачем виконання додаткових робіт. Окрім того, позивач не заперечує той факт, що додаткова угода до Договору від 01.07.2021 сторонами не укладалась. Таким чином, у зв`язку з тим, що сторонами не було узгоджено рішення щодо внесення змін щодо обсягів, видів та вартості робіт, не підписано додаткову угоду та акт виконаних робіт, зазначає, що обов`язок щодо оплати додаткових робіт у замовника не виник.

25. Посилається на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.12.2019 у справі 910/7446/18.

26. Наголошує на тому, що відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 11.06.2019 у справі № 04/2882/18, від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18, роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

27. Окрім того, посилається на неправильне застосування приписів частини 4 статті 882 ЦК України. Вказує, що стягнення за актом, підписаним в односторонньому порядку, можливе лише у разі: 1) узгодження таких робіт в договорі, 2) реального їх виконання та 3) неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк визначний договором. В даному випадку, вказує на те, що відсутні всі умови для визнання такого акту дійсним та здійснення стягнення за вищевказаним актом.

28. Стверджує про те, що суди не звернули увагу на те, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують витрати на виконання робіт за Договором, як то акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) і довідка про вартість виконаних робіт (форма КБ-3); відсутні будь-які документи, що підтверджують реальність виконання додаткових робіт, а саме: проєктна документація, документи, що фіксують перебування працівників на об`єкті, не зазначено, ким саме виконувались додаткові роботи, у який період, на якому об`єкті, не надано журнали виконаних робіт, документи щодо придбання матеріалів та використання обладнання.

29. Посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18, від 20.04.2021 у справі № 905/411/17, від 05.02.2020 у справі № 904/2082/19, від 21.09.2019 у справі № 917/1489/18 та постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 3-42гс12.

30. Окрім того, посилається на правовий висновок Верховного Суду щодо принципу рівності прав сторін у процесі, викладений у постанові Суду від 06.12.2022 у справі № 904/738/22.

Відзив

31. Позивач подав відзив, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх непідставними і необґрунтованими. Вказує, що відповідач належним не обґрунтував касаційну скаргу, подану на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Зазначає, що доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди Скаржника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, до необхідності встановлення інших обставин, ніж встановлені судами, та стосуються переоцінки наданих сторонами доказів, а отже, не доводять факту неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

32. Згідно з частинами 1 - 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

33. Судові рішення у справі оскаржуються відповідачем з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

34. Як установлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли та склалися правовідносини у сфері виконання підрядних робіт.

35. Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

36. За змістом статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (частина 1). Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (частина 2). Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом (частина 3).

37. Як убачається з установлених обставин справи, пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що загальна сума цього Договору дорівнює договірній ціні, зазначеній у додатку, до якої також включені усі та будь-які витрати та платежі, що пов`язані із виконанням робіт, а також малоцінні та швидкозношувальні предмети. Сторони Договору погодили договірну ціну, що є додатком до Договору, яка становить 837 278,96 грн.

38. Всі зміни в обсягах та видах робіт, що внесені сторонами і які призведуть до зміни вартості та строків виконання робіт, підлягають узгодженню між підрядником та замовником і будуть предметом додаткової угоди до цього Договору (п. 1.2 Договору).

39. Під час дії Договору договірна ціна може бути переглянута сторонами у зв`язку з: узгодженими сторонами технічними рішеннями: змінами в обсягах та видах робіт з ініціативи замовника у відповідності з п. 1.2 Договору; уточненням фактично виконаних об`ємів і видів робіт при контрольних обмірах (п. 2.2 Договору).

40. Тобто, сторонами погоджено, що вартість виконаних робіт визначається згідно з договірною ціною, ціна договору є твердою, розмір ціни чітко визначений у договорі. При цьому, з урахуванням п.п. 1.2, 2.2 Договору внесення змін до Договору можливе лише за згодою сторін, оформлюється додатковою угодою.

41. Суди попередніх інстанцій також установили, що відповідно до пунктів 5.1, 5.4 Договору після закінчення робіт, що входять в обсяг зобов`язань підрядника за Договором, робочою комісією, яку призначає замовник проводиться прийняття робіт. Підтвердження витрат на виконання робіт за Договором відбувається за Актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) і Довідками про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), які розраховуються на підставі ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 Правила визначення вартості проектних робіт та експертизи проектної документації на будівництво і по вартісних параметрах попередньо погодженої договірної ціни (п.2.2, п. 2.3) та умов Договору (п. 2.4).

42. Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що оплата за виконані по цьому Договору роботи буде здійснюватися в національній валюті України шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника після підписання акта виконаних робіт протягом 5 робочих днів.

43. Як установили суди попередніх інстанцій, в матеріалах справи наявний підписаний між позивачем та відповідачем на підставі Договору акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на суму 837 287,96 грн.

44. З наявних у матеріалах справи платіжних доручень, суди встановили, що відповідач здійснив оплату виконаних позивачем робіт на суму 929 404,02 грн.

45. Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ "Саанд" наголошувало на тому, що під час виконання робіт на підставі Договору виникла необхідність у додаткових роботах. Після завершення виконання всіх робіт на об`єкті згідно з Договором, позивач склав акт приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 2 204 235,57 грн, який містить усі обсяги фактично виконаних робіт на об`єкті, враховуючи додаткові роботи. Враховуючи проведену відповідачем оплату за Договором, наголошував на тому, що заборгованість відповідача за Договором становить 1 274 831,55 грн .

46. Водночас, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач наголошував на тому, що сторони в договорі погодили твердий кошторис у розмірі 837 287,96 грн, сторони не підписували додаткову угоду до Договору та не погоджували внесення змін до Договору в частині обсягів, видів та вартості робіт.

47. Відхиляючи відповідні посилання відповідача, суди дослідили, що 24.01.2023 позивач направив на адресу відповідача лист від 23.01.2023 № 23.01.23-1 про підписання акта приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 2 204 235,57 грн за фактично виконаний обсяг робіт, разом з додатковою угодою № 1 до Договору та актом приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 2 204 235,57 грн. Однак, вказали, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач надавав свої заперечення щодо укладення додаткової угоди та щодо збільшення договірної ціни, та виконання додаткових робіт.

48. Окрім того, врахували, що відповідач оплатив виконані роби у розмірі 929 404,02 грн, що перевищує погоджену ціну в Договорі (837 287,96 грн).

49. Відповідно до частини 5 статті 844 ЦК України підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

50. Підрядник зобов`язаний своєчасно попередити замовника: 1) про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника; 2) про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи; 3) про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи (стаття 847 ЦК України).

51. Згідно з частиною 1 статті 848 ЦК України якщо замовник, незважаючи на своєчасне попередження з боку підрядника, у відповідний строк не замінить недоброякісний або непридатний матеріал, не змінить вказівок про спосіб виконання роботи або не усуне інших обставин, що загрожують якості або придатності результату роботи, підрядник має право відмовитися від договору підряду та право на відшкодування збитків.

52. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18 (на яку посилається скаржник у касаційній скарзі), наведено висновок про те, що застосовуючи норми частини 5 статті 844, статей 847, 848 ЦК України, належить враховувати, що у разі виникнення потреби у виконанні додаткових робіт, не передбачених твердим кошторисом, однак без виконання яких неможливо виконати роботи, які були передбачені договором підряду, підрядник не може вимагати від замовника оплати цих додаткових робіт, якщо не доведе, що необхідність їх виконання не могла бути передбачена до початку виконання робіт за договором підряду з повідомленням замовника про необхідність збільшити кошторис; а також що зупинення виконання робіт до узгодження із замовником збільшення кошторису було неможливе або недоцільне в інтересах замовника.

53. За наведеного вище у цій постанові вбачається, що предметом заявлених позовних вимог є стягнення вартості додаткових робіт, виконаних підрядником за Договором. Звертаючись з позовом, позивач наголошував, що повідомив відповідача про необхідність внесення змін до Договору в частині приведення ціни Договору у відповідність до виконаних робіт листом від 23.01.2023, одночасно надіславши акт приймання виконаних робіт, тобто після фактичного виконання додаткових підрядних робіт. Посилався на долучене до матеріалів справи електронне листування з представником замовника, а також вказував на те, що замовник оплатив роботи в більшому обсязі, ніж це передбачено умовами Договору.

54. Водночас, з викладеного в пункті 52 цієї постанови висновку Верховного Суду, вбачається, що повідомлення підрядником замовника про необхідність виконання додаткових робіт та збільшення твердого кошторису повинно передувати фактичному виконанню додаткових робіт, інакше підрядник не може вимагати від замовника оплати таких робіт.

55. Суди попередніх інстанцій наведеного не врахували та помилково виходили з того, що підрядник виконав свій обов`язок та повідомив замовника про необхідність виконання додаткових робіт і збільшення кошторису шляхом направлення додаткової угоди № 1 до Договору одночасно з актом приймання виконаних робіт листом від 23.01.2023, тобто після фактичного виконання таких робіт. Звідси, висновок судів про відсутність заперечень замовника проти укладення додаткової угоди до Договору та щодо збільшення договірної ціни, про що він був повідомлений після фактичного виконання таких робіт, не свідчать про погодження останнім змін до твердого кошторису.

56. Окрім того, суд першої інстанції критично оцінив надані позивачем докази щодо листування засобами електронної пошти, яке здійснювалось між Лукьянчуком Андрієм та ОСОБА_2 , на підтвердження обізнаності відповідача з необхідністю виконання додаткового обсягу робіт, вказавши, що в матеріалах справи відсутні докази перебування Михайленка Дмитра у трудових відносинах з відповідачем та уповноваження даної особи на прийняття виконаних робіт за договором від імені відповідача та щодо погодження виконання умов договору підряду.

57. Суд апеляційної інстанції відповідним доказам оцінку не надав, відповідно не спростував висновку місцевого господарського суду в цій частині.

58. Позивач, у передбаченому процесуальним законом порядку, висновки судів в частині долученого ним електронного листування не оскаржив / не спростував.

59. З урахуванням викладеного у пунктах 52, 54 цієї постанови, Суд також критично оцінює висновки судів про згоду відповідача на проведення додаткових робіт, з огляду на те, що ним проведена оплати за Договором у більшому розмірі, ніж це передбачено кошторисом, оскільки за правилами частини 5 статті 844, статей 847, 848 ЦК України, а також з урахуванням положень Договору, погодження проведення додаткових робіт та збільшення твердого кошторису повинно було здійснюватися до виконання таких робіт.

60. Водночас, в ході розгляду справи, позивачем не надано інших доказів, а суди не встановили обставин належного повідомлення підрядником замовника в ході виконання підрядних робіт про необхідність виконання додаткових робіт за Договором / неможливість виконання підрядних робіт без виконання додаткових робіт і необхідності збільшення твердого кошторису.

61. Так само не містять матеріали справи доказів того, що сторонами переглядалась ціна договору у зв`язку з необхідністю проведення додаткових робіт та укладалась додаткова угода, як це передбачено п. 1.2 Договору. Направлення ж додаткової угоди №1 до Договору після виконання додаткових робіт, як уже було зазначено вище, не відповідає передбаченому порядку.

62. У частині 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

63. Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

64. Позивач під час розгляду справи не довів належне виконання ним обов`язку, визначеного частиною 5 статті 844, статтями 847, 848 ЦК України, положеннями пунктів 1.2, 2.2 Договору, щодо повідомлення замовника про необхідність виконання додаткового обсягу робіт та збільшення кошторису.

65. За наведеного, суди попередніх інстанцій не встановили, що сторони, в установленому законом і Договором порядку, погодили обсяг та ціну вказаних в акті приймання-передачі на суму 2 204 235,57 грн додаткових робіт, не передбачених Договором.

66. Верховний Суд наголошує, що суди, дійшовши висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованість перед позивачем за актом приймання-передачі виконаних робіт у розмірі 1 274 831,55 грн, не врахували, що предметом заявлених позовних вимог були саме додаткові роботи, не передбачені умовами Договору, про необхідність виконання яких підрядник, відповідно до встановлених фактичних обставин (електронне листування) належним чином не повідомляв замовника. Також з урахуванням направлення додаткової угоди № 1 до Договору після фактичного виконання робіт - у передбаченому порядку не погоджував. В цій частині Суд також повторно звертається до викладеного у пункті 59 цієї постанови.

67. Звідси суди помилково виходили із приписів статей 853, 882 ЦК України, а також з того, що підряднику у випадку виконання додаткового обсягу робіт, не передбаченого умовами Договору і не погодженого із замовником, достатньо направити підписаний в односторонньому порядку акт приймання-передачі виконаних робіт і додаткову угоду до договору після фактичного виконання робіт, оскільки як зазначено вище, обов`язок щодо оплати таких додаткових непогоджених робіт у замовника не виникає.

68. Суд в цій частині звертається до власних правових висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 21.03.2023 у справі № 910/11215/20.

69. За наведеного вище, у зв`язку з тим, що передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, підстава касаційного оскарження знайшла своє підтвердження під час касаційного розгляду справи, Суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення і постанови в цій справі про стягнення з відповідача на користь позивача 1 274 831,55 грн заборгованості за Договором, з прийняттям у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

70. З огляду на відсутність підстав для стягнення з відповідача основної заборгованості, не підлягають також задоволенню і позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

71. Стосовно доводів скаржника, викладених у пунктах 27-29 цієї постанови, колегія суддів зазначає таке.

72. Так, відповідно до правового висновку, наведеного в постановах Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18, від 20.04.2021 у справі № 905/411/17, від 05.02.2020 у справі № 904/2082/19, від 21.09.2019 у справі № 917/1489/18 та постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 3-42гс12, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

73. Як суд першої, так і суд апеляційної інстанції, в оскаржуваних судових рішеннях також процитували наведений висновок суду касаційної інстанції, водночас, реальність виконання підрядних робіт суди не досліджували. Натомість виходили з того, що відповідач не надав мотивованих заперечень проти акта приймання-передачі виконаних робіт, отже такі роботи (в т.ч. додаткові) вважаються прийнятими. Відповідними мотивами також обґрунтована і позовна заява ТОВ "Саанд".

74. Разом з тим, обставини виникнення у замовника обов`язку оплати додаткових робіт, не передбачених договором підряду, проаналізовані вище у цій постанові, що у сукупності із тим, що позивач під час розгляду справи не довів погодження із замовником додаткового обсягу робіт, не передбаченого умовами Договору, свідчить про безпідставність висновків судів про виникнення у замовника обов`язку щодо оплати таких робіт.

75. Звідси, посилання скаржника на недослідження судами реальності виконання додаткових робіт, не передбачених умовами Договору, не мають вирішального значення для правильного вирішення цього спору. Окрім того, відповідно до встановлених у цій справі обставин, а також позиції позивача, якою обґрунтовані його позовні вимоги, на підтвердження виконання робіт за Договором позивачем долучено до матеріалів справи лише акт виконаних робіт.

76. Інші доводи касаційної скарги Суд не приймає до уваги, оскільки вони також не мають вирішального значення для вирішення цього спору.

77. Доводи позивача, наведені у відзиві на касаційну скаргу, викладеного вище не спростовують. Доводи відзиву, зокрема, не містять детального аналізу неподібності правовідносин у наведених скаржником справах з цією справою, яка розглядається, а тому відповідні посилання позивача визнаються декларативними та відхиляються.

78. Натомість Верховний Суд наголошує, що під час надання оцінки доводам скаржника, якими він обґрунтовує підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, враховані конкретизовані Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 критерії "подібності правовідносини", що доводами відзиву не спростовується.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

79. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

80. Відповідно до частин 1, 3 статті 311 цього ж Кодексу суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

81. Ураховуючи викладене вище, враховуючи, що доводи відповідача, обґрунтовані підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, щодо неправильного застосування положень частини 5 статті 844, статей 847, 848 ЦК України отримали підтвердження під час касаційного розгляду справи, касаційна скарга ТОВ "Траст Інвест Груп" підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції і постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати

82. Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст Інвест Груп" задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 і рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 у справі № 910/8652/23 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Саанд" відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Саанд" (ідентифікаційний код 42353301) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст Інвест Груп" (ідентифікаційний код 38826915) - 33 708,03 грн відшкодування судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 44 944,04 грн відшкодування судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

Є. В. Краснов