ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"29" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1272/24
Господарський суд Одеської області у складі:
судді В.С. Петрова
при секретарі судового засідання О.В. Ващенко
за участю представників:
від позивача не з`явився,
від відповідача не з`явився,
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 р. вказану позовну заяву Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1272/24, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 р. у справі № 916/1272/24 задоволено позов Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі заборгованість за недораховану електричну енергію в розмірі 75420,85 грн., 3% річних в сумі 1071,07 грн., інфляційні втрати в розмірі 2057,82 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

20.05.2024 р. позивачем АТ ДТЕК Одеські електромережі через систему Електронний суд подано до суду заяву ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 2-838/24 від 20.05.2024 р.), в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. Зокрема, позивач вказує, що АТ ДТЕК Одеські електромережі у своєму позові навело попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який, зокрема, включав витрати на правничу допомогу. Згідно вказаного розрахунку позивач очікував понести витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Так, позивач зазначає, що на підтвердження вказаних витрат ним до позову було додано копію договору про надання правової допомоги № 2212-ПД/7074-09 від 22.12.2023 р., свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та довіреність на представництво інтересів, також повідомлено суд про надання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України. Наразі позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу у справі № 916/1272/24 до заяви надано акт надання послуг № 91-ОЕМ від 15 травня 2024 р., що містить детальний опис робіт (наданих послуг) та їх вартість.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Так, з наведених положень ГПК України випливає, що вирішення питання про судові витрати здійснюється шляхом ухвалення судом додаткового рішення.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.05.2024 р. у справі № 916/1272/24 заяву Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийнято до провадження, розгляд заяви призначено в засіданні суду на 29.05.2024 р.

Представник позивача у судове засідання 29.05.2024 р. не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлявся судом належним чином шляхом направлення ухвали суду від 21.05.2024 р. до електронного кабінету АТ ДТЕК Одеські електромережі та на електронну адресу останнього.

Відповідач у судове засідання 29.05.2024 р. не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлявся судом належним чином за адресою реєстрації, яка зазначена в Єдиному державному демографічному реєстрі: Одеська область, Ізмаїльський район, вул. Українська, буд. 78.

За приписами ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду вищевказаної заяви позивача, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали заяви Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що в описовій частині позову заявником наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми cудових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи за позовом Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальній сумі 78549,74 грн. У вказаному розрахунку вказано, що попередньо зазначені судові витрати будуть складатися із: судового збору за подання позову 2422,40 грн.; судового збору за подання апеляційної скарги 3633,60 грн.; судового збору за подання касаційної скарги 4844,80 грн.; витрат на правничу допомогу 10000,00 грн.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Наразі слід зазначити, що під час ухвалення Господарським судом Одеської області рішення від 14.05.2024 р. у справі № 916/1272/24 про задоволення позову Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині сплаченого судового збору, питання розподілу судових витрат на професійну правову допомогу не вирішувалось.

В ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що під час ухвалення господарським судом рішення по даній справі питання стосовно розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось, при цьому позивачем у позовній заяві було повідомлено про надання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу після розгляду справи, господарський суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

В ч. 4-7 ст. 129 ГПК України передбачено інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством ДТЕК Одеські електромережі (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Перший Радник? (виконавець) 22.12.2023 р. укладено договір № 2212-ПД/7074-09 про надання правової допомоги, відповідно до умов п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надати клієнтові правову допомогу (послуги) за окремим усним або письмовим дорученням останнього.

Зокрема, згідно п. 1.2 договору для цілей цього договору видами правової допомоги, що може надаватись виконавцем є зокрема, але не виключно:

- надання консультацій і роз`яснень, клієнту з правових питань;

- збір доказів по судовій справі, визначення засобів доказування;

- представництво в суді;

- ознайомлення з матеріалами судової справи;

- складання процесуальних та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, заперечень, клопотань, скарг, запитів, звернень тощо);

- інші види правової допомоги, що не передбачені цим договором, однак є необхідними для його виконання та захисту інтересів клієнта.

Положеннями п. 1.4 договору передбачено, що клієнт надає виконавцю право, а виконавець приймає на себе обов`язки здійснювати всі дії від імені і в інтересах клієнта в процесі кримінального, цивільного, адміністративного та господарського судочинства, виконавчого провадження, під час здійснення досудового слідства та у відносинах з органами державної влади. Для цього виконавець має бути представником клієнта в органах державної виконавчої влади та органах місцевого самоврядування, перед державними і недержавними підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, нотаріусами, адвокатами, фізичними особами, суб`єктами підприємницької діяльності, правоохоронними, контролюючими органами, органами внутрішніх справ, а також у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для цього повноваженнями, які надано законом позивачеві/ відповідач/ третій особі/ заявнику/ зацікавленій особі, з питань, пов`язаних із захистом прав клієнта, у тому числі право, пред`явити від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях, слідчих діях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, якi розглядають справу клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог, визнавати повністю або частково позови змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (завірені у встановленому порядку копії), подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, запити, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо); засвідчувати власним підписом без обов`язкової необхідності додання печатки справжність копій документів; представляти інтереси клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених договором; ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при реалізації виконавчого документа; робити виписки та копії з документів, що с в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи i мiркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції: оскаржувати дiї чи бездiяльнiсть посадових осіб (у тому числi виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, судовий збір, обов`язкові збори та iншi необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені Кримінально-процесуальним Кодексом України, Цивільним процесуальним Кодексом України, Господарським процесуальним Кодексом Украпни, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Законом України Про виконавче провадження?, iншим чинним законодавством України для такого роду уповноважень та якi, на думку представника, будуть доцільними для правильного ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим договором.

В п. 2.1 договору передбачено права виконавця, зокрема:

- отримувати від клієнта необхідні документи та інформацію необхідну для належного надання послуг згідно умов цього договору (п. 2.1.1.);

- отримувати плату наданих послуг у порядку та строки передбачені цим договором (п. 2.1.2.).

Відповідно до п. 2.2 договору клієнт має наступні права:

- в межах послуг, що надаються за цим договором, клієнт має право отримувати усні консультації з питань що стосуються предмету договору (п. 2.2.1.);

- надавати виконавцю усні або письмові вказівки щодо виконання доручення відповідно до цього договору (п. 2.2.2.);

- отримувати від виконавця юридичні консультації з питань наявності фактичних та правових підстав щодо виконання доручення, практики застосування відповідного законодавства, можливості та правових наслідків досягнення бажаного для клієнта результату (п. 2.2.3).

В п. 2.3 договору сторони визначили обов`язки виконавця, зокрема:

- надавати послуги у відповідності до умов цього договору та чинного законодавства України (п. 2.3.1);

- надавати клієнту консультації та роз`яснення з юридичних питань що стосується предмету договору (п. 2.3.2);

- у випадку, якщо цього вимагає характер послуг, що надається за цим договором складати проекти процесуальних та інших документів (позови заперечення, відгуки, скарги, клопотання), що стосується предмета послуг у строки, передбачені законодавством України (п. 2.3.3);

- використовувати всі передбачені законодавством способи захисту прав та законних інтересів клієнта (п. 2.3.4);

- з`ясовувати всі відомі клієнту обставини (п. 2.3.5);

- не використовувати свої повноваження на шкоду клієнту (п. 2.3.6);

- зберігати адвокатську таємницю (п. 2.3.7);

- застосовувати всі, передбачені законами України, заходи до покладення сум судових витрат, що підлягають оплаті за послуги адвоката, на винну сторону (п. 2.3.8);

- отримувати письмові висновки фахівців з питань, що потребують спеціальних знань при наданні послуг (п. 2.3.9);

- збирати відомості про факти, які можуть бути використані як докази при наданні послуг (п. 2.3.10);

- запитувати та отримувати документи, пов`язані з наданням послуг, або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, або від громадян за їх згодою (п 2.3.11);

- застосовувати науково технічні засоби відповідно до чинного законодавства України (п. 2.3.12);

- доповідати клопотання та скарги на прийомі у посадових осіб та отримувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги (п. 2.3.13);

- бути присутнім при розгляді поданого клопотання і скарг на засіданні колегіальних органів і давати пояснення щодо суті клопотань і скарг, пов`язаних з наданням послуг (п. 2.3.14);

- інформувати клієнта про хід виконання доручення та надання послуг (п. 2.3.15).

В п. 2.4 договору передбачені такі обов`язки клієнта:

- здійснювати оплату за надані послуги у розмірі, порядку та строки передбачені у цьому договорі (п. 2.4.1);

- надавати виконавцю необхідні для належного надання послуг документи та інформацію (п. 2.4.2).

Відповідно до п. 3.1 договору приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням наданням надання правової допомоги за цим договором.

Згідно п. 3.2 договору акт наданих послуг складається та підписується виконавцем на результатом надання послуг. Такий акт наших послуг невідкладно (в день його складання) направляється виконавцем клієнту.

Положеннями п. 3.3 договору передбачено, що враховуючи складність справи, значення справи для клієнта, часу витраченого адвокатом на надання послуг сторони відображають в акті наданих послуг, опис наданих послуг, та їх загальну вартість (розмір гонорару).

В п. 3.4 договору визначено, що клієнт зобов`язаний протягом 1 календарного дня з моменту отримання акту наданих послуг прийняти надані виконавцем за цим договором послуги шляхом підписання отриманого акту наданих послуг або направити клієнту мотивовану відмову від приймання наданих послуг у разі невідповідності наданих послуг умовами цього договору з переліком виявлених недоліків і строком їх усунення.

Відповідно до п. 4.1 договору ціна цього договору становить 500000,00 грн. без ПДВ.

У п. 4.2 договору сторони погодили, що розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається гідно з актом наданих послуг, а якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін.

Згідно п. 4.3 договору вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатись погодинно, або у фіксованому розмірі.

В п. 4.4 договору визначено, що вартість наданих послуг може визначатись окремо у кожній справі та кожній судовій інстанції (в якій розглядалась справа) , про що складається відповідний акт наданих послуг.

Згідно п. 5.1. договору він набирає чинності з дати його підписання та діє до 31 грудня 2024 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

15.05.2024 р. між Акціонерним товариством ДТЕК Одеські електромережі (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Перший Радник? (виконавець) складено та підписано акт надання послуг № 91-ОЕМ від 15.05.2024 р. за договором № 2212-ПД/7074-09 про надання правової допомоги від 22.12.2023 р., згідно якого на виконання вказаного договору Адвокатським об`єднанням Перший Радник? були виконані наступні роботи (надані послуги):

- вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів загалом 1,00 год. = 1000,00 грн.;

- розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази загалом 2,00 год. = 1000,00 грн.;

- підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характеру (позовна заява, письмові обґрунтування підсудності, інші заяви, клопотання), участь в судових засіданнях, загальний моніторинг руху справи загалом 7,00 год. = 7000,00 грн.

Таким чином, відповідно до даного акту наданих послуг № 91-ОЕМ від 15.05.2024 р. Адвокатським об`єднанням надано клієнту послуги на загальну суму 10000,00 грн. Водночас, у вказаному акті зазначено, що дана професійна правнича допомога використовувалася у справі № 916/1272/24 Господарського суду Одеської області, а також клієнт претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг не має.

Разом з тим слід зазначити, що наявні в матеріалах справи копії договору № 2212-ПД/7074-09 про надання правової допомоги від 22.12.2023 р, копія акту надання послуг № 91-ОЕМ від 15.05.2024 р. підтверджують понесення позивачем витрат на послуги адвоката у розмірі 10000,00 грн. До того ж надані позивачем докази понесення витрат на правову допомогу містять детальний опис робіт (наданих послуг) де вказано кількість годин, витрачених на роботу, та вартість послуг.

Між тим в ч. 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 р. у справі № 904/3583/19.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Між тим, дослідивши та проаналізувавши поданий позивачем підсумковий акт надання послуг № 91-ОЕМ від 15.05.2024 р. за договором № 2212-ПД/7074-09 про надання правової допомоги від 22.12.2023 р., суд вважає, що вказані в пунктах 1, 2 акту послуги із вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналізу судової практики з подібних спорів та розробки загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовки та систематизації доказової бази охоплюються послугами та діями, зазначеними в п. 3 вказаного акту щодо підготовки та подання процесуальних та інших документів правового характеру (позовної заяви). Вказані послуги є одним безперервним процесом під час надання правової допомоги.

Як вказано в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.02.2011 р. у справі № 920/39/20, здійснення особистого прийому уповноваженої особи клієнта та збір і опрацювання позовних матеріалів (п. 1 та п. 2) охоплюються пунктом 3 - підготовка відзиву. У даному випадку аналогічно здійснення Адвокатським об`єднанням Перший Радник? вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналізу судової практики з подібних спорів та розробки загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовки та систематизації доказової бази (п. 1-2) вказаного акту надання послуг охоплюються діями з підготовки і складання позовної заяви п. 3 акту.

Як вказано в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі N 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі N 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованим розміром витрат на правову допомогу у даній справі, що підлягають відшкодуванню відповідачем, є саме вартість послуг адвоката з підготовки та подання процесуальних та інших документів правового характеру (позовної заяви) - 7,00 год. в розмірі 7000,00 грн., що може вважатись розумним і співмірним у заявленому спорі, ціна якого 78549,74 грн. При цьому суд вважає, що цей розмір витрат на оплату послуг адвоката з підготовки і подання позову є співмірним із рівнем складності справи та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг).

Таким чином, враховуючи те, що рішення суду за позовом відбулось на користь Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі, відповідно вимоги про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 7000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Заяву Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 2-838/24 від 20.05.2024 р.) у справі № 916/1272/24 задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, б. 28Б; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000/сім тисяч/грн. 00 коп.

3. В задоволені решти вимог Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі № 916/1272/24 відмовити.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 29 травня 2024 р.

Суддя В.С. Петров