ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2024 р. Справа №921/776/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

розглянув без повідомлення (виклику) представників сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» від 08.03.2024

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.02.2024 (повний текст рішення складено 20.02.2024 р., суддя Стадник М.С.)

у справі № 921/776/23

за позовом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3», м. Тернопіль

про стягнення 71227,81грн, з яких: 49550,00грн майнової шкоди, 17963,60грн інфляційних втрат, 3714,21 3% річних,

17.11.2023 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3» 49550,00грн майнової шкоди, 17963,60грн інфляційних втрат та 3714,21 3% річних, як особи, відповідальної за завдані збитки внаслідок страхової події, яка трапилась з легковим автомобілем фізичної особи, застрахованим у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Господарський суд Тернопільської області в рішенні від 12.02.2024 в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовив, оскільки матеріали справи містять розбіжності щодо місця страхової події, натомість позивачем дана обставина не спростована враховуючи, що саме страховий акт є підставою для страхового відшкодування.

Не погодившись з ухваленим рішенням місцевого господарського суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на те, що судом не було взято до уваги, що відповідач не спростовав докази позивача про пошкодження автомобіля «FORD C-MAX», д.н.з. НОМЕР_1 від падіння з фасаду будинку плитки та, заперечуючи проти такого факту, не надав суду доказів на підтвердження своїх доводів про пошкодження автомобіля іншим чином. Факт падіння плитки з фасаду будинку в м. Тернополі по вул. Над Яром, 8 зафіксовано у заяві про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, який було подано до ПрАТ «Арсенал Страхування» страхувальником 05.02.2021. Разом з тим, такий факт зафіксовано органами поліції, що підтверджується довідкою Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області за № Б-23 від 18.02.2021.

Апелянт зазначає, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Таким чином, виходячи з принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

З огляду на наведене, позивач просить скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду та задоволити його позовні вимоги.

Відповідач своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

З огляду на приписи ч. 10 ст. 270 ГПК України, з врахуванням ціни позову, розгляд апеляційної скарги ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснюється Західним апеляційним господарським судом без виклику представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

ОСОБА_1 (страхувальник) 28.08.2020 уклала з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування" (страховик) договір добровільного страхування наземного транспорту № 200/20-Т/Т: легкового автомобіля марка, модель FORD C-MAX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2012, колір білий.

За умовами вказаного договору франшиза, у разі збитків внаслідок інших подій, що призвели до пошкодження транспортного засобу, становить 1455,00грн ( що складає 0,5% від загальної страхової суми, вказаної у розділі 10 Договору ( п.12.4 Договору ).

Відповідно до договору страховик бере на себе зобов`язання відшкодувати страхувальнику (вигодонабувачу) прямі збитки, які є наслідком настання певних подій (страхових ризиків), що наведені в п. 22.2 цього договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості настання ( п. 22.1 договору).

Згідно з п.22.2 договору до страхових ризиків відносяться, зокрема "Збитки внаслідок інших подій»: пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ, його окремих конструктивних елементів ( складових частин) або додаткового обладнання внаслідок стихійного явища (бурі, урагану, смерчу, повені, затоплення, паводку, зливи, граду селю, землетрусу, зсуву, оповзню, осідання ґрунту, обвалу, лавини, незвичайних для даної місцевості морозів та великих снігопадів, дії ґрунтових вод, шторму, цунамі, удару блискавки та інших надзвичайних ситуацій природного характеру, класифікованих згідно з Класифікатором надзвичайних ситуацій, затвердженим Наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457), пожежі або вибуху, нападу тварин, падіння предметів на ТЗ (дерева, снігу, льоду, рекламних стовпів, тощо), падіння каміння або інших предметів, що вилетіли з-під коліс ТЗ, зовнішнього фізичного впливу інших випадкових, раптових та непередбачуваних подій (крім передбачених в. п. 22.2.1, 22.2.2. договору), якщо такі події не є виключенням зі страхових випадків згідно з умовами цього договору ( розділ 28 договору) (п. 22.2.3 договору).

ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом, звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 04.02.2021, що пролягали у пошкодженні легкового автомобіля марка FORD модель C-MAX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок падіння 04.02.2021 плитки з фасаду будинку по вул. Над Яром, 6, м. Тернополі біля якого був припаркований автомобіль.

Цього дня, 04.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до страховика із заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування, та просила здійснити відшкодування на рахунок СТО - ФОП Семчишина О.І.

Позивач розглянув заяву страхувальника та виплатив 49550,00грн (51000,00грн, 1450,00грн (франшиза) страхового відшкодування на користь страхувальника ОСОБА_1 на рахунок ФОП Семчишин О.І. на підставі:

1) акта огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 05.02.2021 складеного представником страховика за участі страхувальника ОСОБА_1 , в якому встановлено, тріщини скла у задній частині панорамного даху, деформація даху у виді вм`ятини та пошкодження ЛФП у передній частині;

2) розрахунку страхового відшкодування відповідно до якого вартість робіт та матеріалів по ремонту легкового автомобіля марка, модель FORD C-MAX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2012 становить 51000,00грн, франшиза безумовна 1450,00грн, страхове відшкодування - 49550,00грн ;

3) страхового акта №006.00230921-2 від 26.02.2021, затвердженого начальником відділу технічного врегулювання збитків департаменту врегулювання збитків РМ ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в якому зазначено, що місцем де сталася страхова подія є АДРЕСА_1 .

Здійснення виплати страховиком підтверджується платіжним дорученням №10951069 від 01.03.2021.

Тернопільським районним управлінням поліції ГУНП в Тернопільській області надано ОСОБА_2 довідку №Б-23 від 18.02.2021, про те, що вона зверталася 04.02.2021 у Тернопільське районне управління поліції ГУНП в Тернопільській області у зв`язку з тим, що в м. Тернополі по вул. Над Яром 8 з фасаду будинку впала плитка на її автомобіль марки «Форд» днз НОМЕР_1 та його пошкодила, дане звернення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №5047 від 04.04.2021.

На адвокатський запит Данилової Т. Тернопільська міська рада в листі за №5090 від 18.03.2021 повідомила, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 17.04.2013 №411 «Про визначення виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» за адресою вул. Над Яром, 8 у м. Тернополі визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3».

05.05.2021 позивач надіслав на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3» претензію за №1 з вимогою перерахувати на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 49550,00грн протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання листа.

За результатами розгляду вказаної претензії відповідач надіслав позивачу відповідь за №18 від 18.05.2021 про відмову у задоволенні такої, посилаючись на те, що: - згідно довідки поліції страховий випадок мав місце біля будинку №8 на вул. Над Яром в м. Тернополі, тоді як у заяві про настання події , що має ознаки страхового випадку вказано будинок АДРЕСА_1 , тобто не відомо де відбувся страховий випадок; - відсутні протокол огляду транспортного засобу поліцією, план-схема розташування автомобіля, докази того, що це була саме плитка з будинку, а не інший предмет: - не надано належних доказів того, що територія біля будинку відведена для стоянки автомобіля та, що такий знаходився у спеціально обладнаному місці для паркування автотранспорту і вжито всіх необхідних заходів для його безпечного збереження; - ні Правила утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005, ні Примірний перелік з ремонту приміщень будинків, споруд, затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України №150 від 10.08.2004 не передбачають обов`язок балансоутримувача (надавача послуг з утримання будинків та прибудинкових територій) будівлі забезпечувати схоронність припаркованих в пішохідній зоні автомобілів, належних третім особам.

Позивач направив на адресу ТОВ «Коменерго-Тернопіль 3» листа №8/к від 25.05.2021 в якому зазначив, що факт падіння плитки на транспортний засіб зафіксовано поліцією, натомість твердження товариства щодо неправильного паркування застрахованого транспортного засобу є лише його припущенням; просив оплатити вказану вимогу у місячний строк, проте така була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Добровільне страхування, за умовами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування», - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Під страховим випадком розуміється подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування»).

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком ( ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування»).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»).

За умовами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

За умовами частини 2 статті 1166 ЦК України обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до страхового акта №006.00230921-2 від 26.02.2021, розрахунку до нього та на підставі рахунка на оплату №16 від 10.02.2021, виставленого ФОП Семчишиним О.І., ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виплатив страхове відшкодування на користь страхувальника ОСОБА_1 в сумі 49550,00грн (51000,00грн - 1450,00грн (франшиза), що підтверджується платіжним дорученням за №10951069 від 01.03.2021.

З даних, зазначених в страховому акті №006.00230921-2 від 26.02.2021 вбачається, що місцем де сталася страхова подія вказано вул. Над Яром,6 натомість за даними довідки Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області №Б-23 від 18.02.2021, яка складена за поясненням ОСОБА_3 , страхова подія сталася на АДРЕСА_2 . Вказана адреса ( АДРЕСА_1 ) зазначена нею в заяві про настання події від 04.02.2021, та відповідає даним будинку який знаходиться на утриманні відповідача згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №411 від17.04.2013. Вказане свідчить про розбіжності щодо місця страхової події, що не спростовано позивачем належними доказами, враховуючи, що саме страховий акт є підставою для страхового відшкодування.

Разом з тим, покликання апелянта на довідку Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області за № Б-23 від 18.02.2021 не береться судом до уваги, позаяк вказана довідка містить інформацію виключно щодо повідомлення останньою про такий випадок. Водночас, в матеріалах справи відсутні, а позивачем не подані докази проведення поліцією заходів на предмет встановлення такого випадку. Позивачем, зокрема, не долучено ні протоколу огляду працівниками Управління патрульної поліції у Тернопільської області місця події; ні фототаблиць; ні графічних відміток про фіксування події та розташування автомобіля, якому завдано шкоду, по відношенню до будинку ( АДРЕСА_3 ); ні постанови управління поліції про притягнення керівника ТОВ «Коменерго-Тернопіль 3» до адміністративної відповідальності за завдану власнику автомобіля шкоду, внаслідок падіння плитки з будинку, тощо. У зв`язку із відсутністю вказаних документів в матеріалах справи, не можливо встановити причинно-наслідковий зв`язок пошкоджень автомобіля позивача з падінням плитки з будинку.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача майнової шкоди, інфляційних втрат та 3% річних.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відхиляючи доводи скаржника, суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).

З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалено відповідно до норм чинного законодавства, наведених правових позицій Верховного Суду та встановлених обставин справи.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.02.2024 у справі №921/776/23 залишити без змін.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік