ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 року м.Дніпро Справа № 24/5005/10848/2012

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.

за участю учасників справи

від ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представник (в залі суду)

від скаржника Пилипенко С.В., представник (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів системи "Easy Con")

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року (повний текст ухвали складено 01.02.2024 року, суддя Камша Н.М.) у справі №24/5005/10848/2012

за заявою фізичної особи - підприємця Джирова Діоніса Геннадійовича, м. Павлоград, Дніпропетровська область

до боржника фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни, м.Тернівка,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року у даній справі клопотання гр. ОСОБА_1 від 26.01.2024 року задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі №24/5005/10848/2012, а саме: скасовано арешт, накладений на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: земельну ділянку, кадастровий номер :01:024:1041 (реєстраційний номер майна 35) та нежитлової будівлі торгового павільйону Експрес (реєстраційний номер майна 35), на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі №24/5005/10848/2012, номери записів про обтяження - 17674364, 17674027.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що:

- згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №353232752 від 06.11.2023, майно, на яке накладено арешт, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Це майно набуто ОСОБА_1 в порядку рішення - ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 року у справі №2/194/353/17;

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 року закрито провадження у справі №24/5005/10848/2012 про банкрутство фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни, тому і заходи забезпечення, застосовані у даній справі, не можуть існувати.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Кей-Колект звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на наступні обставини:

- відповідно до ч.1 ст.145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи;

- зважаючи на те, що ОСОБА_1 не є стороною у справі (учасником провадження у справі про банкрутство) суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки судом не вирішувалось питання про її права та обов`язки;

- заявник не позбавлений права вирішити питання щодо вказаного нерухомого майна у позовному провадженні;

- судом першої інстанції не надано правової оцінки обставинам набуття 26.06.2017 року ОСОБА_1 права власності на спірне майно за наявності діючої заборони на його відчуження, встановленої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції ОСОБА_1 зазначає, що:

- провадження у справі №24/5005/10848/2012 було закрито ще 27.02.2020 року, однак в ухвалі про закриття провадження у справі не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову;

- заявниця набула право власності на спірне нерухоме майно на підставі рішення суду 19.04.2017 року, тобто до дати закриття провадження у справі;

- мета, задля якої вживались заходи забезпечення в межах даної справи, втратила свою актуальність, тому заходи забезпечення мають бути скасовані судом на підставі ч.9 ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі головуючого судді Верхогляд Т.А., суддів Паруснікова Ю.Б., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2024 року витребувано з господарського суду Дніпропетровської області матеріали оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року у справі № 24/5005/10848/2012; відкладено розгляд питання щодо руху даної апеляційної скарги до надходження матеріалів оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 22.05.2024 року на 15:45 год.

22.05.2024 року у судове засідання з`явилися представники ОСОБА_1 та скаржника, які надали відповідні пояснення.

Інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників.

Враховуючи, що апеляційним господарським судом не визнавалася явка учасників справи в судове засідання обов`язковою, а неявка інших учасників справи не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутністю їх представників.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа про банкрутство фізичної особи-підприємця Гейер Алли Вікторівни.

В межах цієї справи про банкрутство місцевим господарським судом розглядалась заява (позовна заява) Товариства з обмеженою відповідальністю Кейт-Колект №144-19015 від 31.08.2015 року про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна від 03.09.2013 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю Кейт-Колект звернулось до господарського суду з заявою про забезпечення вимог кредитора шляхом накладення арешту на майно, реалізоване під час аукціону від 03.09.2013 року.

Ухвалою господарського суду від 31.05.2016 заяву ТОВ "Кей-Колект" №135-21315 від 29.03.2016 року задоволено частково; накладено арешт на нежитлову будівлю торгового павільйону "Експресс", з будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35; земельну ділянку площею 0,0477га, кадастровий номер №-01-024-1041, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35; продовольчий магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35; земельну ділянку площею, 0,0477 га, кадастровий номер №-01-036-010, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2016 заяву ТОВ Кейт-Колект №144-19015 від 31.08.2015 року (із уточненнями) задоволено частково.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 року припинено процедуру ліквідації фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни, припинено повноваження ліквідатора по даній справі - арбітражного керуючого Козаченка В.М. та закрито провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни.

26.01.2024 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання гр. ОСОБА_1 , у якому представниця останньої просить постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі №24/5005/10848/2012, а саме - скасування арешту, накладеного на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:024:1041 (реєстраційний номер майна 35) та нежитлової будівлі торгового павільйону Експрес (реєстраційний номер майна 35), накладений на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі №24/5005/10848/2012 номера записів про обтяження: 17674364, 17674027.

Вказана заява мотивована тим, що:

- згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №353232752 від 06.11.2023, майно, на яке накладено арешт, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Це майно набуто ОСОБА_1 в порядку рішення - ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 року у справі №2/194/353/17;

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 року закрито провадження у справі №24/5005/10848/2012 про банкрутство фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни, тому і заходи забезпечення, застосовані у даній справі, не можуть існувати.

Враховуючи наведені доводи ОСОБА_1 місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання гр. ОСОБА_1 від 26.01.2024 року та скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у даній справі.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції помилковим, враховуючи такі обставини.

Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній станом на час постановлення ухвали про забезпечення позову від 31.05.2016 року) встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 68 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній станом на час постановлення ухвали про забезпечення позову від 31.05.2016 року) передбачено, що питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року №2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 року, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року №1-зп, від 09.02.1999 року №1-рп/99, від 05.04.2001 року №3-рп/2001, від 13.03.2012 року №6-рп/2012: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За наведеного, реалізація права особи має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій (звернення до суду тощо).

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернулась до господарського суду із заявою про скасування заходів про забезпечення позову у січні 2024 року, судом першої інстанції правомірно застосовано при розгляді даної заяви положення чинного станом на січень 2024 року процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи (ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України).

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч.5 ст.41 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначено, що учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, статтею 1 якого передбачено, що учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

ОСОБА_1 не є учасником у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Гейєр А.В. в розумінні ст.1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, тому місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 набула право власності на спірне нерухоме майно на підставі мирової угоди, яка визнана ухвалою Тернівського міського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 року у справі №194/199/17.

Тобто, ОСОБА_1 набула право власності на спірне нерухоме майно під час дії ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 у справі №24/5005/10848/2012, якою вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на вказане нерухоме майно.

З Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним, вбачається, що в провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Кейт-Колект на ухвалу Тернівського міського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 року у справі №194/199/17; справу призначено до розгляду на 22.05.2024 року.

Відтак питання набуття ОСОБА_1 права власності на спірне нерухоме майно оспорюється в установленому законом порядку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в обґрунтування наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 посилається на приписи ч.9 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Водночас, у даному випадку заходи забезпечення позову були вжиті судом першої інстанції з метою забезпечення заяви (позову) Товариства з обмеженою відповідальністю Кей-Колект №144-19015 від 31.08.2015 року, яка розглядалася в межах справи про банкрутство фізичної особи-підприємця Гейєр А.В.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2016 року заяву ТОВ Кейт-Колект №144-19015 від 31.08.2015 року (із уточненнями) задоволено частково.

Отже, у даному випадку відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову на підставі ч.9 ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів враховує, що відповідно до частини сьомої статті 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з частиною восьмою статті 145 Господарського процесуального кодексу України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що заходи забезпечення позову вважаються такими, що втратили свою дію в силу положень частини сьомої статті 145 Господарського процесуального кодексу України після спливу дев`яноста днів з дня набрання законної сили рішенням суду, яким задоволено позов, якщо не відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового рішення. При цьому суд не позбавлений права на скасування заходів забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи, заявленого в період їх дії.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частин сьомої та восьмої статті 145 Господарського процесуального кодексу України викладені в ухвалі Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 29.04.2021 року у справі №922/3284/18.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційним господарським судом встановлено, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 року у даній справі про часткове задоволення ТОВ Кейт-Колект №144-19015 від 31.08.2015 року набрала законної сили 27.12.2016 року; інформація про наявність відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання ухвали місцевого господарського суду від 27.12.2016 року у цій справі матеріали справи не містять.

Встановивши наведені обставини, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 31.05.2016 року, є такими, що втратили свою дію 31.08.2016 року в силу положень частини сьомої статті 145 Господарського процесуального кодексу України, тобто після спливу дев`яноста днів з дня набрання даною ухвалою законної сили.

При цьому, втрата дії заходів забезпечення позову в силу положень частини сьомої статті 145 Господарського процесуального кодексу України не передбачає необхідності постановлення судом ухвали про їх скасування, оскільки вони припиняють свою дію в силу закону.

Передбачена у частині сьомій статті 145 Господарського процесуального кодексу України можливість скасування вжитих судом заходів забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи стосується випадків, коли вмотивоване клопотання учасника справи заявлене у період дії заходів забезпечення позову, а не після спливу дев`яноста днів з дня набрання законної сили рішенням суду про задоволення позову, коли вжиті судом заходи забезпечення позову припинили свою дію в силу вимоги закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалу господарського суду про скасування заходів забезпечення позову не можна визнати такою, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону, тому вона підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

З підстав наведеного та керуючись ст.236, п. 3 ч. 1 ст. 264, ст.ст.269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року у справі №24/5005/10848/2012 скасувати.

У задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 від 26.01.2024 року про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі №24/5005/10848/2012, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку з урахуванням приписів ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Постанова складена у повному обсязі 27.05.2024 року.

Головуючий суддя Т.А.Верхогляд

Суддя Ю.Б.Парусніков

Суддя А.Є.Чередко