ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

29 травня 2024 року Справа № 906/967/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивача - Гаврилюк В.Г., Єгоров С.О.;

відповідача - Якименко М.М.;

третьої особи - Канівець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича на рішення господарського суду Житомирської області від 11.03.2024, повний текст якого складено 21.03.2024, у справі № 906/967/23 (суддя Шніт А.В.)

за позовом Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича

до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»,

в особі Філії «Білокоровицьке лісове господарство» Державного спеціалізо-

ваного господарського підприємства «Ліси України»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю

«Українська енергетична біржа»

про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафу,-

В липні 2023 року Фізична особа підприємець Гаврилюк Володимир Григорович (надалі в тексті Підприємець) звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 25.01.2024, просив:

1) витребувати у Державного спецiалiзованого господарського пiдприємства «Ліси України» в особі Філії «Білокоровицьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (надалі в тексті Лісгосп) та передати Підпри-ємцеві майно, а саме: необроблену деревину стандартизовану в лот, с.Круглі лісоматеріали, Сосна, в загальному об`ємі 80 м.куб., зокрема:

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 25-29, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 10 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 30-34, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 10 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 35-39, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 5 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 40-49, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 5 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 25-29, довжина 3-6 м, клас якостi «С», всього 25 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 30-34, довжина 3-6 м, клас якості «С», всього 15 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 35-39, довжина 3-б м, клас якості «С», всього 5 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 40-49, довжина 3-6 м, клас якості «С», всього 5 м.куб, реалізовану під час аукціону 02.02.2023 та набуту Підприємцем відповідно до договору купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023 року.

2) стягнути з Лісгоспу 2 909,00 грн штрафу за невиконання умов договору купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023 року.(т.1, арк.справи 1-7; т.2, арк.справи 203-206).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 05.12.2023 поміж іншого, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа» (надалі в тексті Біржа) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні Відповідача.(т.1, арк.справи 121-122).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 у справі №906/967/23 в задоволенні позову Підприємця відмовлено.(т.3, арк.справи 23-27).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування Позивачем 145 450,00 грн Відповідачеві в якості попередньої оплати за лісоматеріали, які є предметом договору купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023 та позовних вимог у даній справі.

Місцевий суд також дійшов висновку, що обраний Позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про витребування у Відповідача необробленої деревини, стандартизованої в лот: с.Круглі, лісоматеріали, Сосна в загальному об`ємі 80 м.куб. не є ефективним у вирішенні спору, що виник між сторонами з врахуванням змісту ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись із рішеннями, Позивач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 у даній справі в частині відмови в задоволені позову про витребування від Лісгоспу майна та постановити нове рішення про задоволення позову ФОП Гаврилюка в повному обсязі по суті позовних вимог.

Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення для справи, ухваливши рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права і стверджує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки:

1) платіжними інструкціями №375 від 24.03.2023 на суму 100 000,00 грн та №378 від 28.03.2023 на суму 35 000,00 грн, в яких помилково не зазначено посилання на Договір №45 від 02.02.2023, оскільки інших правочинів крім названого між сторонами не укладалося;

2) рахунку-фактурі №84 від 03.02.2023, який виставлено Відповідачем для оплати Позивачем;

3) листа-відповіді від 26.06.2023, в якому Лісгосп визнав наявну кредиторську заборго-ваність в сумі 138 400,20 грн та повідомив Підприємця про можливість або повторно взяти участь в аукціоні, або повернути сплачені кошти;

4) не прийнято до уваги Акт звірки взаємних розрахунків за серпень 2023, за змістом якого за Відповідачем обліковується борг у сумі 145 450,00 грн.

На переконання Скаржника, в силу Договору №45 від 02.02.2023 та внаслідок здійснення попередньої оплати за товар у Відповідача виник обов`язок передати його Позивачеві.(т.3, арк. справи 29-33).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 відкрито провадження у справі №906/967/23, розгляд справи призначено на 29.05.2024.(т.3, арк.справи 45).

За час апеляційного провадження до суду через систему «Електронний суд» надійшли:

- 24.04.2024 відзив від третьої особи, в якому повідомлено суд, що Біржа належним чином виконала свої зобов`язання, перерахувавши Відповідачеві частини гарантійного внеску Позивача переможця додаткового аукціону з продажу необробленої деревини №2160 від 02.02.2023, за наявності відповідних підстав та у порядку передбаченому Регламентом. Щодо розгляду апеляційної скарги Підприємця Біржа покладається на розсуд суду.(т.3, арк.справи 47-49);

- 30.04.2024 клопотання представника Лісгоспу адвоката Якименка М.М. про надання йому доступу до електронної справи та з проханням надсилати всі процесуальні документи в електронному вигляді по справі №906/967/23, яке було задоволено апеляційним судом.(т.3, арк. справи 53);

- 21.05.2024 заява представника Третьої особи та представника Відповідача адвоката Якименка М.М. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами примі- щення суду з використанням власних технічних засобів, які були задоволені апеляційним судом. (т.3, арк.справи 58-59, 73-74);

- 29.05.2024 пояснення від Відповідача, які просить врахувати під час розгляду справи №906/967/23, відмовивши повністю в апеляційній скарзі Позивача і залишити без змін рішення суду першої інстанції.(т.3, арк.справи 88-90, 95-98).

Ухвалою суду від 27.05.2024 задоволено клопотання представника Позивача адвоката Єгорова С.О. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами при-міщення суду з використанням власних технічних засобів та про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із Олевським районним судом Житомирської області для самого Позивача Гаврилюка В.Г.(т.3, арк.справи 80-81, 86);

В судовому засіданні апеляційної інстанції 29.05.2024, Позивач та його представник під-тримали доводи скарги та просили її задоволити; представник Відповідача заперечив проти доводів і вимог апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення господарського суду Житомирської області від 11.03.2024. Представник Третьої особи, надаючи усні пояснення щодо апеляційної скарги Підприємця покладався на розсуд апеляційного суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеля-ційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами аукціону з продажу необробленої деревини заготівлі 1 кварталу 2023 року, який відбувся 02.02.2023 за участю ТОВ «Українська енергетична біржа» Філією «Білокоровицьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»-продавцем (надалі в тексті Лісгосп) та ФОП Гаврилюком В.Г.-покупцем 02.02.2023 укладено Договір купівлі-продажу необробленої дере-вини №45 (надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1. якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах та способом, вказаними в цьому договорі.

Товаром згідно Договору за умовами п. 2.1., 1.3 є необроблена деревина, стандартизована в лоти та реалізована під час аукціону, а саме: с.Круглі лісоматеріали Сосна загальним об`ємом 80,000 м.куб., загальною вартістю 145 450,00 грн. Загальна вартість товару, що є предметом Договору складає 145 450,00 грн з ПДВ.

Пункт 2.2. Договору передбачає, що по факту готовності партії товару, продавець надає покупцеві повідомлення про готовність товарної партії та запрошення на відбір товару (до відвантаження).

Покупець протягом 3 робочих днів з моменту отримання запрошення, при необхідності, проводить відбір товару. За результатами проведеного відбору складається Специфікація та при необхідності акт відбору. В разі, якщо відбір товару покупцем не проводиться, рахунок виставля-ється продавцем через три дні з моменту направлення покупцю запрошення.

Повідомлення про готовність партії товару та запрошення на відбір товару здійснюється продавцем шляхом направлення покупцю телефонограми, факсу, електронного листа, поштового листа тощо. У разі відсутності підтвердження про одержання даного повідомлення зацікавлена сторона інформує про це біржу, яка зі свого боку сприяє своєчасному обміну інформацією між сторонами.(п.2.3, 2.8. Договору).

Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом пере-рахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 банківських днів після отримання рахунку (рахунків) або післяплата за кожну партію товару протягом 30 днів з дати відвантаження.(п.2.4. Договору).

Сума гарантійного внеску, сплачена покупцем на рахунок біржі для участі в аукціоні із продажу необробленої деревини, перераховується продавцю (за його згодою) в якості частини оплати за проданий товар, або повертається на рахунок покупця протягом 3 банківських днів після реєстрації покупцем на біржі даного договору купівлі-продажу необробленої деревини. Банківські витрати, пов`язані із перерахуванням коштів, оплачуються покупцем.(п.2.6.-2.7. Договору).

Згідно з п.2.5 Договору, у випадку ненадходження коштів на рахунок Продавця в зазначений у цьому договорі термін, покупець втрачає право на придбання даної партії товару і вона залишається у власності продавця.

Продавець зобов`язаний протягом 5 робочих днів передати покупцеві товар після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару. Згідно п.3.3. Договору, під час передачі товару продавець надає покупцеві наступні документи: товарно-транспортну (залізнич-ну) накладну, рахунок-фактуру.

За змістом п.4.4.1.-4.4.4. Договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за товар на умовах та способом, передбаченими цим договором; підтвердити у письмовому вигляді одержання повідомлення від продавця про готовність до відвантаження товару.

Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п.5.1. Договору).

Даний договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами та реєстрації на біржі й діє з 02.02.2023 по 31.03.2023.(п.7.1., 7.2. Договору).

Згідно з положеннями п.7.3 Договору закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.(т.1, арк.справи 8-11).

Матеріалами справи стверджено та сторонами не заперечується укладення 31.03.2023 додаткової угоди №1 до Договору (надалі в тексті Додаткова угода №1), якою продовжено дію Договору до 30.04.2023. Всі інші пункти Договору залишено без змін.(т.1, арк.справи 12).

Через місяць, 30.04.2023 сторони уклали додаткову угоду №2 до Договору (надалі в тексті Додаткова угода №2), якою продовжили дію Договору до 31.05.2023. Всі інші пункти Договору залишено без змін.(т.1. арк.справи 13).

Матеріали справи не містять доказів виконання Лісгоспом зобов`язань за Договором купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023 до 30.06.2023 окрім копії рахунку-фактури №84 від 03.02.2023 на суму 50 000,00 грн разом з ПДВ. Разом з тим, листом №4 від 31.05.2023, адресованим Філії, Підприємець просив продовжити термін дії Договору.

31.05.2023 сторони уклали додаткову угоду №3 до Договору від 02.02.2023 (надалі в тексті Додаткова угода №3), якою втретє продовжили строк дії Договору до 30.06.2023. Всі інші пункти Договору залишено без змін.(т.1, арк.справи 14, 15).

З матеріалів справи вбачається, що у відповідь на запит Підприємця про причини невиконання Лісгоспом умов Договору та Додаткової угоди №3 останній листом №328 від 26.06.2023 повідомив, що поставка визначеної договором купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023 лісопродукції не відбулася внаслідок обставин, що не залежали від продавця, а саме в результаті погіршення погодних умов, що мало наслідком неможливість вивозу необхідної деревини для реалізації Підприємцеві. Лісгосп крім того повідомив про подання відповідної заяви до ЛІАЦ через непродовження в електронному обліку деревини дії Договору згідно Додаткової угоди №3 від 31.05.2023, тому запропонував Позивачу повторно прийняти участь в аукціонних торгах з придбання лісопродукції в рахунок вже сплачених ним грошових коштів або повернення Відповідачем коштів у сумі 138 400,00 грн.(т.1, арк.справи 16, 23).

Також, в матеріалах справи містяться копії платіжних інструкцій №375 від 24.03.2023 (на суму 100 000,00 грн з призначенням платежу: «Оплата за лісопродукцію згідно договору №б/н від 24.03.2023»), №378 від 28.03.2023 (на суму 35 000,00 грн з призначенням платежу: «Оплата за лісопродукцію згідно договору №б/н від 28.03.2023»), №447 від 29.06.2023 (на суму 7 049,80 грн; призначення платежу: «Оплата за необроблену деревину згідно додаткової угоди №3 від 31.05.2023 до договору купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023. Строк сплати 29.06.2023», №ОР14293 від 07.02.2023 (на суму 4 275,60 грн; призначення платежу: «АС№2124/300123/ /1 ФОП Гаврилюк В.Г.; Перерах. част. гар. вн. за майно ДП «Ліси України» ф-я «Білокоровицьке ЛГ» зг.л.95/03.02.2023. Без ПДВ»), №ОР14376 від 08.02.2023 (на суму 6 108,90 грн; призначення платежу: «АС№2160/010123//1; ФОП Гаврилюк В.Г. ; Перерах.част.гар.вн. за майно ДП «Ліси України» ф-я «Біло-коровицьке ЛГ» зг.л.108/06.02.2023. Без ПДВ»), №320 від 01.02.2023 (на суму 7 272,50 грн; призначення платежу: «Сплата гарантійний внесок для участі в торгах Z160 згідно рахунку « 21601126 від 01.02.2023»).(т.1, арк.справи 17-19, 105-106).

Крім того, сторони провели звірку взаємних розрахунків, за наслідками якої склали акти звірки взаємних розрахунків за лютий 2023р. та за серпень 2023р. З актів вбачається, що заборгованість Лісгоспу перед Підприємцем становила відповідно 59 231,82 грн та 145 450,00 грн.(т.1, арк.справи 64, 91).

Посилаючись на невиконання Відповідачем зобов`язань за Договором купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023 в частині передання товару, Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про витребування у Відповідача необробленої деревини, стандарти-зованої в лот: с.Круглі, лісоматеріали, Сосна в загальному об`ємі 80 м.куб. та стягнення 2 909,00 грн штрафу за невиконання умов Договору.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 в задоволенні позову відмовлено.(т.3, арк.справи 23-27).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Позивача на рішення суду першої інстанції обґрунтована та підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів приймає до уваги, що у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наяв-ними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом даного спору є виконання в натурі зобов`язання за договором та стягнення штрафу за невиконання умов договору.

Гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст.20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало проти-правного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову (аналогічний висновок міститься у п.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (пункт 42).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із позовом до суду Позивач обрав спосіб захисту порушеного права у формі зобов`язання Відповідача виконати умови Договору купівлі-продажу необробленої деревини та стягнення штрафу за невиконання умов Договору.

Пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарський договір, відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Зобов`язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарсь-ких відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного Виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосу-вання господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Матеріалами справи стверджено, що 02.02.2023 з моменту укладення Договору між сто-ронами виникли відносини поставки, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під визначення, яке містять статті 265 ГК України та 712 ЦК України: коли продавець (постачаль-ник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним викорис-танням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одно-стороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином від-повідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондує з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. При цьому, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ч.1, ч.2 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не установлений договором, у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Матеріали справи свідчать, що товаром згідно Договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти та реалізована під час аукціону, а саме: с.Круглі лісоматеріали Сосна загальним об`ємом 80,000 м.куб., загальною вартістю 145 450,00грн.(п.1.3. Договору).

Договір (п.2.4.) передбачає можливість розрахунку за товар як шляхом повної попередньої оплати, так і післяплати за кожну партію товару протягом 30-ти днів з дати відвантаження.

Матеріали справи містять копію рахунку-фактури №84 від 03.02.2023 на суму 50 000,00 грн разом з ПДВ, виставлену Відповідачем для оплати Позивачем.(т.1, арк.справи 91).

Поруч з тим, покликаючись на письмове визнання Лісгоспом заборгованості (лист, акти звірки) Підприємець стверджує про повну попередню оплату лісопродукції за Договором, а саме: 100 000,00 грн 24.03.2023; 35 000,00 грн 28.03.2023, а також 7 049,80 грн 29.06.2023.(т.1, арк. справи 17-19).

Проте, місцевим судом не взято до уваги вказані докази, оскільки в полях «призначення платежу» зазначено відповідно: «Оплата за лісопродукцію згідно договору №б/н від 24.03.2023» та «Оплата за лісопродукцію згідно договору №б/н від 28.03.2023». Відтак суд повважав, що вказані суми грошових коштів сплачено Позивачем Відповідачеві за іншими правочинами, а не на виконання саме договору купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023.

З даним висновком не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Досліджуючи обставини у даній справі, апеляційний суд приймає до уваги, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування перед-бачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21).

За приписами ст.91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Матеріали справи містять копію листа Лісгоспу №328 від 26.06.2023 за підписом директора філії Івана Дмитренка, адресованого Підприємцю, в якому зазначено, що згідно Договору №45 від 02.02.2023 ФОП Гаврилюк В.Г. придбав лісоматеріали круглі породи сосна в кількості 80 м.куб на загальну суму 145 450,00 грн з ПДВ. Однак, на виконання умов даного Договору Відповідачем не було реалізовано Позивачу лісопродукцію. Крім того, повідомлено, що Лісгосп намагався виконати взяті на себе договірні зобов`язання у повному обсязі до кінця червня на суму кредиторської заборгованості 138 400,20 грн, про що свідчить підписана сторонами додаткова угода №3 від 31.05.2023 до Договору №45 від 02.02.2023 і зроблена заявка в ЛІАЦ, але дію Договору не продовжено в електронному обліку деревини, що унеможливлює виконання Лісгоспом умов Договору. Натомість Лісгосп зобов`язався повідомити Підприємця про про-ведення аукціонних торгів, де останній зможе повторно придбати продукцію в рахунок оплачених коштів або може повернути кошти в сумі 138 400,20 грн.

Надсилання даного листа, як і визнання в акті звірки 138 400,20 грн заборгованості не заперечує і Відповідач, відтак колегія суддів дійшла висновку, що станом на 26.06.2023 за Лісгоспом обліковується кредиторська заборгованість перед Підприємцем в сумі 138 400,20 грн.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні заперечення Лісгоспом такої суми кредиторської заборгованості з мотиву сплати Підприємцем коштів на виконання інших правочинів, що на думку Відповідача звільняє його від виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023.

Поруч з тим, матеріали справи не містять, а Відповідачем не надано доказів укладення інших правочинів з Позивачем.

У цьому зв`язку, колегія суддів також звертає увагу на лист-запит №5 від 15.09.2023, що міститься в матеріалах справи і його отримання не заперечується Відповідачем, відповідно до якого Підприємець просив повідомити чи укладались інші договори на суму 145 450,00 грн чи були позадоговірні поставки необробленої деревини, або іншої продукції за такими договорами. (т.1, арк.справи 104). З матеріалів справи вбачається, що даний запит залишено Лісгоспом без відповіді.

Відтак, враховуючи укладення сторонами Договору №45 від 02.02.2023, виконання поставки за яким відкладалося Додатковими угодами №1,2,3, наявністю рахунку-фактури від 03.02.2023 та відсутністю інших укладених правочинів колегія суддів вважає, що перераховані Підприємцем грошові кошти в сумі 135 000,00 грн на рахунок Лісгоспу згідно платіжних інструкцій від 24.03.2023 та від 28.03.2023 здійснювалося саме як попередня оплата за Договором. В той же час, відсутність посилання у призначенні цих платежів на Договір №45, за наявності інших доказів, колегія суддів вважає технічною помилкою.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення Лісгоспом Підприємця про сплату ним грошових коштів за неіснуючими правочинами, як і не міститься доказів повернення грошових коштів в сумі 135 000,00 грн на рахунок Підприємця як зайво або помилково сплачених.

Матеріалами справи також стверджується, що Позивач платіжною інструкцією №447 від 29.06.2023 перерахував Відповідачу ще 7 049,80 грн, відтак враховуючи наявну кредиторську заборгованість Лісгоспу в сумі 138 400,20 грн, що підтверджується листом від 26.06.2023, на кінець червня 2023 року така заборгованість склала 145 450,00 грн.(т.1, арк.справи 19).

Колегія суддів враховує, що матеріали справи також містять пояснення Третьої особи Біржі, якими стверджується перерахування Позивачем на користь Відповідача коштів в якості гарантійного внеску згідно аукціонного свідоцтва №2160/020223//1 від 02.02.2023 відповідно до вимог Регламенту з організації та проведення біржових торгів з продажу необроб-леної деревини та пиломатеріалів на товарній біржі на виконання Договору №45 від 02.02.2023.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що кошти в сумі 4 275,00 грн згідно платіжної інструкції від 07.02.2023 за №ОР14293 та кошти в сумі 6 108,90 грн згідно платіжної інструкції від 08.02.2023 за №ОР14376 перераховувалися платіжними документами Біржи на рахунок Філії, в полі «призначенні платежу» яких також не зазначено Договору №45 від 02.02.2023, хоча ці грошові кошти є гарантійним внеском згідно Договору №45 від 02.02.2023.(т.1, арк.справи 105).

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору, Позивачем було здійснено 100% передоплату за необроблену деревину, придбану на аукціоні.

Згідно з ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначе-ний договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст.663 ЦК України передбачено обов`язок продавця передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Відповідно до п.3.3 Договору продавець зобов`язаний протягом 5 робочих днів передати покупцеві товар після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару. Під час передачі товару продавець надає покупцеві наступні документи: товарно-транспортну (залізнич-ну) накладну, рахунок-фактуру.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування (п.3 ч.1 ст.664 ЦК України).

Встановлені апеляційним господарським судом обставини свідчать, що Позивач належним чином виконав договірні зобов`язання, оплатив 100% від вартості товару, а гарантійний внесок Позивача в сумі 10 384,50 грн був перерахований Відповідачеві Біржею. Отже Позивач здійснив оплату за товар у повному обсязі, тому згідно з умовами п.3.3. Договору Відповідач повинен був передати Позивачеві товар до 04.07.2023, однак цього не зробив.

З огляду на вище викладене, на підставі ст.693 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку, що позовна вимога Підприємця про передачу йому оплачено товару згідно п.1.3. Договору від 02.02.2023 є правомірною та такою, що підлягає до задоволення.

Щодо додаткової позовної вимоги Підприємця про стягнення з Лісгоспу 2 909,00 грн штрафу за невиконання умов Договору, колегія суддів зазначає наступне.

Штрафними санкціями, відповідно до 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов-язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Поруч з тим, відповідно до п.5.3 Договору, за несвоєчасне або не в повному обсязі надання товару, Продавець сплачує Покупцеві пеню в розмірі 2% від вартості ненаданого своєчасного товару. В разі, коли прострочення термінів надання товару триває більше ніж 10 банківських днів, Продавець на вимогу Покупця повертає Покупцеві сплачені ним за товар кошти, що не звільняє Продавця від сплати пені та виконання своїх договірних зобов`язань.

Враховуючи правову природу пені та штрафу, а також умову Договору, якою визначено одноразовий, а не щоденний характер застосовання штрафної санкції в разі несвоєчасного або не в повному обсязі надання товару колегія суддів вважає, що нарахована Позивачем сума в розмірі 2909,00 грн є штрафом, а не пенею. Поруч з тим, допущена у назві штрафної санкції описка, на переконання апеляційного суду не є визначальною, адже дана умова визначена Договором та погоджена обома сторонами.

Відтак, колегія суддів вважає, що за порушення строків передачі товару Відповідач згідно п.5.3 Договору, повинен сплатити Позивачеві штраф у розмірі 2% від вартості несвоєчасно наданого товару, що становить 2 909,00 грн.(145 450,00 грн х 2% = 2 909,00).

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктив-ному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції установленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Поруч з тим, колегія суддів звертає увагу, що з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що Скаржник просив скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 у справі №906/967/23 в частині відмови в задоволенні позову про витребування майна та постановити нове рішення про задоволення позову ФОП Гаврилюка в повному обсязі по суті позовних вимог та відповідно сплачено судовий збір за немайнову вимогу, що стверджу-ється платіжною інструкцією №675 від 29.03.2024 на суму 4 026,00 грн. Поруч з тим, апеляцій-ний суд встановив, що Скаржник просив постановити нове рішення про повне задоволення позову, таким чином, Позивач повинен був сплатити судовий збір як за немайнову вимогу в частині витребування, так і за майнову в частині стягнення штрафу. Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що з Позивача належить стягнути в дохід Державного бюджету 4 026,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги в частині майнової вимоги.

Крім того, з огляду на задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.129 ГПК України, з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Білокоровицьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» належить стягнути на користь Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича 5 368,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 7 246,80 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284, 287 Господарського процесу-ального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича на рішення господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 у справі №906/967/23 задоволити.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 у справі №906/967/23 скасувати та ухвалити нове, яким позов Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича задоволити.

3. Витребувати у Державного спецiалiзованого господарського пiдприємства «Лiси України» в особi Фiлiї «Білокоровицьке лiсове господарство» Державного спецiалiзованого господарського пiдприємства «Лiси України» та передати Фізичній особі підприємцю Гаврилюку Володимиру Григоровичу майно, а саме: необроблену деревину стандартизовану в лот, с.Круглі лісоматеріали, Сосна, в загальному об`ємі 80 м.куб., зокрема:

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 25-29, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 10 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 30-34, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 10 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 35-39, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 5 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 40-49, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 5 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 25-29, довжина 3-6 м, клас якостi «С», всього 25 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 30-34, довжина 3-6 м, клас якості «С», всього 15 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 35-39, довжина 3-б м, клас якості «С», всього 5 м.куб;

- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 40-49, довжина 3-6 м, клас якості «С», всього 5 м.куб, реалізовану під час аукціону 02.02.2023 та набуту ФОП Гаврилюком О.Г. відповідно до договору купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023 року.

4. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Білокоровицьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (11054, Житомирська обл., Коростенський район, селище міського типу Нові Білокоровичі, вул.Гагаріна, буд.1, ) на користь Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 909,00 грн штрафу за невиконання умов договору купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023.

5. Стягнути з Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету 4 026,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Білокоровицьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (11054, Житомирська обл., Коростенський район, селище міського типу Нові Білокоровичі, вул.Гагаріна, буд.1, ) на користь Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 5 368,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 7 246,80 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити місцевому господарському суду видачу відповідних наказів.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

9. Матеріали справи №906/967/23 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.