РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2024Справа № 910/2465/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок "Промислові системи, ЛТД"», м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"», м. Київ

про стягнення 1 618 660,31 грн,

Представники сторін:

від позивача: Марченко О.О.;

від відповідача: Левченко О.О.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок "Промислові системи, ЛТД"» (далі - ТзОВ «ТБ "Промислові системи, ЛТД"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» (далі - АТ «НАЕК "Енергоатом"»/відповідач) про стягнення 1 618 660,31 грн, у тому числі: 1 375 532,48 грн - основного боргу, 64 669,00 грн - 3% річних та 178 458,83 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки товару №53-121-01-22-11112 від 10.02.2022.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.03.2024 позовну заяву прийняв до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 15.04.2024.

18.03.2024 через систему «Електронний суд» АТ «НАЕК "Енергоатом"» подало відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що строк оплати за поставлений товар не настав, а нарахування 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованими.

05.04.2024 до суду від ТзОВ «ТБ "Промислові системи, ЛТД"» надійшла відповідь на відзив.

11.04.2024 через систему «Електронний суд» відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких просить суд відмовити у задоволенні позову, водночас, у разі задоволення позову просить зменшити розмір інфляційних втрат та 3% річних.

15.04.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.05.2024.

20.05.2024 у судове засідання з`явилися представники ТзОВ «ТБ "Промислові системи, ЛТД"» та АТ «НАЕК "Енергоатом"».

Зокрема, у судовому засіданні представник ТзОВ «ТБ "Промислові системи, ЛТД"» позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник АТ «НАЕК "Енергоатом"», у свою чергу, проти задоволення позову заперечував із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок "Промислові системи, ЛТД"» (далі - постачальник) та Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» (далі - покупець) укладено договір поставки товару №53-121-01-22-11112, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти і сплатити за товар, а саме муфту кабельну згідно із наведеним у договорі переліком.

За змістом п. 1.2. договору строк поставки товару: лютий-жовтень 2022 року.

У п. 1.3. договору сторони погодили, що покупець має право зменшити обсяг закупівлі товару з урахуванням фактичного обсягу своїх видатків.

Ціна договору1 979 610,40 грн, крім того ПДВ 20% - 395 922,08 грн. Загальна сума договору складає 2 375 532,48 грн (п. 3.1. договору).

Згідно із п. 3.2. договору оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати поставки повного обсягу товару, визначеного в п. 1.1., шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Пунктом п. 3.3. договору передбачено, що оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках і порядку.

У відповідності до п. 4.5. договору постачальник, що є платником ПДВ, зобов`язаний скласти належним чином електронну податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у порядку та протягом строку, які визначені Податковим кодексом України.

За змістом п. 9.1. договору форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до п. 9.2. договору наявність форс-мажорних обставин засвідчується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою, згідно з законодавством України, або іншим уповноваженим органом, відповідно до законодавства України.

Сторона, що зазнала дії форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, письмово повідомляє іншу сторону про їх наявність, протягом 5 днів з початку їх дії з наступним наданням, протягом 10 днів, відповідного підтверджуючого документу. Про закінчення дії форс-мажорних обставин сторона, яка зазнала їх впливу, письмово в 5-денний строк повідомляє другу сторону (п. 9.3. договору).

Згідно із п. 9.4. договору наявність форс-мажорних обставин звільняє сторони від відповідальності за невиконання/неналежне виконання зобов`язання за договором.

Договір вважається укладеним з дати підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з дати укладення (п. 12.1. договору).

30.05.2022 на виконання умов цього договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 2 375 532,48 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №ТОВ-14.

Крім того, на виконання п. 4.5. договору позивачем складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за № 10 від 30.05.2022, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 13.07.2022.

Проте, АТ «НАЕК "Енергоатом"» за поставлений товар розрахувалось частково у розмірі 1 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 27.09.2022 №9126 на суму 350 499,16 грн та №9127 на суму 649 500,84 грн.

Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за поставлений товар у сумі 1 375 532,48 грн.

За таких обставин, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар за договором поставки товару №53-121-01-22-11112 від 10.02.2022, ТзОВ «ТБ "Промислові системи, ЛТД"» просить суд стягнути із АТ «НАЕК "Енергоатом"» борг у розмірі 1 375 532,48 грн, а також 3% річних у сумі 64 669,00 грн та інфляційні втрати у сумі 178 458,83 грн, нараховані за період із 31.07.2022 по 23.02.2024.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 10.02.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки товару №53-121-01-22-11112, відповідно до якого позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 2 375 532,48 грн, проте відповідач за поставлений товар розрахувався частково у розмірі 1 000 000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, згідно із п. 3.2. договору оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати поставки повного обсягу товару, визначеного в п. 1.1., шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Отже, кінцевим строком оплати за товар поставлений згідно із видатковою накладною №ТОВ-14 від 30.05.2022 є 30.07.2022, проте відповідач за поставлений товар у повному обсязі не розрахувався.

Крім того, за змістом пункту 4.5. договору постачальник, що є платником ПДВ, зобов`язаний скласти належним чином електронну податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у порядку та протягом строку, які визначені Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що на виконання умов п. 4.5. договору позивачем складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за №10 від 30.05.2022, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 13.07.2022.

З урахуванням встановленого, судом не приймаються до уваги доводи відповідача, що в АТ «НАЕК "Енергоатом"» не виникло обов`язку з оплати за поставлений товар у розмірі суми ПДВ із посиланням на незареєстровану податкову накладну.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, як зазначено судом вище, АТ «НАЕК "Енергоатом"» за поставлений товар у повному обсязі не розрахувалось, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 375 532,48 грн, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що АТ «НАЕК "Енергоатом"» порушило умови договору поставки товару №53-121-01-22-11112 від 10.02.2022 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у сумі 1 375 532,48 грн.

Крім того, ТзОВ «ТБ "Промислові системи, ЛТД"» просить суд стягнути з АТ «НАЕК "Енергоатом"» 3% річних у розмірі 64 669,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 178 458,83 грн, нараховані за період із 31.07.2022 по 23.02.2024.

Так, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що їх обчислення здійснено арифметично вірно, що має наслідком задоволення цих вимог.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи АТ «НАЕК "Енергоатом"» про звільнення останнього від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань внаслідок настання форс-мажорних обставин, зокрема, військової агресії Російської Федерації проти України та окупацією міста Енергодар Запорізької області, захопленням військовими формуваннями Російської Федерації Запорізької атомної електричної станції з 04.03.2022, з огляду на таке.

Так, 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.05.2023 строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.05.2024 № 3684-IX.

Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 12.08.2024.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також, згідно із положеннями ст. 218 ГК України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Так, згідно із п. 9.3 договору сторона, що зазнала дії форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, письмово повідомляє іншу сторону про їх наявність, протягом 5 днів з початку їх дії з наступним наданням, протягом 10 днів, відповідного підтверджуючого документу. Про закінчення дії форс-мажорних обставин сторона, яка зазнала їх впливу, письмово в 5 денний строк повідомляє другу сторону.

З наведеного слідує, що сторона, для якої виникли форс-мажорні обставини, зобов`язана повідомити іншу сторону протягом 5 днів з дати настання таких обставин, проте, матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем повідомлення позивачу про настання форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання ним зобов`язань з повної оплати за поставлений товар.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно із статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.

Отже, дослідивши подане відповідачем клопотання про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, перевіривши доводи, якими обґрунтовується таке клопотання, а саме, відповідач зазначає про скрутне фінансове становище, проте на підтвердження такого становища не надав суду належних та допустимих доказів, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні клопотання про зменшення 3% річних та інфляційних втрат.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що має наслідком задоволення позову.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок "Промислові системи, ЛТД"» задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок "Промислові системи, ЛТД"» (69019, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Незалежної України, будинок 60-А, квартира 13; ідентифікаційний код 35763816) 1 375 532 (один мільйон триста сімдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп. - заборгованості, 64 669 (шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн 00 коп. - 3% річних, 178 458 (сто сімдесят вісім тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн 83 коп. - інфляційних втрат та 24 279 (двадцять чотири тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн 90 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 27.05.2024.

Суддя Віта Бондарчук