ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 914/2468/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.,

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

за участі представників судового засідання відповідно протоколу судового засідання від 15.05.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційні скарги Виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області", уповноваженої особи працівників боржника Кінаша Вадима Валерійовича в інтересах Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області"

на постанову Господарського суду Львівської області від 22.11.2023

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2024

у справі №914/2468/20

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Львівській області,

про банкрутство Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області"

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.10.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області»; визнано грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» у розмірі 5 493 720,06 грн, з яких: 5 247 836,15 грн - основного боргу (безспірні), 159 567,83 грн - штрафних санкцій та 86 316,08 грн - пені, а також, 21 020,00 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном строком на сто сімдесят календарних днів до 31.03.2021 та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича.

2. 12.10.2020 офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ) за №65345.

3. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2020 залучено до участі у справі Відділ банкрутства Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Державну фіскальну службу України.

4. Ухвалами Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Львівській області у розмірі 1 375 850,01 грн, грошові вимоги Головного управління ДФС у Львівській області на суму 1 753 296,79 грн та грошові вимоги Львівського міського підприємства «Львівтеплоенерго» на суму 256 756,69 грн до Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» визнано у повному обсязі.

5. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання розпорядника майна Оберемка Р.А. за вх. №2788/20 від 28.10.2020 про припинення повноважень усіх органів управління боржника та покладення його обов`язків на розпорядника майна; відмовлено у задоволенні клопотання в.о. директора Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" про закриття провадження у справі; визначено розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів на загальну суму 8 900 643,55 грн, що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а саме: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області у розмірі 6 890 590,07 грн, з яких: 5 774 333,04 грн основного боргу, 160 639,76 грн штрафних санкцій та 930 393,27 грн пені, а також, 25 224,00 грн судового збору. Головного управління ДФС у Львівській області в розмірі 1 753 296,79 грн, з яких: 1 749 092,79 грн основного боргу та 4 204,00 грн судового збору, Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" в розмірі 256 756,69 грн, з яких: 217 553,97 грн основного боргу, 34 998,72 грн пені та 4 204,00 грн судового збору.

6. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 закрито провадження у справі №914/2468/20.

7. Ухвалою Верховного Суду від 28.10.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 та здійснено процесуальну заміну ГУ ДПС у Львівській області () на правонаступника - Головне управління ДПС у Львівській області ().

8. Постановою Верховного Суду від 07.12.2021 скасовано постанову суду апеляційної інстанції від 11.08.2021 та передано справу №914/2468/20 на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

9. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.05.2022, за результатами нового розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області", ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 у справі №914/2468/20 залишено без змін.

10. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.03.2023 визнано грошові вимоги ДП «Сервісно-видавничий центр» до боржника в розмірі 2 216 166,74 грн (без права вирішального голосу).

11. 29.04.2021 проведено перші збори кредиторів, на засідання яких був присутній ГУ ДПС у Львівській області з кількістю голосів 5774 голосів. Відповідно до протоколу №1 на цьому засіданні констатовано відмову розпорядника майном боржника арбітражного керуючого Оберемка Р.А. від участі у зборах, вирішено до складу комітету кредиторів включити ГУ ДПС у Львівській області, ГУ ДФС у Львівській області та ЛКП «Львівтеплоенерго», припинити процедуру розпорядження майном, перейти до ліквідаційної процедури, ліквідатором призначити арбітражного керуючого Шимечка А.Я., доручити голові комітету кредиторів звернутись до суду з відповідним клопотанням.

12. На засідання комітету кредиторів, проведеному 29.04.2021 та оформленому протоколом №1, вирішено обрати головою комітету кредиторів ГУ ДПС у Львівській області.

13. 12.05.2021 ГУ ДПС у Львівській області звернулось до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором у справі арбітражного керуючого Шимечка А.Я., 13.05.2021 до суду надійшла заява-згода арбітражного керуючого Шимечка А.Я. на призначення його ліквідатором у справі.

14. 24.05.2021 розпорядник майна повідомив суд та ГУ ДПС у Львівській області про те, що місцезнаходження боржника є одночасно місцезнаходженням ініціюючого кредитора, розпорядник майна скликав збори кредиторів на 29.04.2021 за місцезнаходженням боржника (м. Львів, вул. Стрийська, 35), однак, його та в.о. директора боржника Кінаша В.В. не було допущено до приміщень підприємства, у зв`язку з чим перші збори кредиторів не відбулись.

15. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2022 відмовлено у задоволенні заяви директора боржника про закриття провадження у справі.

16. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.01.2023 замінено учасника справи - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (), на його правонаступника - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції ().

17. 13.02.2023 розпорядник майна арбітражний керуючий Оберемко Р.А. направив суду протокол №1 зборів кредиторів від 02.02.2023, протокол №1 засідання комітету кредиторів від 02.02.2023, клопотання ГУ ДПС у Львівській області про перехід до ліквідаційної процедури та визнання боржника банкрутом, заяву-згоду арбітражного керуючого Оберемка Р.А. на участь у справі.

18. 15.02.2023 ГУ ДПС у Львівській області звернулось до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором у справі арбітражного керуючого Оберемка Р.А.

19. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.06.2023 залучено до участі у справі Державну фіскальну службу України як орган, уповноважений управляти державним майном боржника та зобов`язано Державну фіскальну службу України надати суду письмову позицію щодо клопотання розпорядника майна про перехід до ліквідаційної процедури та визнання боржника банкрутом.

20. 18.09.2023 ГУ ДПС у Львівській області звернулося до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Іваська С.М. До клопотання додано протокол зборів кредиторів від 29.08.2023.

21. 17.11.2023 ГУ ДПС у Львівській області звернулося до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Іваська С.М. До клопотання додано протокол зборів кредиторів від 16.11.2023.

Короткий зміст та мотиви рішень судів першої та апеляційної інстанцій

22. Постановою Господарського суду Львівської області від 22.11.2023 у справі №914/2468/20, яку залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023, серед іншого, у задоволенні заяви Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" щодо застосування ч. 3 ст. 43, ст. 135 ГПК України від 15.02.2023 за вх. №3975/23 відмовлено.

У задоволенні клопотання про забезпечення інвентаризації майна Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" від 25.07.2023 за вх. №18461/23 відмовлено.

Припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ).

Припинено повноваження розпорядника майна Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ) - арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича (свідоцтво № 1936 від 18.12.2019 р.), адреса: вул. Ватутіна, 67, с. Потік, Київська область, 08824.

Визнано банкрутом Державне підприємство "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ).

Відкрито ліквідаційну процедуру Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ).

Призначено ліквідатором Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ) арбітражного керуючого Іваська Святослава Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 558 від 18.03.2013, адреса: 79014, м. Львів, вул. Ялівець, 45в/3; ідентифікаційний код .

У задоволенні заяви арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича про участь у справі та призначення ліквідатором відмовлено.

У задоволенні заяви арбітражного керуючого Шимечка Андрія Ярославовича про участь у справі та призначення ліквідатором відмовлено.

Оприлюднено на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного суду повідомлення про визнання Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" (79003, м. Львів, вул.Стрийська, буд. 35, ) банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається.

Скасовано арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника та зазначено, що накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.

Зобов`язано посадових осіб протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора банкрута передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до закону.

Ухвалено, що строк виконання всіх грошових зобов`язань Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ) вважати таким, що настав з 22.11.2023.

Припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута з 22.11.2023.

Зобов`язано ліквідатора банкрута у разі отримання ним заяв з вимогами до банкрута письмово повідомити про це суд та надати докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку.

Зобов`язано ліквідатора банкрута не менш, ніж один раз на місяць подавати комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно банкрута на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів банкрута, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів; подати на адресу суду звіт про виконану роботу.

22.1. Ухвалюючи оскаржену постанову, суд першої інстанції врахував факт тривалого продовження справи про банкрутство на стадії розпорядження майном, виконання необхідних умов процедури розпорядження майном, складення реєстру заявлених вимог кредиторів, створення комітету кредиторів, подання клопотання зборів кредиторів щодо введення процедури ліквідації, відсутність пропозицій щодо санації боржника, та дійшов висновку щодо необхідності введення процедури ліквідації та визнання Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» банкрутом.

Також суди виходили з того, що матеріалами справи підтверджено, що за результатами процедури розпорядження майном, на підставі отриманих на запити розпорядника майна відповідей та інвентаризації встановлено, що пасиви боржника перевищують активи, боржник не подавав на розгляд кредиторів плану санації, погодженого з органом, уповноваженим управляти державним майном, відтак погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

23. Крім того, апеляційний господарський суд здійснив перегляд постанови Господарського суду Львівської області від 22.11.2023, в порядку ст.272 ГПК України, в межах доводів виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», уповноваженої особи працівників боржника Кінаша Вадима Валерійовича в інтересах Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича.

24. Так, постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 у справі № 914/2468/20, у задоволенні вимог апеляційної скарги Виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області", уповноваженої особи працівників боржника Кінаша Вадима Валерійовича в інтересах Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" б/н від 08.01.2024 (вх.ЗАГС. №01-05/110/24 від 09.01.2024) - відмовлено.

Постанову Господарського суду Львівської області від 22.11.2023 у справі №914/2468/20 - залишено без змін.

24.1. Суд апеляційної інстанції, переглянувши вдруге постанову про визнання боржника банкрутом, дійшов до висновку, що місцевий господарський суд обґрунтовано встановив, що погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури, а доводи апелянта про передчасність такого висновку -відхилив.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25. До Верховного Суду від Виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області", уповноваженої особи працівників боржника Кінаша Вадима Валерійовича в інтересах Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" надійшла касаційна скарга на постанову Господарського суду Львівської області від 22.11.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 у справі №914/2468/20.

25.1. На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України скаржник посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України та зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без врахування висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 09.06.2022 у справі № 922/313/20 щодо застосування стандарту доказування у справах господарського судочинства та застосування статей 79, 86, 237, 269 ГПК України (аналогічні висновки викладені в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Скаржник посилається на пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України у взаємозв`язку з пунктом 3 частини 3 статті 310 ГПК України, як на підставу касаційного оскарження та зазначає, що суди не дослідили доводи та докази боржника про навмисне створення ініціюючим кредитором перешкод у доступі боржника до власної фінансово-господарської документації , яка знаходилась у приміщеннях боржника, до яких такий недопуск був організований зацікавленою стороною, що призвело до хибного висновку господарського суду про справжній матеріальний стан підприємства, яке має статус державного до того, що мало вирішальне значення для вирішення цієї справи, і, як наслідок, безпідставного визнання цього підприємства банкрутом.

Вказує, що упередженість суду першої інстанції, залишена без належної оцінки господарським судом апеляційної інстанції, полягала в невжитті заходів процесуального впливу на недобросовісну поведінку ініціюючого кредитора, а також у відмові у задоволенні клопотання боржника щодо застосування ч.3 ст.43, ст.135 ГПК України від 15.02.2023 за №3975/23 та клопотання про забезпечення інвентаризації майна боржника від 25.07.2023 за №18461/23.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

26. Головним Управлінням ДПС у Львівській області подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Провадження у Верховному Суді

27. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №914/2468/20 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 02.04.2024.

28. Ухвалою Верховного Суду від 03.04.2024, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області", уповноваженої особи працівників боржника Кінаша Вадима Валерійовича в інтересах Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області", яка подана на постанову Господарського суду Львівської області від 22.11.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 у справі №914/2468/20.

Призначено до розгляду касаційну скаргу Виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області", уповноваженої особи працівників боржника Кінаша Вадима Валерійовича в інтересах Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" у справі №914/2468/20 на 15 травня 2024 року о 12:50 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

30. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

31. Предметом касаційного розгляду у цій справі є питання дотримання господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання про перехід до ліквідаційної процедури Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області".

32. Згідно статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

33. Відповідно до частин першої - третьої, дев`ятої статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів. Розпорядник майна зобов`язаний: розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань; надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; за можливості проведення санації боржника розробити план санації боржника та подати його на розгляд зборам кредиторів; виконувати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у тому числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника.

34. Згідно пункту 4 частини п`ятої статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства, прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство належить до компетенції зборів кредиторів.

35. Відповідно до частин першої - третьої, шостої статті 49 Кодексу України з процедур банкрутства, у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом. У підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство. З дня визнання господарським судом боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або введення процедури санації процедура розпорядження майном та повноваження розпорядника майна припиняються.

36. Відповідно до ч.1 ст.272 ГПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

37. Відповідно до ч.4 ст.272 ГПК України суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

38. Врахувавши вказані положення ст.272 ГПК України, апеляційний суд здійснив перегляд постанови Господарського суду Львівської області від 22.11.2023 в межах доводів виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», уповноваженої особи працівників боржника Кінаша Вадима Валерійовича в інтересах Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича.

39. Так, вимоги апеляційної скарги виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», уповноваженої особи працівників боржника Кінаша В.В., поданої в інтересах Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», обґрунтовано такими доводами:

- суд порушив право скаржника на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (в частині права на доступ до суду, про яке йдеться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ейрі проти Ірландії», «Гарсія Манібардо проти Іспанії», «Мушта проти України», «Белле проти Франції»);

- згідно зі ст.48 КУзПБ уповноважена особа працівників боржника входить до кола осіб, яких повідомляють про місце і час проведення зборів кредиторів, однак, скаржника як уповноважену особу працівників боржника на збори кредиторів, організовані ініціюючим кредитором ГУ ДПС у Львівській області, не було запрошено;

- текст клопотання від 17.11.2023, що розглядалось господарським судом, заявникові не надсилався, так само як і не надсилались заявникові долучені до нього докази, в тому числі протокол від 16.11.2023 проведених зборів кредиторів;

- боржник подав суду мотивоване клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням представника напередодні судового засідання, однак господарський суд проігнорував це клопотання, вказавши на те, що представник боржника в межах тривалого строку розгляду справи мав можливість скористатись процесуальними правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, при цьому означене клопотання разом з доказами було подано до матеріалів суду лише за 5 днів до їх розгляду, і про факт їх подання боржника до відома не ставили;

- боржника і його працівників було позбавлено права на справедливий суд, оскільки порушуючи принцип рівності сторін у справі, суд протиправно надав перевагу доводам та процесуальним зверненням ініціюючого кредитора в цій справі та фактично вирішив питання про неплатоспроможність ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» всупереч фактичним обставинам та обґрунтованим запереченням його представників;

- упередженість суду полягала також у тому, що незважаючи на численні докази того, що для працівників боржника та його керівництва були створені протизаконні перешкоди у доступі до власних приміщень, фінансово-господарської документації як належного доказу наявності в боржника достатнього обсягу рухомого майна та активів для відновлення його платоспроможності, суд жодним чином не реагував на відповідні процесуальні звернення боржника, не вживав заходів процесуального впливу на відверто недобросовісну поведінку ініціюючого кредитора, яка полягала у недопуску керівника ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» до свого робочого місця, а також у відмові з абсолютно надуманих підстав клопотання боржника щодо застосування ч.3 ст.43, ст.135 ГПК України від 15.02.2023 за №3975/23 та клопотання про забезпечення інвентаризації майна боржника від 25.07.2023 за №18461/23.

40. Відхиляючи доводи скаржника, апеляційний господарський суд виходив з такого.

41. Відповідно до визначення, викладеного у ст.1 КУзПБ представник працівників боржника - особа, уповноважена загальними зборами (конференцією), на яких присутні не менш як дві третини штатної чисельності працівників боржника, або відповідним рішенням первинної профспілкової організації боржника (а за наявності кількох первинних організацій - їх спільним рішенням) представляти інтереси працівників боржника під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу.

42. Відповідно до ч.1 ст.48 КУзПБ у зборах кредиторів боржника можуть брати участь із правом дорадчого голосу: - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника; - кредитори з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян; - конкурсні кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання; - представник працівників боржника; - уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника; - представник органу, уповноваженого управляти державним майном; - арбітражний керуючий.

43. Суд апеляційної інстанції встановив, що станом на дату прийняття оскаржуваної постанови про визнання боржника банкрутом, в матеріалах справи були відсутні докази уповноваження Кінаша В.В. представляти інтереси працівників боржника під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу.

44. У жодному з протоколів зборів кредиторів, що є в матеріалах справи і відбулися після 02.08.2021, не зазначено про присутність представника працівників боржника, і боржник у наявних в матеріалах справи запереченнях проти клопотань ініціюючого кредитора про визнання боржника банкрутом, не звертав увагу суду на відсутність представника працівників на зборах кредиторів.

45. На підтвердження свої повноважень представника трудового колективу, надано копію протоколу №1 загальних зборів трудового колективу Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» від 02.08.2021, на якому були присутні в.о. директора Кінаш В.В. та охоронець ОСОБА_2 та було вирішено призначити Кінаша В.В. представником трудового колективу в справі №914/2468/20.

46. Суд другої інстанції визнав докази ініціюючого кредитора, подані суду на підтвердження факту повідомлення боржника про скликання зборів кредиторів на 16.11.2023, більш вірогідними та такими, що підтверджують обізнаність боржника про скликання зборів.

47. Суд апеляційної інстанції взяв до уваги такі докази ГУ ДПС у Львівській області: -протокол засідання зборів кредиторів від 16.11.2023, повідомлення про скликання зборів з доказами надсилання кредиторам, розпоряднику майна, органу, уповноваженому управляти державним майном, та боржнику;

- опис вкладення до цінного листа з відміткою поштового штемпеля «Львів 26» від 01.11.2023, поштова накладна №517 від 01.11.2023 та фіскальний чек (а.с.26, том 13), де одержувачем зазначено ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», адреса: м.Львів, вул.Стрийська,35; у поштовій накладній одержувачем зазначено ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», адреса: «до відділення, Львів, 79026», зазначено контактний телефон;

-інформацію про відстеження поштового відправлення №517, отриману на веб-сайті АТ «Укрпошта», з якої вбачається, що відправлення було вручено за довіреністю 02.11.2023;

докази надсилання повідомлення про скликання зборів кредиторів на електронну пошту представника боржника: ІНФОРМАЦІЯ_2, Копія: ІНФОРМАЦІЯ_1, Тема: Інформація, Вкладення: 31562.pdf.

48. У силу приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

49. Враховуючи встановлені обставини щодо надсилання боржнику повідомлення про скликання зборів кредиторів, а також те, що Кінаш В.В. є не тільки представником працівників боржника, а й в.о. директора підприємства, слід погодитись із висновками апеляційного господарського суду про те, що уповноважена особа працівників боржника не була позбавлена права та запрошена на збори кредиторів належним чином.

50. Також, апеляційний господарський суд з наданих боржником доказів, не встановив наявності фактів зловживання ініціюючим кредитором процесуальними правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та визнав відсутність підстави для застосування ч.1 ст.135 ГПК України та накладення штрафу на ГУ ДПС у Львівській області та спростував доводи боржника про упередженість місцевого господарського суду, яка полягала у необґрунтованому відхиленні заяви боржника про визнання дій ініціюючого кредитора у справі про банкрутство зловживанням правом та накладення штрафу.

51. Апеляційний господарський суд погодився із доводами місцевого господарського суду, який відмовив у задоволенні заяви Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" щодо застосування ч.3 ст.43, ст.135 ГПК України від 15.02.2023, оскільки можливість застосування штрафу пов`язана зі зловживанням учасником справи саме процесуальними правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.

52. Також, суд другої інстанції встановив, що в межах справи про банкрутство боржник звернувся до господарського суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення ДФС України в особі голови комісії з реорганізації в частині передачі ДПС України нежитлових приміщень позивача, скасування державної реєстрації права власності ДПС України.

53. Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.05.2023 у справі №914/2468/20(914/361/22) у задоволенні позову Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» про визнання незаконним та скасування рішення ДФС України в особі голови комісії реорганізації, яким затверджено розподільчий баланс ДФС України станом на 09.12.2019 року в частині передачі ДПС України нежитлових приміщень позивача в адмінбудівлі за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, загальною площею 5754,1 кв.м., що належать ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» на праві власності, скасування державної реєстрації права власності ДПС України у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис №36703490) на приміщення будівлі площею 28 521,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 відмовлено.

54. У цьому рішенні було встановлено, що 18.07.2013 ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» на підставі свідоцтва Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про право власності №с-00534 від 27.10.2004, що видане на виконання розпорядження Сихівської районної адміністрації №906 від 27.10.2004, здійснив державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення в адмінбудівлі за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 5 754,1 кв.м., характеристика та обладнання яких наведені у технічному паспорті, виготовленому ЛОД ОБТІЕО. Номер запису про право власності № 2081466.

55. 09.12.2019, згідно з розподільчим балансом, затвердженим головою комісії з реорганізації ДФС України Д.В. Гутенком, приміщення адмінбудівлі площею 28521,6 м.кв. були передані до ДПС України.

56. 27.05.2020 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ДПС України (код за ) на приміщення адмінбудинку загальною площею 28 521.6 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Форма власності державна. Підстава для державної реєстрації: розподільчий баланс №б/н, виданий 09.12.2019 Державною фіскальною службою України.

57. Вказане рішення залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 та набуло законної сили.

58. Апеляційний господарський суд встановив, що з акту №1 про результати інвентаризації від 04.08.2023, наданого суду розпорядником майна, вбачається, що за результатами проведення інвентаризації майна виявлено майно боржника в кількості дев`яти штук (транспортні засоби) загальною балансовою вартістю 261 552 грн, а також зафіксовано нестачу майна на загальну суму 79483,22 грн.

59. Відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 загальний розмір визнаних грошових вимог кредиторів становить 8 900 643,55 грн, окрім того, відповідно до ухвали визнано грошові вимоги ДП «Сервісно-видавничий центр» до боржника в розмірі 2 216 166,74 грн.

60. Отже, проаналізувавши та дослідивши всі доводи та докази, що надані уповноваженою особою працівників боржника Кінаша Вадима Валерійовича в інтересах Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області", суд апеляційної інстанції констатував, що місцевий господарський суд обґрунтовано встановив, що погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури, а доводи Кінаша В.В. про передчасність такого висновку правомірно відхилив.

61. Завданням підсумкового засідання суду на стадії розпорядження майном полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, виходячи, зокрема, з клопотання комітету кредиторів. Проте остаточна оцінка зазначених обставин надається господарським судом, який здійснює провадження у справі про банкрутство, виходячи з того, чи є можливим відновлення платоспроможності боржника без введення його ліквідаційної процедури, чи не приймалось рішення про введення ліквідаційної процедури комітетом кредиторів на шкоду більшості кредиторів членів комітету кредиторів та чи є реальна можливість відновити платоспроможність боржника через застосування до нього процедури санації за наявності інвестора, чи наявні ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності тощо.

62. При цьому при ухваленні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, має бути доведено факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає стаття 205 Господарського кодексу України, відповідно до положень частини четвертої якої суб`єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду, у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів.

63. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

64. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

65. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

66. Вказані вимоги судами при ухваленні постанов, були дотримані.

Щодо доводів касаційної скарги

67. Верховний Суд зазначає, що під час розгляду цієї справи судами попередніх інстанцій встановлені та досліджені всі обставини справи та їм була надана правова оцінка, а аргументи скаржника переважно стосуються заперечення обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, та зводяться до їх переоцінки, що, у свою чергу, не може бути предметом розгляду в касаційному порядку в силу приписів частини другої статті 300 ГПК України. Судами попередніх інстанцій надано оцінку всім поданим сторонами доказам, до переоцінки яких, суд касаційної інстанції вдаватись не може, оскільки встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій, що передбачено статтями 73-80, 86, 300 ГПК України.

68. Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

69. Верховний Суд зазначає, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявність яких скаржником у цій справі аргументовано не доведено.

70. У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

71. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

72. Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

73. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

74. Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій без змін.

Судові витрати

75. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржених судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області", уповноваженої особи працівників боржника Кінаша Вадима Валерійовича в інтересах Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" залишити без задоволення.

2. Постанову Господарського суду Львівської області від 22.11.2023 Постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 у справі №914/2468/20 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

В.Я. Погребняк