РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2024Справа № 910/763/24

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/763/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЬСТЕР"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити дії

За участю представників сторін:

від позивача: Шмаров О.В., Локатош І.В.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛЬСТЕР" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання повернути майно.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи ст.1212 ЦК України та зазначає про те, що відповідач безпідставно використовує у власній підприємницькій діяльності майно, перелік якого наведений у позовній заяві, що належить на праві вдасності ТОВ "ОЛЬСТЕР".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

26.01.2024 через систему "Електронний суд" на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/763/24 та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.02.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 28.03.2024, у зв`язку з відсутністю належних доказів повідомлення відповідача про розгляд справи.

25.03.2024 на електронну пошту суду від предстаника відповідача адвоката Студзінського М. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

28.03.2024 на електронну пошту суду від предстаника відповідача адвоката Студзінського М. надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 18.04.2024, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого судового засідання.

Присутній у підготовчому засіданні 18.04.2024 представник відповідача просив ще раз відкласти підготовче засідання у справі, оскільки за сімейними обставинами не зміг вчасно ознайомитися з матеріалами справи.

Представники позивача щодо відкладення розгляду справи заперечували.

Відповідно до до ч. 5 ст. 183 ГПК України, у судовому засіданні було оголошено перерву до 25.04.2024 та повторно зобов`язано відповідача подати суду відзив на позовну заяву.

23.04.2024 представник віповідача адвокат Студзінський М.А. через систему «Електронний суд» подав заяву про вступ у справу як представника, яка судом була задоволена.

Присутні у підготовчому засіданні 18.04.2024 представники позивача позов підтримали. Представник позивача також подав клопотання про витребування доказів.

Суд залишив клопотання представника позивача про витребування доказів без розгляду, у зв`язку із пропуском строків, визначених ч. 4 ст. 80, ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не подав.

Враховуючи відсутність будь-яких заяв та клопотань учасників судового процесу, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/763/24 до судового розгляду по суті на 16.05.2024.

У судовому засіданні 16.05.2024 представники позивача підтримали вимоги та доводи позовної заяви, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та його представник судове засідання не з`явилися, відзив на позов суду не надали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, до Єдиного державного реєстру, зокрема, вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Невід`ємною архівною складовою частиною Єдиного державного реєстру є Реєстр документів дозвільного характеру, Єдиний реєстр громадських формувань, Реєстр громадських об`єднань та Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.01.2024, а також ухвали суду від 29.02.2024, 28.03.2024, 25.04.2024 були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Сім`ї Стешенків, буд. 7, кв. 94, м. Київ, 03148.

Утім, вся поштова кореспонденція суду була повернута відділенням поштового зв`язку без вручення відповідачу-2 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

В той же час, судом згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено відповідність адреси місцезнаходження відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, зазначеній на конвертах, що повернулися.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження відповідача-2, матеріали справи не містять та суду невідомі.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, постанові від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/18).

Окрім того, згідно пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведе, господарський суд зазначає, що відповідач-2 не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у справі №910/2552/23 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на вищевикладене суд констатує, що ним вчинено всі необхідні та можливі заходи з метою встановлення місцезнаходження відповідача та повідомлення його про розгляд справи судом.

Водночас, з матеріалів справи убачається, що відповідач уклав договір про надання правової допомоги № 19/24 від 21.03.2024 з Адвокатським бюро «Максима Студзінського», на підставі якого було виписано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 0039411 від 21.03.2024.

Представник відповідача адвокат Студзінський М.А. був обізнаний про дати і час провідення судових засідань, що, зокрема, підтверджується: рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвали суду від 28.03.2024, якою підготовче засідання було відкладено на 18.04.2024; розпискою про оголошення пререрви у судовому засіданні 18.04.2024 та призначення справи на 25.04.2024; повідомленням про доставлення процесуального документа (ухвали суду від 25.04.2024) до електронного кабінету особи.

Суд зазначає, що з урахуванням строків, встановлених статтями 165, частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, які також визначені судом в ухвалі від 29.01.2024, відповідач мав подати відзив на позовну заяву.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв та клопотань процесуального характеру від відповідача або його представника на час розгляду справи до суду також не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В свою чергу, суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд звертає увагу, що сам лише факт не отримання стороною кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу суду про відкриття провадження у справі для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернута до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду та нереалізації своїх процесуальних прав, зокрема, в частині надання відзиву на позовну заяву, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Наразі, від відповідач станом на час винесення рішення до суду не надходило жодних заяв про неможливість подання відзиву та/або про намір вчинення відповідних дій у відповідності до статті 165 Господарського процесуального кодексу України та/або продовження відповідних процесуальних строків та заперечень щодо розгляду справи по суті.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог, окрім наявних в матеріалах справи, позивачем суду не надано.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 16.05.2024, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

Відповідно до Протоколу № 1 Загальних зборів Засновників (Учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЬСТЕР» від 10.03.2016, було створено вказане Товариство учасниками ОСОБА_1 - 50% статутного капіталу та ОСОБА_2 - 50% статутного капіталу.

Директором ТОВ «ОЛЬСТЕР» обрано ОСОБА_2 , що підтверджується вказаним Протоколу Загальних зборів № 1 від 10.03.2016, яка і на день звернення позивача до суду обіймає дану посаду.

Згідно з п. 6.1. Статуту ТОВ «ОЛЬСТЕР», затвердженого Протоколом № 1 Загальних зборів Засновників (Учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЬСТЕР» від 10.03.2016, Товариство є власником майна придбаного в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку.

У відповідності до п. 10.10.2. Статуту ТОВ «ОЛЬСТЕР», саме до компетенції директора належить розпорядження майном Товариства, включаючи його грошові кошти, з урахуванням обмежень, встановлених цим статутом.

Як зазначає позивач, у подальшому між учасниками ТОВ «ОЛЬСТЕР» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була досягнута усна домовленість про створення нового швейного виробництва, внаслідок чого учасники домовилися за рахунок частини власних та отриманих у кредит коштів ТОВ «ОЛЬСТЕР» придбати у власність Товариства обладнання для пошиття одягу та необхідні меблі, створити нову юридичну особу у формі товариства з обмеженою відповідальністю та передати вказане майно новоствореному товариству в оренду для організації виробництва з пошиття одягу.

З метою створення швацького виробництва ТОВ «ОЛЬСТЕР» придбало рухоме майно на загальну суму 607 723,98 грн, що підтверджується наступними доказами:

- видатковою накладною № 9311 від 28 вересня 2023 року, постачальник ФОП Гайдук А.В. (швейна промислова машина JUKI DDL8000FSSHBAKN- 10 штук) на загальну суму 349 880 грн 90 коп.; платіжними інструкціями № 117 від 20.07.2023 на суму 100 000,00 грн та № 121 від 04.08.2023 на суму 249 880,90 грн;

- видатковою накладною № 4500 від 18 серпня 2023 року, постачальник ТОВ «Електрогуртовня» (провід ПВС 3x1.5-100 метрів; провід ПВС 3x1.5 - 60 метрів; провід ПВС 5x2.5 - 123 метри; лоток перф, 100x50, L3000, DKC, 3 м - 105 штук; кришка на лоток із заземленням 15x100x3000мм, DKC, 24м - 150 штук; перфорована стрічка 18x0.7 (25 метрів) -2 штуки; гвинт метр. DIN 967, цб, кk.пр.4.6, 6x10, (уп=100шт.) - 5 упаковок; гайка зубчаста з бортиком М 6 DIN 6923 сталь, кп.міцк.8, цинк білий, паков - 5 упаковок; вимикач для бра, білий, Horoz - 50 штук; провід ПВС 2x1.5 - 30 метрів; касета 2-гнізда, з з/к, MULTI-LET, VI-KO - 10 штук) на загальну суму 46 087 грн. 62 коп.;

- видатковою накладною № 539 від 25 серпня 2023 року, постачальник ПП «СПЕЦТЕХПРОМ СІГ» (каркас столу РСКО-2.065 полегшений, довжина 1,9 м. - 6 штук; каркас міжстілля 1,9x0,58x0,75м - 1 штука; штанга для розмотувальника д34 в зборі - 1 штука; розмотувальник для рулонів тканини РРС-1п настільний з прижимом - 1 штука) на загальну суму 46 656,00 грн; платіжною інструкцією № 129 від 07.08.2023 на суму 46656,00 грн;

- видатковою накладною №Рнк/К8-0061862 від 16 серпня 2023 року, постачальник ТОВ «Епіцентр К» (лампа світлодіодна LIGHTMASTER LB-608 12 V 3W G4 4000K COB 2 шт/блістер - 3 штуки; набір свердл Bosch HSS PointTeQ 18 шт., ToughBox - 1 упаковка; круг відрізний по металу нерж. 125х1,0х22,2 BOSCH - 1 штука; біти Bosch РН1/2/3 ХН SЕТ, 25 мм, 3 шт - 2 упаковки; набір свердл по металу HSS 13 шт Compass 2-8 мм. - 1 упаковка; бур по бетону Bosch SDC plus-1, 6x50x262 - 5 штук; окуляри захисні SG-03 закриті, непряма вентиляція, захист від запотівання - 1 штука) на загальну суму 2 041 грн. 57 коп; платіжною інструкцією № 139 від 16.08.2023 на суму 2041,57 грн;

- видатковою накладною № РН-Б-23497 від 25 серпня 2023 року, постачальник ФОП Полятичко Л.Є. (світильник відкритий під дві led лампи 120см СПВ 02-1200 компакт MSK Electric - 40 штук) на загальну суму 7480,00 грн; платіжною інструкцією № 145 від 18.08.2023 на суму 7480,00 грн;

- рахунком на оплату № 1827 від 08 серпня 2023 року, постачальник ТОВ «ІНСТАЛЛ ГРУПИ» (гніздо з фіксуючою скобою; 5-конт., відстань між виводами 10 мм, з корпусом, 25А - 11 штук; штекер з фіксуючою скобою; 5-конт., відстань між виводами 10 мм, з корпусом, 25А - 22 штуки; розетка WINSTA 3-конт. чорна - 33 штуки; гніздо без фіксуючої скоби, 5-конт., відстань між виводами 10 мм, без корпусу-21 штук; вилка WINSTA 3-конт. чорна - 33 штуки; штекер без фіксуючої скоби; 5-конт., відстань між виводами 10 мм, без корпусу - 18 штук; клема 3-конт д/розпод коробок, підкпюч. люстр світильн 0,2-4мм2, прозора - 200 штук) на загальну суму 14 881 грн. 86 коп; платіжною інструкцією № 134 від 10.08.2023 на суму 14881,86 грн;

- рахунком № 29/06 від 29 червня 2023 року, постачальник ФОП Садретдінов А.Р. (нитки швейні 5000м - 200 штук) на загальну суму 18 750,00 грн; платіжною інструкцією № 88 від 29.06.2023 на суму 18 750,00 грн;

- видатковою накладною № 66ак від 01 вересня 2023 року, постачальник ТОВ «Кронас-Трейд» (ОДСП 2800x2070-25/EGGER УКТ: - 6 штук; ОДСП 2800x2070-25/ EGGER УКТ: - 1 штука; ОДСП 2800x2070-25/ EGGER УКТ: - 1 штука; крайка АБС 43x2 УКТ: - 145 погонних метрів; піддон типу полегшений б/в 1200x800 УКТ: - 1 штука) на загальну суму 37 638,70 грн; платіжною інструкцією № 127 від 01.09.2023 на суму 37638,70 грн;

- видатковою накладною №Рнк/К8-0061576 від 15 серпня 2023 року, постачальник ТОВ «Епіцентр К» (стержень закріплюючий (з вушком) L=1500 - 100 штук; стержень закріплюючий (з вушком) L =500 - 100 штук; пружинний підвіс - 100 штук; кутник універсальний з ребром жорсткості 90x50x55 т.2,5 мм - 42 штуки; гвинт метричний з напівкруглою голівкою М3х16(уп-35шт.) - 3 упаковки; гайка шестигранна, DIN 934, оцинкована МЗ(уп-130шт.) - 1 упаковка; гайка шестигранна, DIN 934, оцинкована М5(уп-40шт.) - 8 упаковок; шайба збільшена під заклепку, DIN 9021, оцинкована М3(уп-110шт.) - 1 упаковка; шайба збільшена під заклепку, DIN 9021, оцинкована М5(уп-25шт.) - 8 упаковок; гвинт метричний, DIN 967, оцинкований 5x16 (уп-12шт.) - 25 упаковок; розпірний потолочний анкер 6x40 (уп-50) - 2 упаковки) на загальну суму 6 119,08 грн; платіжною інструкцією № 136 від 15.08.2023 на загальну суму 6119,08 грн;

- Специфікацією № 1 від 24 серпня 2023 року (Додаток № 1 до Договору купівлі-продажу № 24-0823 від 24 серпня 2023 року), постачальник ФОП Ткаченко Л.В. (розкрійна ленточна машина (б/в) - 1 штука; ніж вертикальний (б/в) - 1 штука; стіл металевий з отсосом (б/в) - 6 штук; возик металевий (б/в) - 3 штуки; стіл металевий (б/в) - 2 штуки; манекен чоловічий (б/в) - 2 штуки; декотировочна машина (б/в) - 1 штука; машина петельна глазкова Мінерва (б/в) - 1 штука) на загальну суму 55 500,00 грн; платіжною інструкцією № 147 від 24.08.2023 на загальну суму 55 500,00 грн;

- видатковою накладною № В від 18 серпня 2023 року, постачальник ТОВ «ВОДОСПАД» (кутова шліфмашина Bosch GWS 14-125 S - 1 штука) на загальну суму 4 804,20 грн; платіжною інструкцією № 141 від 16.08.2023;

- рахунком № 11-09/2023 від 11 вересня 2023 року, постачальник ФОП Коломієць О.І. (спікач Santian - 1 штука, зажім 12см - 20 штук) на загальну суму 9800,00 грн; платіжною інструкцією № 162 від 16.09.2023 на суму 9800,00 грн;

- видатковою накладною № 2602 від 05 вересня 2023 року, постачальник ТОВ «ІНСТАЛЛ ГРУПП» (гніздо з фіксуючою скобою; 5-конт.; відстань між виводами 10 мм; з корпусом, 25А - 24 штуки; штекер з фіксуючою скобою; 5-конт.; відстань між виводами 10 мм; з корпусом, 25А - 13 штук; корпус 5-полюсний; на 2 кабелі; 9,0... 13,0 мм; 55 мм; чорний - 40 штук) на загальну суму 8 084,05 грн; платіжною інструкцією № 143 від 16.08.2023 на суму 8084,05 грн.

Як зазначає позивач, усе вищевказане майно (обладнання) було доставлено за адресою: АДРЕСА_1 (територія заводу ХімМаш, приміщення колишньої їдальні на 2 поверсі).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 планували створити нову юридичну особу з внесками у статутний капітал 50%/50%, передати від імені ТОВ «ОЛЬСТЕР» в оренду новоствореній юридичній особі вказане обладнання та розпочати за адресою: АДРЕСА_1 швейне виробництво з метою отримання прибутку.

Однак, ОСОБА_1 , усупереч досягнутим між учасниками домовленостям, зареєструвався підприємцем та організував за адресою: АДРЕСА_1 на вказаному обладнанні швейне виробництво як ФОП ОСОБА_1, та на даний час отримує прибуток як ФОП, використовуючи без будь-якої правової підстави обладнання, яке належить на праві власності ТОВ «ОЛЬСТЕР».

02.11.2023 директор ТОВ «ОЛЬСТЕР» ОСОБА_2 звернулася до Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області з заявою про вчинення злочину.

02.11.2023 працівниками Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області відібрано пояснення у громадянина ОСОБА_1 , а також здійснено виїзд та перевірку місця знаходження швейного обладнання (копія пояснення та фототаблиця до протоколу додаються).

Відповідно до листа Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 16.11.2023 заявнику ( ОСОБА_2 ) повідомлено про те, що в ході розгляду, викладених у зверненні, фактів підстав для внесення даних матеріалів до Єдиного реєстру досудових розслідувань не встановлено.

Так, згідно відібраного працівниками поліції у ОСОБА_1 письмового пояснення, останній зазначив наступні обставини: «ТОВ «ОЛЬСТЕР» було отримано в АТ «Райффайзен Банк» кредит на суму 500 000 гривень з метою придбання обладнання та відкриття нового підприємства з пошиву одягу в м. Коростень. Також з особових рахунків ТОВ «ОЛЬСТЕР» та ТОВ «ЛАКІ ТЕКС» було витрачено кошти на обладнання. Придбане обладнання було доставлено до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де я як ФОП розпочав виробництво. В подальшому ОСОБА_2 відмовиласа розвивати вказане виробництво та витрачати на нього грошові кошти, тому я займався ним самостійно, у зв`язку з чим мною і було відкрито ФОП».

Також, позивачем до матеріалів справи долучено фототаблиці до протоколу ОМП (огляд місця події) від 02.11.2023, з яких вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , на території заводу ХімМаш в приміщенні колишньої їдальні на 2 поверсі знаходиться швейне обладнання та організовано виробництво з пошиття одягу.

Таким чином, оскільки Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 без достатньої правової підстави набув та використовує у своїй діяльності рухоме майно (обладнання), право власності на яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛЬСТЕР», позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 5 ГПК України установлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою статті 16 ЦК України, яка кореспондується з частиною другою статті 20 ГК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення ст. 20 ЦК України та принцип диспозитивності господарського судочинства, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Способи захисту права власності врегульовано главою 29 ЦК України, яка передбачає, зокрема, право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 Цивільного кодексу України).

Витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикація) є одним із речово-правових способів захисту права власності.

Цей спосіб захисту полягає у відновленні становища, що існувало до порушення права власності, шляхом повернення майна у володіння власника (титульного володільця) із метою відновлення у власника усього комплексу його правомочностей.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується якщо між власником і володільцем майна немає зобов`язальних (договірних) відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Аналіз норми статті 387 ЦК України та зміст позовних вимог за даним позовом свідчить про те, що даний позов відноситься до віндикаційних позовів (витребування майна з чужого незаконного володіння).

Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Володіння - це фактичне, фізичне панування над майном, яке передбачає повний фізичний контроль його власника чи законного володільця.

Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують (1) право власності на витребуване майно, (2) вибуття його з володіння позивача, (3) перебування його в натурі у відповідача та інше.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, зокрема факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача, які і становлять предмет доказування.

Аналіз ст. 387 ЦК України свідчить про те, що віндикаційний позов ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи. Тому віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально-визначеної речі.

Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном.

Суд також звертає увагу на те, що, предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №926/1288/18.

Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Статтею 184 ЦК України визначено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Поділ речей на речі, визначені індивідуальними ознаками, та речі, визначені родовими ознаками, пов`язаний як з природними властивостями речей, так і з способами їхньої індивідуалізації. Поряд із предметами, єдиними у своєму роді (наприклад, картиною), до речей, визначених індивідуальними ознаками, можуть бути віднесені речі, певним способом виокремлені учасниками правочину з маси однорідних речей. Якщо ж річ визначена тільки кількісно (числом, вагою, мірою) і характеризується ознаками, спільними для всіх речей такого роду, - це річ, визначена родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що майно, яке позивач просить витребувати є індивідуально визначеним майном.

За змістом частин 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема змагальність сторін (пункт 4 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до частин 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом частин 1, 2 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 цього Кодексу).

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 ГПК України).

В силу вимог статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Як установлено судом під час розгляду справи, в матеріалах справи наявні належні докази та допустимі докази,зокрема, видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні інструкції та специфікація, які підтверджують факт придбання спірного рухомого майна позивачем.

Також, до справи надано письмове пояснення ОСОБА_1 , яке було відібрано працівниками Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, в яких останній зазначив, що: «ТОВ «ОЛЬСТЕР» було отримано в АТ «Райффайзен Банк» кредит на суму 500 000 гривень з метою придбання обладнання та відкриття нового підприємства з пошиву одягу в м. Коростень. Також з особових рахунків ТОВ «ОЛЬСТЕР» та ТОВ «ЛАКІ ТЕКС» було витрачено кошти на обладнання. Придбане обладнання було доставлено до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де я як ФОП розпочав виробництво. В подальшому ОСОБА_2 відмовиласа розвивати вказане виробництво та витрачати на нього грошові кошти, тому я займався ним самостійно, у зв`язку з чим мною і було відкрито ФОП».

Отже, з наданих пояснень відповідача вбачається, що останній не заперечує факт отримання майна від ТОВ «ОЛЬСТЕР» та використання його у своїй підприємницькій діяльності.

Серед іншого, позивачем до матеріалів справи долучено фототаблиці до протоколу ОМП (огляд місця події) від 02.11.2023, з яких вбачається, що за адресою: м. Коростень вул. Богдана Хмельницького, 18, на території заводу ХімМаш в приміщенні колишньої їдальні на 2 поверсі знаходиться швейне обладнання та організовано виробництво з пошиття одягу.

Положеннями пунктів 6.3., 6.4., 6.5. Статуту ТОВ «ОЛЬСТЕР: передбачено, що:

- Товариство володіє, користується і розпоряджається власним майном. Учасники не мають відособленого права володіння, користування та розпорядження на окремі об`єкти, що входять до складу майна Товариства;

- Товариство за домовленістю з будь-яким Учасником може одержувати належне останньому майно та використовувати його в своїй діяльності. Предметом такої домовленості, якщо це буде погоджено, можуть бути умови та строк використання майна, порядок і розміри відшкодування видатків, пов`язаних з утриманням майна та розмір винагороди власнику. Товариство на договірній основі може передавати належне йому майно в користування Учасника;

- Частина майна Товариства може бути передана юридичній особі, засновником (учасником, акціонером ) яких є Товариство, як вклад до статутного капіталу, а також філіям, представництвам та іншим структурним підрозділам Товариства за рішенням і на умовах, що визначаються загальними зборами Учасників Товариства.

В матеріалах справи відсутні будь-які рішення загальних зборів учасників ТОВ «ОЛЬСТЕР» та договори щодо передачі спірного рухомого майна в користування ФОП ОСОБА_1 для використання його у власній підприємницькій діяльності.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Вказана правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

Верховний Суд у п. 8.22 постанови від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 дійшов висновку, що тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Отже, у розумінні положень норми ст. 79 ГПК України на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Таким чином, виходячи з вірогідності доказів, наданих позивачем, та відсутності матеріалах справи будь-яких належних доказів, щодо наявності у відповідача правових підстав користуватися майном, яке належить ТОВ «ОЛЬСТЕР», суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не надав контррозрахунків заявлених до стягнення сум.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛЬСТЕР" (, м. Київ, 03148, вул. Сім`ї Стешенків, буд.7, кв. 94) наступне рухоме майно (обладнання), а саме:

- швейна промислова машина JUKI DDL8000FSSHBAKN- 10 штук;

- провід ПВС 3x1.5-100 метрів;

- провід ПВС 3x1.5 - 60 метрів; -

- провід ПВС 5x2.5 - 123 метри;

- лоток перф, 100x50, L3000, DKC, 3 м - 105 штук;

- кришка на лоток із заземленням 15x100x3000мм, DKC, 24м - 150 штук;

- перфорована стрічка 18x0.7 (25 метрів) -2 штуки;

- гвинт метр. DIN 967, цб, кk.пр.4.6, 6x10, (уп=100шт.) - 5 упаковок;

- гайка зубчаста з бортиком М 6 DIN 6923 сталь, кп.міцк.8, цинк білий, паков - 5 упаковок;

- вимикач для бра, білий, Horoz - 50 штук;

- провід ПВС 2x1.5 - 30 метрів;

- касета 2-гнізда, з з/к, MULTI-LET, VI-KO - 10 штук;

- каркас столу РСКО-2.065 полегшений, довжина 1,9 м. - 6 штук;

- каркас міжстілля 1,9x0,58x0,75м - 1 штука;

- штанга для розмотувальника д34 в зборі - 1 штука;

- розмотувальник для рулонів тканини РРС-1п настільний з прижимом - 1 штука;

- лампа світлодіодна LIGHTMASTER LB-608 12 V 3W G4 4000K COB 2 шт/блістер - 3 штуки;

- набір свердл Bosch HSS PointTeQ 18 шт., ToughBox - 1 упаковка;

- круг відрізний по металу нерж. 125х1,0х22,2 BOSCH - 1 штука;

- біти Bosch РН1/2/3 ХН SЕТ, 25 мм, 3 шт - 2 упаковки;

- набір свердл по металу HSS 13 шт Compass 2-8 мм. - 1 упаковка;

- бур по бетону Bosch SDC plus-1, 6x50x262 - 5 штук;

- окуляри захисні SG-03 закриті, непряма вентиляція, захист від запотівання - 1 штука;

- світильник відкритий під дві led лампи 120см СПВ 02-1200 компакт MSK Electric - 40 штук;

- гніздо з фіксуючою скобою; 5-конт., відстань між виводами 10 мм, з корпусом, 25А - 11 штук;

- штекер з фіксуючою скобою; 5-конт., відстань між виводами 10 мм, з корпусом, 25А - 22 штуки;

- розетка WINSTA 3-конт. чорна - 33 штуки;

- гніздо без фіксуючої скоби, 5-конт., відстань між виводами 10 мм, без корпусу-21 штук;

- вилка WINSTA 3-конт. чорна - 33 штуки;

- штекер без фіксуючої скоби; 5-конт., відстань між виводами 10 мм, без корпусу - 18 штук;

- клема 3-конт д/розпод коробок, підкпюч. люстр світильн 0,2-4мм2, прозора - 200 штук;

- нитки швейні 5000м - 200 штук;

- ОДСП 2800x2070-25/EGGER УКТ: - 6 штук;

- ОДСП 2800x2070-25/ EGGER УКТ: - 1 штука;

- ОДСП 2800x2070-25/ EGGER УКТ: - 1 штука;

- крайка АБС 43x2 УКТ: - 145 погонних метрів;

- піддон типу полегшений б/в 1200x800 УКТ: - 1 штука;

- стержень закріплюючий (з вушком) L=1500 - 100 штук;

- стержень закріплюючий (з вушком) L =500 - 100 штук;

- пружинний підвіс - 100 штук;

- кутник універсальний з ребром жорсткості 90x50x55 т.2,5 мм - 42 штуки;

- гвинт метричний з напівкруглою голівкою М3х16(уп-35шт.) - 3 упаковки;

- гайка шестигранна, DIN 934, оцинкована МЗ(уп-130шт.) - 1 упаковка;

- гайка шестигранна, DIN 934, оцинкована М5(уп-40шт.) - 8 упаковок;

- шайба збільшена під заклепку, DIN 9021, оцинкована М3(уп-110шт.) - 1 упаковка;

- шайба збільшена під заклепку, DIN 9021, оцинкована М5(уп-25шт.) - 8 упаковок;

- гвинт метричний, DIN 967, оцинкований 5x16 (уп-12шт.) - 25 упаковок;

- розпірний потолочний анкер 6x40 (уп-50) - 2 упаковки;

- розкрійна ленточна машина (б/в) - 1 штука;

- ніж вертикальний (б/в) - 1 штука;

- стіл металевий з отсосом (б/в) - 6 штук;

- возик металевий (б/в) - 3 штуки; стіл металевий (б/в) - 2 штуки;

- манекен чоловічий (б/в) - 2 штуки;

- декотировочна машина (б/в) - 1 штука;

- машина петельна глазкова Мінерва (б/в) - 1 штука;

- кутова шліфмашина Bosch GWS 14-125 S - 1 штука;

- спікач Santian - 1 штука;

- зажім 12см - 20 штук;

- гніздо з фіксуючою скобою; 5-конт.; відстань між виводами 10 мм; з корпусом, 25А - 24 штуки;

- штекер з фіксуючою скобою; 5-конт.; відстань між виводами 10 мм; з корпусом, 25А - 13 штук;

- корпус 5-полюсний; на 2 кабелі; 9,0... 13,0 мм; 55 мм; чорний - 40 штук.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЬСТЕР" (, м. Київ, 03148, вул. Сім`ї Стешенків, буд.7, кв. 94) 9115 грн 86 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.05.2024.

Суддя А.І. Привалов