РІШЕННЯ

15 травня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/18/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участі секретаря судового засідання: Кульчицька Д.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», 46006, м. Тернопіль, вул. Чернівецька, буд. 54, ідентифікаційний код 03353503;

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест», 47631, смт. Козлів, Тернопільський р-н.,Тернопільська обл., вул. Зарудка, буд. 1В, ідентифікаційний код 34653281;

про: стягнення 627 880,59 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг), 140 015,50 грн. пені за несвоєчасні розрахунки за Договором, 89 327,89 грн. втрат від інфляційних процесів, 24 771,09 грн. 3% річних та судові витрати.

За участю представників, які були присутні до виходу суду в нарадчу кімнату:

-позивача: Луків Ростислав Михайлович, наказ (розпорядження) №1573 від 11.12.23 про прийняття на роботу, посвідчення №1477 від 02.11.2020, Положення про юридичний відділ, зат. Головою правління ПрАТ «Тернопільгаз» 18.12.2018;

-відповідача: Сідий Сергій Валентинович, адвокат, ордер серія ВО №1070790 від 19.02.2024.

Суть справи.

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» звернулось з позовною заявою № ТЕР-03/1798 від 20.12.2023 (вх. №21 від 04.01.2024), документ сформований в системі «Електронний суд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест» про стягнення 627 880,59 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг), 140 015,50 грн. пені за несвоєчасні розрахунки за Договором, 89 327,89 грн. втрат від інфляційних процесів, 24 771,09 грн. 3% річних та судові витрати, понесені у даній справі.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань по Договору розподілу природного газу № 12/к-224 від 06.06.2020, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем 627 880,59 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг), 140 015,50 грн. пені за несвоєчасні розрахунки за Договором, 89 327,89 грн. втрат від інфляційних процесів, 24 771,09 грн. 3% річних.

Заперечення відповідача.

11.03.2024 до матеріалів справи від відповідача поступив Відзив на позовну заяву № без номера, документ сформований в системі «Електронний суд» 10.03.2024 (вх.№1987 від 11.03.2024), в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову посилаючись, зокрема, на те, що позивач в порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, не проінформував відповідачу про можливий в майбутньому розмір оплати за послуги з розподілу природного газу, що перешкодило відповідачу подати заяву про уточнення річної замовленої потужності, яка б дозволила зменшити плату за послуги з розподілу природного газу, або взагалі її уникнути. Відповідач вважає, що у випадку споживання меншої кількості газу ніж визначено відповідно до розрахункової потужності, відповідно слід зменшити і оплату за розподіл газу. Позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що тариф, який використано ним для визначення заборгованості встановлено для річної замовленої потужності, а не для фізичного обсягу розподілу природного газу.

Також відповідач,зазначає, про те що необхідно врахувати, що 24.05.2022 позивачем складено акти про припинення газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури відповідно до яких припинено газопостачання на об`єкт відповідачу. Тому в даному випадку не можна брати до уваги твердження позивача,що плата за розподіл газу, це плата за готовність в будь-який момент доставити газ споживачу.

Відповідь на відзив.

19.03.2024 до матеріалів справи від позивача поступила Відповідь на відзив № без номера, документ сформований в системі «Електронний суд» 18.03.2024 (вх.№995 від 19.03.2024), в якій позивач зазначає, що наведені відповідачем у відзиві заперечень, відхиляються позивачем в повному обсязі з огляду на їх безпідставність та невідповідність фактичним обставинам справи. Припинення розподілу природного газу до об`єктів відповідача 24.05.2022, про яке вказується у відзиві, відбулося в зв`язку з наявною заборгованістю за надані послуги, а не з підстав, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання. Відповідачем не направлялась позивачу заява про розірвання договору та остаточне від`єднання об`єкта відповідача від газорозподільної системи, яка експлуатується ПрАТ «Тернопільгаз». За таких обставин, відповідач продовжував користуватись приєднаною потужністю та в будь-який час мав право та можливість відновити відбір природного газу із газорозподільної системи у порядку передбаченому, Кодексом газорозподільних систем, а тому, з врахуванням пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, у відповідача до моменту припинення дії договору розподілу природного газу та механічного від`єднання газових мереж від системи наявний обов`язок здійснювати оплату за надані позивачем послуги розподілу природного газу.

Щодо обґрунтування відповідача, що він фактично був позбавлений можливості подати заяву про уточнення річної замовленої потужності на 2022 рік,позивач зазначає, що таке обґрунтування є безпідставним. Позивач зазначає, зокрема, що абзацом 12 пункту 2 глави 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено,що споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об?єктах з розбивкою по кожному об?єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу. А тому просить відхилити доводи та міркування відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заперечення на Відповідь на відзив.

08.04.2024 до матеріалів справи від відповідача поступили Заперечення на відповідь на відзив № без номера, документ сформований в системі «Електронний суд» 07.04.2024 (вх.№2767 від 08.04.2024).

Ухвалою від 10.04.2024 заперечення відповідача на відповідь на відзив № без номера, документ сформований в системі «Електронний суд» 07.04.2024 (вх.№2776 від 08.04.2024) - залишено без розгляду.

Рух справи.

Ухвалою від 15.01.2024 прийнято позовну заяву № ТЕР-03/1798 від 20.12.2023 (вх. №21 від 04.01.2024), документ сформований в системі «Електронний суд» Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» до розгляду та відкрито провадження у справі №921/18/24 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 19.02.2024 на 10 год. 40 хв.

Ухвалою від 19.02.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 11.03.2024 на 16 год. 00 хв.

Ухвалою від 11.03.2024 задоволено письмове клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест» щодо поновлення пропущеного строку на подання відзиву викладене у Відзиві № без номера, документ сформований в системі «Електронний суд» 10.03.2024 (вх. №1989 від 11.03.2024) та поновлено строк на подання відзиву та приєднано поданий Відзив на позовну заяву № без номера, документ сформований в системі «Електронний суд» 10.03.2024 (вх. №1989 від 11.03.2024) до матеріалів справи; продовжено строк проведення підготовчого провадження в порядку ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України на 30 днів до 15 квітня 2024 року включно; відкладено підготовче засідання у справі на 10.04.2024 на 14 год.00 хв.

Ухвалою від 10.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу № 921/18/24 до судового розгляду по суті на 16.04.2024 на 16 год. 30 хв.

Ухвалою від 16.04.2024 відкладено розгляд справи по суті на 15.05.2024 на 12 год. 00 хв.

Явка сторін.

Представник позивача в судове засідання з`явився, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, просив суд відмовити в позові.

Розгляд заяв та клопотань.

Жодні заяви та клопотання не поступили.

Технічна підтримка.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ВКЗ).

Господарський процес.

Судом оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Суд, розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, заслухавши пояснення представника відповідача, встановив наступні фактичні обставини.

06.06.2020 Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (Оператор ГРМ, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест» (Споживач, відповідач) уклали договір на розподіл природного газу №12/к-224, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (надалі - договір), на підставі типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498. Відповідачу присвоєно персональний EIC-код 56XO0000Y157T00V.

Цей Договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 договору, його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України від 09.04.2015 № 3219 «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ.

Згідно п. 1.4 Договору, послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного

Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Відповідно до п. 2.1 договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Пунктом 2.3 Договору сторонами узгоджено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов?язуються керуватися Законом України

«Про ринок природного газу» та Кодексом ГРМ. Оператор ГРМ зобов?язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу ГРМ.

Згідно з постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 внесено зміни до Кодексу ГРМ та до Типової форми договору, згідно з якими з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ, виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Згідно п.5.1 договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п.6.1 договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п.6.2 договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Відповідно до п.6.3 договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (пункт 6.3. договору).

Відповідно до п. 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п. 12.1 договору, цей договір укладається на невизначений строк.

До Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін № 12/К-214 від 21.10.2019 облік природного газу здійснюється по двох об`єктах відповідача, а саме:

-адмінкорпус (лічильник Elster ВК G-10T);

-сушка (коректор ВЕГА-1.01 (№ 8877), лічильник GMS-G160 (№437).

Постановою НКРЕКП від 22.12.2022 №2767 передбачено з 1 січня 2022 року тариф для ПрАТ "Тернопільгаз" на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,75 грн за 1 куб. м на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,10 грн (з врахуванням ПДВ).

Для розрахунку річної замовленої потужності на 2022 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2020 року по 30.09.2021 року. За вказаний газовий рік об`єктами ТОВ «Агропродсервіс Інвест» фактично спожито природного газу: по сушці - 285 773,00 м3; по адмінкорпусу - 0,00 м3, що підтверджується актами про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу: за жовтень 2020 року 14 615 м3, за листопад 2020 року 65 897 м3, за грудень 2020 року 131 731 м3, за січень 2021 року 57 283 м3, за липень 2021 року 4 786 м3, за серпень 2021 року 11 461 м3 (копії актів додано до матеріалів справи).

З червня 2021 року введено в експлуатацію ще один об`єкт відповідача - сушка № 2 (копія додатку 4 додано до матеріалів справи), відповідно до якого станом на 09.08.2021 року облік спожитого природного газу здійснюється по трьох об`єктах відповідача, а саме:

-адмінкорпус (лічильник Elster ВК G-10T);

-сушка № 1 (лічильник GMS-G250 (№ 88133); коректор ВЕГА-1.01 (№ 8448));

-сушка № 2 (коректор ВЕГА-1.01 (№ 8877); лічильник GMS-G160 (№ 437).

З врахуванням фактично спожитого природного газу об`єктом відповідача сушка № 1 за вказаний газовий рік (з 01.10.2020 року по 30.09.2021 року) та мінімально допустимим об`ємом природного газу (314 м3) по об?єктах адмінкорпус і сушка №2, в яких було нульове споживання, загальний обсяг становить 286 401,00 м3.

Щомісячний обсяг замовленої потужності становить 23 866,75 м3 природного газу (286 401,00 /12 = 23 866,75 (м3). Місячна вартість послуги розподілу природного газу становить 50 120,18 грн. (23 866,75 м x 2,10 грн. = 50 120,18 грн.).

За період з січня по грудень 2022 року ПрАТ «Тернопільгаз» надано послуг розподілу природного газу для потреб відповідача в обсягах 286 401,00 м3 природного газу на загальну суму 601 442,16 грн, що підтверджується актами наданих послуг з розподілу природного газу № 12/к-224/0122-2886 від 31.01.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/0222-5915 від 28.02.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/0322-9663 від 31.03.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/0422-15212 від 30.04.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/0522-17921 від 31.05.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/0622-22883 від 30.06.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/0722-26420 від 31.07.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/0822-31717 від 31.08.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/0922-34361 від 30.09.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/1022-41867 від 31.10.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/0122-2886 від 31.01.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/1122-47681 від 30.11.2022 на суму 50 120,18 грн; № 12/к-224/1222-51602 від 31.12.2022 на суму 50 120,18 грн (копії актів додано до матеріалів справи).

Оплата відповідачем проведена частково в розмірі 19 454,91 грн., яка є переплатою за попередній період.

Для розрахунку річної замовленої потужності на 2023 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року. За вказаний газовий рік об?єктами ТОВ «Агропродсервіс Інвест» фактично спожито природного газу: по сушці № 1 - 34 870,00 м3; по сушці № 2 - 8 524,00 м3; по адмінкорпусу - 0,00 м3, що підтверджується актом про фактичний обсяг спожитого природного газу (протранспортованого) газу за жовтень 2021 року 43 394 м3.

З врахуванням фактично спожитого природного газу об?єктами сушка № 1 і сушка № 2 за вказаний газовий рік та мінімально допустимим об`єктом природного газу ( 314 м3) по об`єкту адмінкорпус, в якого було нульове споживання, загальний обсяг становить 43 708,00 м3 природного газу.

Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2023 року становить 3 642,33 м3 природного газу (43 708,00 / 12 = 3 642,33 (м3)). Місячна вартість послуги розподілу природного газу становить 7 648,89 грн. (3 642,33 м3 х 2,10 грн. = 7 648,89 грн.).

За період з січня 2023 по червень 2023 року ПрАТ «Тернопільгаз» надано послуг розподілу природного газу для потреб відповідача в обсягах 21 853,98 м3 природного газу на загальну суму 45 893,34 грн, що підтверджується актами наданих послуг з розподілу природного газу № 12/к-224/0123-2000 від 31.01.2023 на суму 7 648,89 грн; № 12/к-224/0223-5830 від 28.02.2023 на суму 7 648,89 грн; № 12/к-224/0323-10355 від 31.03.2023 на суму 7 648,89 грн; № 12/к-224/0423-15116 від 30.04.2023 на суму 7 648,89 грн; № 12/к-224/0523-19261 від 31.05.2023 на суму 7 648,89 грн; № 12/к-224/0623-22510 від 30.06.2023 на суму 7 648,89 грн;

На виконання вказаних зобов`язань, протягом січня 2022 року-червня 2023 року ПрАТ «Тернопільгаз» щомісячно надавались ТОВ «Агропродсервіс Інвест» акти наданих послуг з розподілу природного газу. Докази направлення актів наданих послуг з розподілу природного газу відповідачу надано до матеріалів справи.

Відповідачем повернуто підписані акти тільки за березень, квітень, травень 2023 року. За інші місяці ТОВ «Агропродсервіс Інвест» не повернуто підписані акти наданих послуг.

Позивачем повторно направлялись 03.08.2022 року акти за січень-липень 2022 року ,що підтверджується копією опису вкладень та повідомленнями про вручення, з супровідним листом від 17.03.2023 року № ПДВ-01/3 - акти за серпень 2022 року-березень 2023 року , з супровідним листом від 11.05.2023 року №ПДВ-01/6 - акти за квітень, травень 2023 року, з супровідним листом від 12.06.202 року № ПДВ-01/16 - акт за червень 2023 року.

Відповідачем повторно не виконано зобов`язання щодо підписання актів наданих послуг розподілу природного газу.

За період з січня 2022 по червень 2023 року ПрАТ «Тернопільгаз» надано послуг з розподілу природного газу для потреб відповідача в обсягах 308 254,98 м3 природного газу на загальну суму 647 335,50 грн. Оплату відповідачем проведено частково в розмірі 19 454,91 грн., яка є переплатою за попередній період.

Внаслідок невиконання зобов?язань ТОВ «Агропродсервіс Інвест» щодо оплати

ПрАТ «Тернопільгаз» вартість наданих послуг за період з січня 2022 року по червень 2023 року, з врахуванням раніше перерахованих коштів, виникла заборгованість за

Договором, яка станом на дату звернення з даним позовом становить 627 880,59 грн.

З метою досудового врегулювання спору ПрАТ «Тернопільгаз» зверталось на адресу ТОВ «Агропродсервіс Інвест» з претензією № TEP-03/824 від 21.06.2023 року про оплату боргу, яка надсилалась письмово на адресу місцезнаходження боржника засобами поштового зв?язку (АТ «Укрпошта»). Дана претензія залишена відповідачем без задоволення.

Таким чином, борг залишається неоплаченим відповідачем, що слугувало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Оцінивши подані позивачем та відповідачем докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі-ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У відповідності до ст. 629 ЦКУкраїни, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Судом встановлено, що 06.06.2020 Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (Оператор ГРМ, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест» (Споживач, відповідач) уклали договір на розподіл природного газу №12/к-224, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (надалі - договір), на підставі типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498. Відповідачу присвоєно персональний EIC-код 56XO0000Y157T00V.

Частиною першою статті 41 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що Регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу. Оператор газорозподільної системи розміщує кодекс газорозподільних систем на своєму веб-сайті.

30.09.2015 НКРЕКП Постановою №2494 затвердила Кодекс газорозподільних систем.

07.10.2019 Постановою НКРЕКП № 2080 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП" затверджено зміни до Кодексу газорозподільних систем, Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829.

Так, згідно абзацу другого пункту 2 глави 6 Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового розу проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами споживача) за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передач і природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Відповідач в своєму відзиві на позовну заяву зазначає,що позивач в порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, не проінформував відповідачу про можливий в майбутньому розмір оплати за послуги з розподілу природного газу, що перешкодило відповідачу подати заяву про уточнення річної замовленої потужності, яка б дозволила зменшити плату за послуги з розподілу природного газу, або взагалі її уникнути.

Оскільки, згідно абзацу другого пункту 2 глави 6 Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового розу проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами споживача) за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передач і природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Проте позивач не проінформував відповідача про фактичний обсяг споживання природного газу.

Суд не приймає заперечення відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 12 п. 2 глави 6 Кодексу газорозподільних мереж, в які було внесено зміни Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019, Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Аналізуючи зазначені вище норми Верховний Суд під час розгляду справи № 903/719/20 дійшов висновку про те, що Кодекс ГРМ не ставить у пряму залежність подання Споживачем уточненої заявки на величину річної замовленої потужності на наступний газовий рік від повідомлення Споживача Оператором ГРМ про фактичний обсяг споживання природного газу за попередній газовий рік (Постанова Верховний Суду від 08.07.2021 у справі № 903/719/20).

Водночас подання уточненої заявки є правом Споживача, яке може бути реалізоване Споживачем по закінченні попереднього газового року в будь-який момент, незалежно від поведінки Оператора ГРМ, у строк до 01 листопада поточного року, оскільки обсяги споживання за попередній газовий рік є відомими самому Споживачу, в тому числі і з актів приймання-передачі природного газу, які містять інформацію про щомісячний обсяг (об`єм) спожитого природного газу.

Покладання Кодексом ГРМ на Оператора ГРМ обов`язку проінформувати Споживача про фактичний обсяг споживання природного газу у строк до 12 жовтня щорічно не змінює порядку визначення розміру річної замовленої потужності, що свідчить про те, що за умови відсутності уточненої заявки Споживача на величину річної замовленої потужності на розрахунковий календарний рік позивач був зобов`язаний визначити річну замовлену потужність об`єкта вдповідача на розрахунковий календарний рік виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, згідно з вимогами абзацу першого пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ.

Отже, відповідач мав право подати позивачу уточнену заявку на величину річної замовленої потужності (збільшення/зменшення) величини річної замовленої потужності сумарно по всіх об`єктах на 2022 та 2023 рік.

При цьому положеннями Кодексу ГРМ не передбачено можливості уточнення величини річної замовленої потужності, яка визначена Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу об`єктом Споживача за попередній газовий рік, у разі нездійснення Споживачем замовлення річної потужності у строк не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому .

В даному випадку Відповідач не подав позивачу(Оператору ГРМ) уточненої заявки на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік в строк до 01 листопада, не розірвав Договір розподілу природного газу №12/к-224 від 06.06.2020 у порядку, передбаченому пунктом 12.2. Типового договору.

Таким чином, продовження споживання природного газу свідчить про згоду відповідача з внесеними до нього змінами.

Матеріали справи містять належні докази направлення позивачем на адресу відповідача рахунків на оплату та підписаних зі сторони позивача актів наданих послуг.

А тому, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач на підставі щомісячних актів наданих послуг, в яких відображався власний фактичний обсяг споживання природного газу об`єктами відповідача, мав можливість проаналізувати величину потужності та при потребі уточнити (зменшити або збільшити), проте цього зроблено не було.

Також відповідач у поданому до суду відзиві зазначає, що відповідачем не здійснювалося споживання природного газу в 2022 та в 2023 роках, тобто дані послуги фактично не отримувалися.

В обґрунтування заявлених заперечень відповідачем надано суду акт від 24.05.2022 про припинення газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у т .ч. розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

За змістом абз. абз. 1, 2 п. 4, абз. 1 п. 5 та п. 6 глави 7 Розділу VI Кодексу ГРС пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X цього Кодексу. При припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ). Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Згідно з п. 3 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Верховний Суд в пунктах 53 та 54 постанови Верховного Суду від 15.11.2023 року по справі № 918/756/22 зазначив, що послуга з розподілу природного газу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів, а включає також цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, буквально означає наявність технічної можливості у будь-який необхідний споживачу час скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

Таким чином, з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператор ГРМ здійснює надання споживачу послуг з розподілу природного газу.

Отже, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, тобто в період, коли не відбувалося механічного від`єднання об`єкта споживача від цієї мережі та вилучення такого об`єкта, а заява про остаточне припинення користування природним газом і розірвання договору споживачем не подавалася, не звільняє споживача від договірного зобов`язання оплати вартості послуг з розподілу природного газу за вказаний період, оскільки саме механічне від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи виключає можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподілу (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у постановах від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20 та від 27.09.2022 у справі № 914/3254/21.

Враховуючи встановлення факту наявності у відповідача обсягів споживання природного газу за 2022 та 2023 рік (згідно з актами приймання-передачі природного газу), фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи, що споживач ні заяву про остаточне припинення користування природним газом, ні заяву про розірвання договору про надання послуг з розподілу, ні уточнені заяви на величину річної замовленої потужності не подавав, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги у повному обсязі про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу №12/к-224 від 06.06.2020 року за період січня 2022 по серпень 2023 ( з врахуванням часткової оплати в розмірі 19 454,91 грн) у сумі 627 880,59 грн.

Також позивач здійснив нарахування пені в сумі 146 015,00 грн. за період з 11.02.2022 по 20.12.2023 на суму боргу і які просив стягнути з відповідача на свою користь (розрахунок надано до матеріалів справи).

Відповідно до п.8.2. договору розподілу природного газу у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16 січня 2003 року штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Здійснивши перерахунок нарахованої позивачем пені (за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій LigaZakon), суд дійшов до висновку, що пеня за період з 11.02.2022 по 20.12.2023 становить 146 015,50 грн.

Проте позивачем в прохальній частині заявлено до стягнення з відповідача на користь позивача 140 015,50 грн.

А тому, враховуючи принцип диспозитивності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача заявлених 140 015,50 грн пені.

Також позивач здійснив нарахування на суму боргу 89 327,89 грн. - втрат від інфляційних процесів за період з 11.02.2022 по 20.12.2023 та 24 771,09 грн. - 3% річних за період з 11.02.2022 по 20.12.2023.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трим проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок нарахованих втрат від інфляційних процесів (за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій LigaZakon), сума таких втрат від інфляційних процесів за період 11.02.2022 по 20.12.2023 становить 80 985,50 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В решті позовних вимог в цій частині в задоволенні слід відмовити.

Також здійснивши перерахунок трьох процентів річних (за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій LigaZakon), сума трьох процентів річних за період 11.02.2022 по 20.12.2023 становить 24 771,09 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 2, 3 статті 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Таким чином, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Судовий збір.

Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд зазначає, що частиною 3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 9 501,66 грн згідно платіжної інструкції №10972 від 26.12.2023 та у розмірі 1082,28 грн згідно платіжної інструкції №11170 від 03.01.2024.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору на суму 10 483 грн. 83 коп. на користь позивача.

Витрати на правову допомогу.

Витрати на правову допомогу учасниками справи не заявлялись.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест», 47631, смт. Козлів, Тернопільський р-н.,Тернопільська обл., вул. Зарудка, буд. 1В, ідентифікаційний код 34653281 на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006, ідентифікаційний код 03353503:

-627 880 грн 59 коп. - заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг);

-140 015 грн. 50 коп. пені;

-80 985 грн. 50 коп. втрат від інфляційних процесів;

-24 771 грн 09 коп. 3% річних;

-10 483 грн. 83 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3. В решті позову відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.Копію рішення надіслати:

-позивачу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд).

-представнику відповідача Сідому Сергію Валентиновичу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд);

-відповідачу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано: 28 травня 2024 року.

Суддя С.О. Хома