ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2024 р. Справа№ 920/626/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Хрипуна О.О.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Польчен А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 20.05.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 (повний текст рішення підписано 19.10.2023)

у справі №920/626/23 (суддя Вдовенко Д.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубовичі"

2) ОСОБА_1

про стягнення 1 044 323 грн 84 коп.,-

В судовому засіданні 20.05.2024 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубовичі" та ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів в солідарному порядку 1 044 323 грн 84 коп., в тому числі 1 034 364 грн 79 коп. заборгованості за кредитом, 9 959 грн 05 коп. заборгованості за відсотками відповідно до кредитного договору № 011/15676/01164272 від 19.08.2021, укладеного між позивачем та відповідачем-1, договору поруки № 011/15676/01164272/п від 19.08.2021, укладеного між позивачем та відповідачем-2.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 по справі №920/626/23 позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубовичі" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" 1 034 364 грн 79 коп. заборгованості за кредитом, 9959 грн 05 коп. заборгованості за відсотками.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубовичі" на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" 7832 грн 43 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" 7832 грн 43 коп. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що:

- факт надання першому відповідачу кредиту у розмірі 1 665 000 грн 00 коп. підтверджується банківською випискою АТ «Райффайзен банк»;

- обставини, на які вказує позивач, як обставини дефолту відповідно до п. 8.2.3., 8.2.12, підтверджуються інформацією, зазначеною в ухвалах Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/5292/22 від 01.03.2023, тому за висновками суду першої інстанції, позивач мав право відповідно до п. 8.1. договору вимагати дострокового погашення кредиту;

- факт направлення банком 12.04.2023 вимоги першому відповідачу підтверджується списком № Вимоги 05.04.2023, ф. 102 з відміткою поштового відділення Укрпошти, службовим чеком від 12.04.2023;

- договором не передбачено обов`язку позивача надсилати вимогу першому відповідачу листом з описом вкладення;

- вимога поручителю була направлена позивачем в той же день, що і позичальнику, до спливу встановленого у вимозі першому відповідачу строку дострокового повернення кредиту та відсотків, за висновками суду першої інстанції, обов`язок у поручителя щодо повернення кредиту та відсотків виник не з дати направлення банком вимоги, а станом на 13.05.2023 з моменту прострочення позичальником строку виконання зобов`язання, з урахуванням умов договору поруки свій обов`язок щодо сплати заборгованості другий відповідач мав виконати у десятиденний строк - до 23.05.2023;

- відповідачі не подали доказів на підтвердження виконання вимоги банку, який має право вимагати дострокового повного погашення заборгованості згідно з п. 8.1., 8.2.3., 8.2.12 кредитного договору, тому вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача 1 034 364 грн 79 коп. заборгованості за кредитом, 9959 грн 05 коп. заборгованості за відсотками.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач-2 03.11.2023 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині стягнення з нього заборгованості та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього солідарно заборгованості.

Відповідач-2 не погоджується з рішенням Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 по справі №920/626/23, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки судом неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- у договорі поруки №011/15676/01164272/п від 19.08.2021 не встановлено строк його дії, що суперечить вимогам ст.252 Цивільного кодексу України, також умовами договору поруки не встановлено поточний рахунок, за яким здійснюється виконання зобов`язань поручителем, з огляду на що, керуватися припущеннями по виконанню такого договору поруки, які жодним чином не узгоджені сторонами договору, недопустимо та неможливо;

- положеннями п.15 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення, а також п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, з огляду на що, стягнення відсотків за кредитним договором суперечить вимогам чинного законодавства.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечує проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, зазначає, що у п.6.2 договору поруки строк дії договору становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання, враховуючи той факт, що строк дії договору поруки визначений роками, отже відсутні підстави вважати, що він суперечить вимогам ст.252 Цивільного кодексу України; зауважує, що в кредитному договорі №011/15676/01164272 від 19.08.2021 у статті «визначення термінів» чітко зазначений рахунок для погашення, який відкритий в АТ "Райффайзен Банк"; звертає увагу, що директор ТОВ "Дубовичі", який підписав кредитний договір та поручитель, є одна й та сама особа, тому твердження апелянта не відповідають дійсним обставинам справи; вказує, що позивачем в позовній заяві не заявлялись вимоги щодо стягнення неустойки, штрафу, пені ані з ТОВ "Дубовичі", ані з ОСОБА_1 , отже, посилання апелянта на п.15 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України є недоречним; посилається на те, що умовами кредитного договору та чинним законодавством України передбачений обов`язок сторони сплачувати відсотки за кредитним договором, тому твердження апелянта щодо неправомірності стягнення з нього відсотків за кредитним договором не відповідає дійсним обставинам справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/626/23.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №920/626/23.

Матеріали справи №920/626/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 у справі №920/626/23; призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 у справі №920/626/23 на 22.01.2024.

16.01.2024 відповідачем-2 подано заперечення на відзив на апеляційну скаргу.

У зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у місті Києві 22.01.2024 судове засідання у справі №920/626/23 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 розгляд справи №920/626/23 призначено на 15.02.2024.

Розпорядженням Керівника апарату від 15.02.2024 №09.1-08/733/24 у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці, справу №920/626/23 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2024 справу №920/626/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Михальської Ю.Б., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 прийнято до свого провадження справу №920/626/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 16 жовтня 2023; призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 у справі №920/626/23 на 25.03.2024.

Розпорядженням Керівника апарату від 25.03.2024 №09.1-08/1337/24 у зв`язку з прийманням участі суддею Михальською Ю.Б. у підвищенні кваліфікації в Національній школі суддів України з 22.03.2024 по 29.03.2024, справу №920/626/23 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024 справу №920/626/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Хрипуна О.О., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 у справі №920/626/23; призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 у справі №920/626/23 на 20.05.2024.

Явка представників сторін

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 20.05.2024 представники позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, прийняте у справі рішення суду просили залишити без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції 20.05.2024 відповідач-2, представники відповідача-1 та відповідача-2 не з`явились; про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини їх неявки суду не відомі.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка відповідача-2 та представників відповідача-1 та відповідача-2, обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

19.08.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Дубовичі» укладений кредитний договір № 011/15676/01164272, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (надалі-кредит) в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 1 665 000,00 грн (один мільйон шістсот шістдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.) (надалі - ліміт), а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.3 договору кінцевий термін погашення кредиту - 19.08.2026.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором (п. 12.1. договору).

Згідно п. 1.4. договору кредит надається позичальнику на спеціалізований вантажний самоскид КАМАЗ, 65115-А5, 2021 року випуску. Договір купівлі-продажу № 43/314 466 від 18.06.2021.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного пунктом 1.3. договору включно, позичальник зобов`язується щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 12,5% річних.

Нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за кредитом/простроченої заборгованості за договором протягом всього строку користування кредитом/наявності простроченої заборгованості. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту (траншу) та не враховується день погашення кредиту/простроченої заборгованості в повному обсязі (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору після виконання позичальником обов`язкових умов, зазначених в п. 3.1 договору, на підставі письмової заяви позичальника про надання кредиту (траншу), кредитор зобов`язується в межах ліміту надати кредит (транш) шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора, для подальшого використання згідно з цільовим призначенням.

Згідно п. 5.1., 5.3. договору позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному договором. Позичальник зобов`язаний здійснювати сплату процентів у валюті кредиту щомісячно, кожного 19 числа (надалі - дата платежу) та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі, відповідно до умов договору за періоди вказані у цьому пункті договору.

У додатку № 1 до договору сторони погодили графік зниження ліміту, згідно з яким здійснюється погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 8.1. договору у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором та/або договором забезпечення, а також інші обставини, які на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані) кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни, вжити один або декілька заходів, зокрема, вимагати дострокового повного /часткового погашення заборгованості.

Згідно п. 8.2. договору кредитор має право скористатися правами зазначеними в пункті 8.1. договору та пред`явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин дефолту, зокрема в таких випадках: порушення позичальником засвідчень і гарантій, передбачених договором, або виявлення неточності чи невірності засвідчень та гарантій на дату укладання/виконання договору (п. 8.2.3.); здійснення позичальником/поручителем заборонених операцій або регулярне здійснення позичальником/поручителем фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу та/або мають ознаки ризикової діяльності, та/або присвоєння позичальнику/поручителю неприйнятно високого ризику на підставах, визначених законодавством України та нормативними документами кредитора (п. 8.2.12).

У пункті 10.1.1. договору позичальник засвідчив та гарантував, що є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим та існуючим згідно з законодавством України; діяльність позичальника (його службових осіб та найманих працівників) у т.ч. операції з використанням отриманих за договором грошових коштів, не пов`язані та не будуть пов`язані з легалізацією злочинних доходів, фінансуванням тероризму, фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення або з корупційною діяльністю, а також з проведенням заборонених операцій (зокрема, позичальник не є санкціонованою особою) чи проведенням заборонених операцій або фінансових операцій, що не мають очевидної економічної доцільності (сенсу) або мають на меті уникнення оподаткування чи уникнення виконання вимог та обмежень, передбачених банківським валютним законодавством, законодавством з питань фінансового моніторингу.

За умовами п. 8.3. договору, якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у підпунктах 8.1.1.-8.1.3. пункту 8.1. Договору, він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі зобов`язання кредитора щодо надання кредиту є припиненими з дати направлення кредитором відповідного повідомлення або з іншої дати, визначеної кредитором самостійно. Позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену у письмовому повідомленні кредитора і здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше тридцятого календарного дня з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення.

Відповідно до п. 12.3. договору повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за договором здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів на всі адреси, зазначені в договорі та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої Сторони/Позичальника або іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату та зміст відправленого або врученого повідомлення.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 19.08.2021 між АТ «Райффайзен банк» та громадянином України ОСОБА_1 укладений договір поруки № 011/15676/01164272/п, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору кредитного договору № 011/15676/01164272 від 19.08.2021. Порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Згідно п. 2.1. договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та оплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями.

Пунктом 2.2. договору поруки встановлено, що поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань потягом 10 (десяти) календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та в обсязі, зазначеному в такій вимозі (далі - вимога). Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру забезпечених зобов`язань, що підлягають виконанню поручителем є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань позичальника перед кредитором за основним договором. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечення зобов`язань.

Відповідно до п. 6.4. договору поруки повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за договором здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів на всі адреси, зазначені в договорі та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої Сторони або іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату та зміст відправленого або врученого повідомлення.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою кредитора. Строк поруки, що встановлений договором за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання (п. 6.1., 6.1. договору поруки).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 19.08.2021 між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «Дубовичі» також укладений договір застави №011/15676/01164272/з, відповідно до умов якого відповідач-1 (заставодавець) передає позивачу (заставодержателю) в заставу належне йому на праві власності рухоме майно, опис якого наведений в додатку № 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною, а саме спеціалізований вантажний самоскид КАМАЗ, модель 65115-А5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2021 року випуску, що належить ТОВ «Дубовичі» на підставі договору купівлі-продажу №43/314 466 від 18.06.2021 та Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , виданого ТСЦ5946 18.08.2021.

Згідно з банківською випискою АТ «Райффайзен банк» 30.08.2021 банк надав відповідачу-1 кредит у розмірі 1 665 000,00 грн.

Як зазначає позивач, в процесі виконання кредитного договору з відкритих джерел ЗМІ та сайту Судова влада позивачем встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000140 від 01.09.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110-2 КК України, Зарічним районним судом м. Суми постановлено ухвали по справі № 591/5292/22 від 01.03.2023, в яких міститься інформація про те, що громадянин російської федерації, який є основним власником та бенефіціаром, в тому числі ТОВ «Дубовичі», після початку збройної агресії рф на території України 24.02.2022, перебуваючи на території рф, з залученням встановлених досудовим розслідуванням осіб, організував механізм збору та підготовки матеріальних ресурсів, отриманих у результаті фінансово-господарської діяльності належних йому та його дружині підприємств, зокрема ТОВ «Дубовичі» (), з метою фінансування та матеріального забезпечення дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади. Громадянином російської федерації, якому належить 100% (сто відсотків) корпоративних прав ТОВ «Дубовичі» створено всі умови для отримання грошових коштів чи інших матеріальних ресурсів за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «Дубовичі», які в подальшому можуть бути використані для фінансування бюджету російської федерації і, як наслідок, збройної агресії останньої на території України, що являє собою фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади. Також із сайту «Судова влада» позивач отримав інформацію про постановлення Зарічним районним судом м. Суми ухвали від 01.03.2023 по справі № 591/5292/22 про передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління шляхом передачі їх в управління, у порядку та на умовах, визначених ст. ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» нерухомого та рухомого майна відповідача-1, у тому числі, предмету застави.

Позивач 10.04.2023 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубовичі» з вимогою № 114/5-К-298155 про дострокове погашення негайно, але не пізніше тридцятого календарного дня з дня направлення кредитором письмового повідомлення (вимоги), заборгованості за кредитом (1321837 грн 23 коп. заборгованість за тілом кредиту; 22 634 грн 20 коп. заборгованість за відсотками), у зв`язку з наявністю обставин дефолту в розумінні умов кредитного договору, передбачених п. 8.2.3, 8.2.12 договору.

Також 10.04.2023 позивач звернувся до поручителя ОСОБА_1 з вимогою № 11/5-К-298235, в якій керуючись умовами договору поруки, ст. 553, 554 ЦК України, вимагав терміново, але у будь-якому разі не пізніше 10 календарних днів з дати направлення цієї вимоги здійснити дострокове погашення кредитного договору в повному обсязі разом зі сплатою процентів, у зв`язку з виявленням банком обставин дефолту за кредитним договором.

На підтвердження надсилання відповідачам вимог позивач подав список згрупованих відправлень з відміткою поштового відділення Укрпошти, службовий чек від 12.04.2023.

Відповідно до виписки від 07.07.2023 по рахунку відповідача-1 13.04.2023 відповідач-1 здійснив часткове погашення кредиту в сумі 287 472 грн. 44 коп. та відсотків в сумі 12 675 грн 15 коп.

Враховуючи, що відповідачі не виконали повністю зобов`язання з дострокового погашення заборгованості за кредитом та відсотками, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів солідарно 1 034 364 грн 79 коп. заборгованості за кредитом, 9 959 грн 05 коп. заборгованості за відсотками.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду, яке переглядається, підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046, 1048, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 ЦК України, п. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 73, 76, 79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. З введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Іншими словами тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Факт надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Дубовичі» кредиту у розмірі 1 665 000 грн 00 коп. підтверджується банківською випискою АТ «Райффайзен банк».

Обставини, на які вказує позивач, як обставини дефолту відповідно до п. 8.2.3., 8.2.12, підтверджуються інформацією, зазначеною в ухвалах Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/5292/22 від 01.03.2023, тому, за вірними висновками суду першої інстанції, позивач мав право відповідно до п. 8.1. кредитного договору вимагати дострокового погашення кредиту.

Факт направлення банком 12.04.2023 вимоги №114/5-К-298155 від 10.04.2023 відповідачу-1 та вимоги №114/5-К-298235 від 10.04.2023 відповідачу-2 підтверджується списком згрупованих відправлень №Вимоги 05.04.2023 від 12.04.2023 та службовим чеком від 12.04.2023.

Згідно вказаного списку згрупованих відправлень вимога направлена на адресу ТОВ «Дубовичі»: 41321, Сумська область, Конотопський район, Дубовичі, Цимбала Павла, 11, за номером відправлення 314, а також вимога направлена на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , за номером відправлення 365.

Кредитним договором та договором поруки не передбачено обов`язку позивача надсилати вимогу відповідачу-1 та відповідачу-2 саме листом з описом вкладення.

Відповідно до роздруківки з сайту «Укрпошта» за пошуком поштових відправлень поштове відправлення № 314 та поштове відправлення № 365 вручені особисто адресатам 19.04.2023.

За вірними висновками місцевого господарського суду, позивач підтвердив факт направлення вимоги відповідачам 12.04.2023 в порядку, передбаченому договором.

Відповідно до п. 8.3. договору та вимоги банку, відповідач-1 мав виконати обов`язок щодо погашення заборгованості у строк до 12.05.2023 включно (тридцять днів з дня направлення кредитором позичальнику повідомлення). Заборгованість є простроченою з 13.05.2023.

За висновком місцевого господарськог суду, з чим погоджується апеляційний суд, обов`язок у поручителя щодо повернення кредиту та відсотків виник не з дати направлення банком вимоги, а станом на 13.05.2023 з моменту прострочення позичальником строку виконання зобов`язання. З урахуванням умов договору поруки свій обов`язок щодо сплати заборгованості відповідач-2 мав виконати у десятиденний строк - до 23.05.2023.

На дату звернення позивача з позовом до суду 07.06.2023 відповідачі прострочили виконання зобов`язання з дострокового на вимогу банку погашення заборгованості за кредитом в сумі 1 034 364 грн 79 коп. та заборгованості за відсотками в сумі 9959 грн 05 коп.

Посилання апелянта на необхідність застосування п.15, п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України до спірних правовідносин відхиляються колегією суддів, оскільки позивачем в позовній заяві не заявлялись вимоги щодо стягнення неустойки, штрафу, пені, а також нарахувань на підставі ст.625 ЦК України, ані з ТОВ "Дубовичі", ані з ОСОБА_1 .

Твердження відповідача-2 про те, що у договорі поруки №011/15676/01164272/п від 19.08.2021 не встановлено строк його дії, та не встановлено поточний рахунок, за яким здійснюється виконання зобов`язань поручителем, відхиляються колегією суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до п.6.2 договору строк поруки, що встановлений договором за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання.

Враховуючи положення п.6.2 договору поруки, строк дії договору поруки визначений роками, отже, відсутні підстави вважати, що він суперечить вимогам ст.252 Цивільного кодексу України.

Згідно п.3.1.2 договору поруки поручитель засвідчує і гарантує, що поручитель належним чином і в новному обсязі ознайомлений з положеннями Основного договору та договорів, що забезпечують його виконання, цілком розуміє їх зміст і будь-яке посилання в тексті цього договору на Основний договір чи окремі його положенн є достатньою підставою вважати, що ці положення застосовуються рівною мірою до виконання прав і обов`язків сторін за цим договором.

За змістом розділу «Визначення термінів» кредитного договору № 011/15676/01164272 від 19.08.2021 рахунок погашення - рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк", код банку 380805.

Отже, за вірними висновками суду першої інстанції, вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача 1 034 364 грн 79 коп. заборгованості за кредитом, 9959 грн 05 коп. заборгованості за відсотками є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача-2, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача-2 з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача-2, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Твердження позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи відповідача-2 (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про задоволення позовних вимог.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 у справі №920/626/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 16.10.2023 у справі №920/626/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи №920/626/23 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 29.05.2024.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді О.О. Хрипун

А.О. Мальченко