ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024м. ДніпроСправа № 904/1295/23

За позовом ОСОБА_1 , с. Інгулець, Дніпропетровська область

до Відповідача-1: ОСОБА_2 , с. Інгулець, Дніпропетровська область

Відповідача-2: ОСОБА_3 , с. Інгулець, Дніпропетровська область

Відповідача-3: Фермерського господарства "Овен", с. Інгулець, Дніпропетровська область

Відповідача-4: Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Рисіної Світлани Вікторівни, м. Кривий Ріг

про витребування частки в статутному капіталі з незаконного володіння; скасування реєстраційних дій

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Макаренко Т.А.

Представники:

від позивача: Губар А.Л. ордер серія АЕ № 1240729 від 14.11.2023

від відповідача-1: ОСОБА_4 ордер серія АЕ № 1273207 від 25.03.2024

від відповідача-2: ОСОБА_5 ордер серія АЕ №1193286 від 17.04.23

від відповідача-3: ОСОБА_5 ордер серія АЕ №1193287 від 17.04.23

відповідач-4: ОСОБА_6 .

РУХ СПРАВИ.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: ОСОБА_2 , Відповідача-2: ОСОБА_3 , Відповідача-3: Фермерського господарства "Овен", Відповідача-4: Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Рисіної Світлани Вікторівни про:

- витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в розмірі 20% вартістю 3 000 грн.;

- витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в розмірі 20% вартістю 3 000 грн.;

- скасування реєстраційної дії № 024000043 від 04.10.2021 змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен";

- скасування реєстраційної дії № 025000043 від 18.02.2022 змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен".

Ухвалами від 20.03.2023 та 03.04.2023 до органів реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів-1, -2.

Ухвалою від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 10.05.2023.

Ухвалою суду від 18.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Ухвалено ОСОБА_1 в строк протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали суду (в тому числі, в електронному вигляді) усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду доказів направлення на адресу Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Рисіної Світлани Вікторівни копії позовної заяви та доданих до неї документів (потовий чек та опис вкладення у цінний лист).

Через канцелярію суду, 19.04.2023 від позивача надійшла заява, якою усунуто недоліки, встановлені вищевказаною ухвалою суду.

Ухвалою суду від 21.04.2023 призначено підготовче засідання на 10.05.2023.

Ухвалою суду від 10.05.2023 відкладено підготовче засідання на 24.05.2023.

В підготовчому засіданні від 24.05.2023 було оголошено перерву до 12.06.2023.

Ухвалою суду від 12.06.2023 відкладено підготовче засідання на 10.07.2023.

Ухвалою суду від 10.07.2023 призначено у справі № 904/1295/23 судову експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Дніпропетровського науково-дослідний інститут судових експертиз. Провадження у справі № 904/1295/23 зупинено на час проведення експертизи.

На адресу суду, 01.11.2023 надійшло клопотання судових експертів про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання судової експертизи. У вказаному клопотанні судові експерти просять надати:

- оригінал досліджуваного протоколу Загальних зборів засновників Фермерського господарства "Овен" від 25.04.2014;

- експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_1 (5 аркушів почерку; 5 аркушів підпису), виконані у судовій залі та посвідчені підписом судді.

Ухвалою суду від 13.11.2023 провадження у справі № 904/1295/23 поновлено. Призначено підготовче засідання на 29.11.2023.

Протокольною ухвалою від 29.11.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 29.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залишення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2023 в частині призначення судової експертизи без виконання. Відкладено підготовче засідання на 26.12.2023.

Ухвалою від 26.12.2023 матеріали справи № 904/1295/23 повернуто до Дніпропетровського науково-дослідний інститут судових експертиз для продовження проведення судової експертизи. Провадження у справі № 904/1295/23 зупинено на час проведення судової експертизи.

Справу № 904/1295/23, 30.01.2024 повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області із повідомленням про неможливість надання висновку судового експерта.

Ухвалою суду від 05.02.2024 провадження у справі № 904/1295/23 поновлено. Призначено підготовче засідання на 19.03.2024.

Ухвалою суду від 19.03.2024 відкладено підготовче засідання на 16.04.2024.

Протокольною ухвалою від 16.04.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виклик експерта.

Ухвалою суду від 16.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 14.05.2024.

Протокольною ухвалою від 14.05.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-3 від 14.05.2024 про витребування доказів.

Протокольною ухвалою від 14.05.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-3 від 14.05.2024 про виключення з числа доказів висновку судового експерта.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що рішенням сесії Широківської районної ради Дніпропетровської області від 18 березня 1999 року №75-5/ХХІІІ позивачу було надано у постійне користування для створення фермерського господарство земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 20,0 гектарів на території Новоселівської сільської ради.

За твердженням позивача, 9 лютого 2000 року він одноособово заснував Фермерське господарство «Овен», яке було зареєстроване на підставі розпорядження голови Широківської районної державної адміністрації №39-Р від 09.02.2000.

З дати заснування ФГ «Овен» позивач, за його твердженням, виконував повноваження голови господарства.

Позивач вказав, що 28 квітня 2014 року його було призначено на посаду голови Широківської районної державної адміністрації. Цього ж дня позивачем була прийнята присяга державного службовця.

Позивач зазначив, що його перебування на посаді голови фермерського господарства з 28.04.2014 порушувало обмежувальні приписи для державного службовця у зв`язку з приписами Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Тому, позивач, за його твердженням, прийняв рішення припинити свої повноваження голови Фермерського господарства «Овен», про що видав наказ від 25.04.2014 про звільнення з посади.

Позивач вказав, що з метою недопущення будь-яких звинувачень щодо лобіювання земельних інтересів власного бізнесу на посаді голови Широківської райдержадміністрації, він прийняв рішення передати вирішальну частку в статутному капіталі ФГ "Овен" своєму синові ОСОБА_2 та зятю ОСОБА_3 .

З цією метою позивач затвердив нову редакцію Статуту ФГ "Овен", яка 30 квітня 2014 року була зареєстрована в ЄДР. Відповідно до такої редакції статуту у фермерському господарстві створено статутний капітал, який розподілений між членами фермерського господарства таким чином:

- ОСОБА_1 (засновник) - 40% - 6 000 грн.;

- ОСОБА_3 - 30 % - 4 500 грн.; - ОСОБА_2 - 30 % - 4 500 грн.

Крім того, за рішенням позивача від 25.04.2014, як засновника фермерського господарства, головою господарства було призначено ОСОБА_3 .

Позивач стверджує, що йому відомо, що такі зміни були зареєстровані, оскільки, йому було надано копію нової редакції Статуту ФГ "Овен" з відміткою про реєстрацію, з якого вбачається розподіл часток у статутному капіталі господарства. Також позивач передав новому голові господарства всі документи, справи та печатку господарства.

Таким чином, за твердженням позивача, з 30 квітня 2014 року він повністю відійшов від справ фермерського господарства.

Позивач зазначив, що вважав неприпустимим для себе отримувати дивіденди від участі у статутному капіталі господарства, щоб не створювати підстави для звинувачень у корупції. Тому, ніколи не цікавився питанням щодо нарахування та виплати дивідендів іншим співвласникам господарства. Сам дивіденди ніколи не отримував.

Позивач вказав, що 01 жовтня 2014 року він звільнився з посади голови Широківської районної державної адміністрації, а з 04 листопада 2014 року приступив до виконання повноважень голови новоствореної Новолатівської сільської ради.

В подальшому, як вказав позивач, він ще двічі переобирався на посаді Новолатівського сільського голови у 2016-му та 2020-му роках на чергових місцевих виборах. До теперішнього часу позивач виконує повноваження Новолатівського сільського голови.

За твердженням позивача, рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 у справі № 197/674/22 було розірвано шлюб позивача. Наприкінці січня 2023 року між подружжям виник майновий спір щодо спільно нажитого у шлюбі майна, під час вирішення якого позивач дізнався, що він не є ані засновником ФГ "Овен", ані власником частки в статутному капіталі господарства розміром 40%.

У позові позивач вказував про те, що йому невідомо на підставі яких документів його було позбавлено належної йому частини 40% частки у статутному капіталі ФГ "Овен" та виключено зі складу учасників фермерського господарства.

Після ознайомлення з реєстраційною справою ФГ «Овен», наданою державним реєстратором на виконання ухвали суду у цій справі, зокрема, рішенням загальних зборів засновників ФГ «Овен», оформленим протоколом від 25.04.2014 позивач зазначив, що заява, вказана в протоколі загальних зборів засновників ФГ «Овен» від 25.04.2014, про передачу своєї частки у повному обсязі відповідачам-1,2 ним не подавалась, протокол від 25.04.2014 не підписувався.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-1.

Відповідач-1 у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідач-1 вказав, що в зв`язку з призначенням позивача головою Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі Розпорядження Президента України від 23.04.2014 № 694/2014-р.п. позивач сам ініціював звільнення його з посади Голови ФГ «Овен» та вихід зі складу засновників ФГ «Овен», оскільки не мав права суміщати посади Голови ФГ «Овен» та Голови Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, а також приймати участь в управлінні ФГ «Овен».

Відповідач-1 зауважив, що ОСОБА_1 у щорічних деклараціях державного службовця вказував про те, що його син - ОСОБА_2 володіє часткою у розмірі 50% статутного капіталу ФГ «Овен». А отже, позивачу було відомо про зміну у 2014 році розміру часток статутного капіталу ФГ «Овен».

Крім того, відповідач-1 заявив про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-2.

Відповідач-2 у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідач-2 вказав, що в зв`язку з призначенням позивача головою Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі Розпорядження Президента України від 23.04.2014 № 694/2014-р.п. позивач сам ініціював звільнення його з посади Голови ФГ «Овен» та вихід зі складу засновників ФГ «Овен», оскільки не мав права суміщати посади Голови ФГ «Овен» та Голови Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, а також приймати участь в управлінні ФГ «Овен».

Відповідач-2 зауважив, що ОСОБА_1 був обізнаний про зміну у 2014 році розміру часток статутного капіталу ФГ «Овен».

Щодо позовних вимог про скасування реєстраційних дій № 024000043 від 04.10.2021 та № 025000043 від 18.02.2022, відповідач-2 зазначив про таке.

Відповідач-1 звернув увагу на те, що станом на 2021 рік він не був засновником та бенефіціаром ФГ «Овен».

За таких обставин, відповідач-2 вважає, що позивач не довів факту порушення його прав та/або охоронюваних законом інтересів внаслідок вчинення спірних реєстраційних дій.

Крім того, відповідач-2 заявив про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-3.

Відповідач-3 у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідач-3 визнав факт того, що ФГ «Овен» було створене ОСОБА_1 09.02.2000, що, в тому числі, зазначено в п. 1.1. Статуту ФГ «Овен», який був затверджений загальними зборами засновників ФГ «Овен» № 21 від 18.02.2022 (надалі - Статут 2022) та зареєстрований ФГ «Овен» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (реєстраційна дія № 025000043 від 18.02.2022).

Також, відповідач-3 зауважив, що в зв`язку з призначенням позивача головою Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі Розпорядження Президента України від 23.04.2014 № 694/2014-р.п. позивач сам ініціював звільнення його з посади Голови ФГ «Овен» та вихід зі складу засновників ФГ «Овен», оскільки не мав права суміщати посади Голови ФГ «Овен» та Голови Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, а також приймати участь в управлінні ФГ «Овен».

Відповідач-3 звернув увагу на те, що, як зазначив позивач, до позову ним була додана копія Статуту ФГ «Овен», зареєстрована державним реєстратором реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції Мороз Д.О. 30.04.2014 і, відповідно, стверджується, що всі обставини, а саме зміна розміру статутного капіталу, прийняття в члени ФГ «Овен» відповідачів-1 та -2 сталося саме після реєстрації даної редакції Статуту.

В той же час, як видно з копії Статуту, долученого позивачем до позову (додаток № 4), ця копія є копією редакції Статуту ФГ «Овен», яка була зареєстрована державним реєстратором Широківського районного управління юстиції 19.06.2012 (надалі - Статут 2012) за реєстраційним номером 4000049 та в подальшому втратила силу саме в 2014 році в зв`язку з проведенням реєстраційної дії № 6000049.

Відповідач-3 наполягає на тому, що, ОСОБА_1 вводить суд в оману стверджуючі, що 30.04.2014 було створено статутний капітал ФГ «Овен», який був розподілений таким чином: ОСОБА_1 - 6 000 грн., що становило 40 % статутного капіталу; ОСОБА_3 - 4 500 грн., що становило 30 % статутного капіталу; ОСОБА_2 - 4 500 грн., що становило 30 % статутного капіталу.

Відповідач-3 зазначив, що вказаний розмір статутного капіталу ФГ «Овен» та розподіл часток між його членами був станом на 19.06.2012 і існував до 30.04.2014. А не в період з 30.04.2014 по 18.02.2022, як зазначено позивачем.

Щодо твердження позивача про те, що він не планував виходи зі складу засновників ФГ «Овен», а тільки планував звільнитися з посади Голови господарства, відповідач-3 зазначив про таке.

Відповідач-3 наполягає на тому, що зміст правового інституту членства у фермерському господарстві полягає в обов`язковості особистої трудової участі всіх його членів у процесі господарювання, в їхньому праві на участь в управлінні справами даного господарства, на оплату праці, укладання угоди про спільну діяльність всіх його членів.

Отже, на думку відповідача-3, обійнявши посаду державного службовця позивач не мав права не тільки займати посаду Голови ФГ «Овен», а і бути його членом (засновником). Оскільки, відповідно до вимог ст. З Закону України «Про фермерське господарство», зобов`язаний був приймати особисту трудову участь в процесі господарювання і управління фермерським господарством.

Відповідач-3 вказав, що у 2014 році було прийнято нову редакцію Статуту ФГ «Овен», який був зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції Мороз Д.О. 30.04.2014 за № 000049 (надалі - Статут 2014).

Відповідно до Статуту 2014, засновниками ФГ «Овен» є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Статутний капітал розподілений таким чином: ОСОБА_3 - 50 % статутного капіталу - 7 500 грн., ОСОБА_2 - 50 % статутного капіталу - 7 500 грн.

Оскільки при виході ОСОБА_1 зі складу учасників ФГ «Овен» не було вирішено питання про виплату останньому його частки зі статутного капіталу та відповідно зменшення статутного капіталу на його частку, загальними зборами засновників ФГ «Овен», 07.05.2014 було прийнято рішення про виплату позивачу вкладу в Статутному капіталі ФГ «Овен» в розмірі 6 000 грн. протягом одного місяця, та внесення іншими засновниками ФГ «Овен» додаткових внесків до статутного капіталу в розмірі по 3 000 грн. кожним з засновників.

Як вказав відповідач-3, 07.05.2014 засновниками ФГ «Овен» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були внесені додаткові внески до статутного капіталу ФГ «Овен» в розмірі 3 000 грн. кожним та виплачений ОСОБА_1 його внесок в розмірі 6 000 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю ФГ «Овен» по рахунку № 40 за 2014 рік та карткою рахунку № 46 «Неоплачений капітал» за період з 01.11.2014 по 31.12.2014.

Відповідач-3 зауважив, що всі подальші дії і взаємовідносини ОСОБА_1 з ФГ «Овен» свідчать про те, що позивачу було добре відомо про те, що він не є засновником ФГ «Овен» і що він не мав жодних претензій до ФГ «Овен» доки, як він сам зазначає, в нього не виник майновий спір з його колишньою дружиною ОСОБА_7 .

Щодо позовних вимог про скасування реєстраційних дій № 024000043 від 04.10.2021 та № 025000043 від 18.02.2022, відповідач-3 зазначив про таке.

Відповідач-3 звернув увагу на те, що сам позивач у позові визнає, що станом на момент проведення реєстраційної дії № 024000043 від 04.10.2021 він не був засновником та бенефіціаром ФГ «Овен».

Відповідач-3 вважає, що позивач не довів факту порушення його прав та/або охоронюваних законом інтересів внаслідок вчинення реєстраційної № 024000043 від 04.10.2021.

Щодо реєстраційної дії № 025000043 від 18.02.2022 відповідач-3 наполягає на тому, що жодного з судових рішень, які набрали законної сили, станом на 18.02.2022 (момент проведення реєстраційної дії № 025000043 від 18.02.2022) не існувало. А отже, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що Статут 2012 року був чинним на момент проведення даної реєстраційної дії.

Крім того, відповідач-3 заявив про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

Відповідач-3 зазначив, що ОСОБА_1 вийшов зі складу засновників 30.04.2014. А отже, строк позовної давності для звернення позивача до суду з цим позовом сплив 30.04.2017.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-4.

Відповідач-4 у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідач-4 наполягає на тому, що оскаржувані реєстраційні дії були вчинені ним із дотримання вимог чинного законодавства.

Також відповідач-4 зауважив, станом на момент проведення таких реєстраційних дій, реєстраційна справа ФГ «Овен» не містила будь-яких відомостей про інших засновників та/або кінцевих бенефіціарних власників ФГ «Овен», зокрема і ОСОБА_1 .

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про:

- витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в розмірі 20% вартістю 3 000 грн.;

- витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в розмірі 20% вартістю 3 000 грн.;

- скасування реєстраційної дії № 024000043 від 04.10.2021 змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен";

- скасування реєстраційної дії № 025000043 від 18.02.2022 змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен".

Предметом доказування у справі є протиправне вибуття частки у статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" із володіння ОСОБА_1 .

Зокрема, для правильного вирішення цього спору необхідно встановити факт підробки підпису ОСОБА_1 у протоколі загальних зборів засновників ФГ «Овен» від 25.04.2014.

Також необхідно встановити факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача внаслідок вчинення реєстраційних дій № 024000043 від 04.10.2021 та №025000043 від 18.02.2022.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Дев`ятого лютого двохтисячного року було створено та зареєстровано ФГ «Овен».

В матеріалах справи міститься копія статуту ФГ «Овен», надана позивачем (том 1 а.с. 46 - 54).

Як правильно зауважено відповідачами у відзивах, надана редакція статуту ФГ «Овен» була зареєстрована 19.06.2012 за № 4000049 (надалі - Статут 2012 року). Що підтверджується відміткою державного реєстратора у лівому верхньому куті такого статуту.

Відповідно до п. 1.2 Статуту 2012 року, засновником фермерського господарства є громадянин України ОСОБА_1 , 1962 року народження.

Членами фермерського господарства є:

- ОСОБА_3 , 1981 року народження;

- ОСОБА_2 , 1987 року народження.

Згідно з п. 1.3 Статуту 2012 року, головою фермерського господарства є громадянин України ОСОБА_1 , 1962 року народження.

Пунктом 5.1 Статуту 2012 року визначено, що члени фермерського господарства формують статутний капітал фермерського господарства у розмірі 15 000 грн.

Частки членів фермерського господарства у статутному капіталі розподілені і мають наступні розмірі:

- ОСОБА_1 - 40% статутного капіталу - 6 000 грн.;

- ОСОБА_3 - 30% статутного капіталу - 4 500 грн.;

- ОСОБА_2 - 30% статутного капіталу - 4 500 грн.

Відносини, пов`язані із створенням та діяльністю фермерських господарств, регулюються Господарським Кодексом України, а також законом про фермерське господарство, іншими законами (ч. 3 ст. 114 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗУ "Про фермерське господарство", фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про фермерське господарство", членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень установчого документа фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).

Частиною 4 ст. 1 ЗУ "Про фермерське господарство" встановлено, що фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Пунктом 7.1 Статуту 2012 року визначено, що органами управління фермерського господарства є:

- засновник фермерського господарства;

- загальні збори членів фермерського господарства;

- голова фермерського господарства.

Пунктом 7.3.3 Статуту 2012 року передбачено, що до компетенції загальних зборів членів фермерського господарства належить прийняття до складу членів фермерського господарства, виключення членів фермерського господарства.

Відповідно до п. 7.8 Статуту 2012 року, рішення приймається простою більшістю голосів. При рівності голосів членів фермерського господарства прийнятим вважається рішення, за яке проголосував засновник фермерського господарства. Рішення загальних зборів членів фермерського господарства оформляються протоколами, які підписуються присутніми на ньому членами фермерського господарства.

Так, 25.04.2014 відбулись загальні збори засновників ФГ «Овен», на яких були присутні усі члени ФГ «Овен»: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Що підтверджується підписами перелічених осіб на протоколі загальних зборів.

Рішенням загальних зборів засновників ФГ «Овен», оформленим протоколом від 25.04.2014 (т. 3, а.с. 77), задоволено заяву ОСОБА_1 про вихід зі складу засновників ФГ «Овен», перерозподіл його частки в статутному капіталі господарства рівними частинами між іншими засновниками, звільнення з посади голови ФГ «Овен».

У зв`язку з виходом зі складу засновників ОСОБА_1 та поданням заяви про розподіл частки в статутному капіталі, розподілено частки в статутному капіталі таким чином:

- 50% - ОСОБА_2 ;

- 50% - ОСОБА_3 .

Звільнено ОСОБА_1 з посади голови ФГ «Овен» за власним бажанням.

Призначено головою ФГ «Овен» ОСОБА_3 .

Внесено відповідні зміни до статуту ФГ «Овен» та затверджено його в новій редакції згідно з додатком.

Тобто, ОСОБА_1 добровільно передав належну йому частку у розмірі 40 % у статутному капіталі ФГ «Овен» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частинах.

Цього ж дня - 25.04.2014 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань були здійснені відповідні зміни; частка у розмірі 40 % у статутному капіталі ФГ «Овен» вибула із володіння ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 вибув зі складу членів ФГ «Овен».

Як було вказано вище, у якості підстави витребування з володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в загальному розмірі 40% вартістю 6 000 грн. позивач зазначив, що заява, вказана в протоколі загальних зборів засновників ФГ «Овен» від 25.04.2014, про передачу своєї частки у повному обсязі відповідачам-1,2 ним не подавалась, протокол від 25.04.2014 не підписувався.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як було вказано вище, ухвалою суду від 10.07.2023 частково задоволено клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи. Призначено у справі № 904/1295/23 судову експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у протоколі Загальних зборів засновників Фермерського господарства "Овен" від 25.04.2014 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

На адресу суду, 01.11.2023 надійшло клопотання судових експертів про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання судової експертизи. У вказаному клопотанні судові експерти просять надати:

- оригінал досліджуваного протоколу Загальних зборів засновників Фермерського господарства "Овен" від 25.04.2014;

- експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_1 (5 аркушів почерку; 5 аркушів підпису), виконані у судовій залі та посвідчені підписом судді.

Ухвалами суду від 13.11.2023, 29.11.2023 ОСОБА_1 викликався у судове засідання для відібрання експериментальних зразків підпису та почерку.

ОСОБА_1 у судові засідання для відібрання експериментальних зразків підпису та почерку не з`являвся. Натомість, представником позивача було подано до суду декілька заяв, у яких останній просив припинити проведення судової експертизи.

Справу № 904/1295/23, 30.01.2024 повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області із повідомленням про неможливість надання висновку судового експерта внаслідок, зокрема, не надання витребуваних документів та не проведення оплати судової експертизи.

А отже, судова експертиза, призначена судом у справі № 904/1295/23 не була проведена саме внаслідок бездіяльності позивача.

Позивач надав до суду висновок судового експерта від 11.08.2023 № СЕ-19/104-23/26044-ПЧ (том 3, а.с. 232 - 241), який був зроблений на виконання постанови слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.07.2023 у кримінальному провадженні №0001288.

Відповідно до такого висновку, підписи від імені ОСОБА_1 , розташовані в наступних документах реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен":

- в реєстраційній картці про проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (ст. 53, 54, 55, 57 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- розпорядження № 01/12 від 05.09.2012 "Про внесення змін до установчих документів" (ст. 58 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- статут (нова редакція) Фермерського господарства "Овен" (ст. 59, 66 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (ст. 69, 70 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- протокол Загальних зборів членів Фермерського господарства "Овен" (ст. 72 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- зміни до статуту Фермерського господарства "Овен" (ст. 73, 74 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (ст. 77, 780 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- протокол Загальних зборів членів Фермерського господарства "Овен" (ст. 80 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- статут (нова редакція) Фермерського господарства "Овен" (ст. 81, 88 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- протокол Загальних зборів засновників та членів Фермерського господарства "Овен" (ст. 90, 100 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен");

- протокол Загальних зборів членів Фермерського господарства "Овен" (ст. 102 реєстраційної справи Фермерського господарства "Овен")

виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Положеннями ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 98 ГПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 3 ст. 98 ГПК України, висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Разом з цим, частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Слід звернути увагу на те, що не підлягають доказуванню у господарському процесі тільки обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі. Обвинувальний же вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З аналізу змісту наведених статей вбачається, належним доказом наявності певного факту під час розгляду господарського спору може бути висновок експерта щодо конкретного питання, наданий на замовлення учасника справи, або на підставі ухвали суду про призначення експертизи у справі, що розглядається. У іншому випадку, такі обставини підлягають доказуванню за загальними правилами господарського судочинства.

Крім того, як правильно зауважили відповідачі під час розгляду цієї справи, у висновку судового експерта від 11.08.2023 № СЕ-19/104-23/26044-ПЧ не вказано жодних ідентифікуючих ознак документів, які досліджувались експертом (відсутні номери, дати, інші реквізити), відсутні фотозображення досліджуваних документів.

Як наслідок, неможливо встановити, чи було взагалі судовим експертом досліджено питання автентичності підпису ОСОБА_1 у протоколі Загальних зборів засновників Фермерського господарства "Овен" від 25.04.2014.

При цьому, щодо клопотань позивача про виклик судового експерта, що склав висновок від 11.08.2023 № СЕ-19/104-23/26044-ПЧ, у судове засідання для надання пояснень слід зазначити, що у будь-якому випадку ідентифікація документів, що досліджувались, має бути відображена у наданому висновку судової експертизи, а не встановлюватись усними поясненнями експерта.

Тому, висновок експерта в кримінальній справі з точки зору повноти, вірогідності доказової сили тощо, мають досліджуватись уповноваженим органом в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, що виходить за межі повноважень господарського суду.

За таких обставин, висновок судового експерта, наданий в рамках кримінального провадження № 0001288, не є належним та допустимим доказом підписання протоколу Загальних зборів засновників Фермерського господарства "Овен" від 25.04.2014 на ОСОБА_1 , а іншою особою.

А отже, позивач не довів належними та допустимими доказами факту підробки підпису ОСОБА_1 у протоколі загальних зборів засновників ФГ «Овен» від 25.04.2014 та незаконного вибуття частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в загальному розмірі 40% вартістю 6 000 грн. з його володіння.

Крім того, слід зазначити, що із сукупності наявних у справі доказів вбачається, що позивач дійсно був обізнаний про вибуття з його володіння частки у розмірі 40 % у статутному капіталі ФГ «Овен» та виключення його зі складу членів ФГ «Овен» з 2014 року.

Так, за договорами купівлі - продажу від 21.12.2017 № 550 та від 18.11.2021 № 3332 ОСОБА_1 продав, а ФГ «Овен» придбало об`єкти нерухомості. Ціна таких договорів склала 10 000 000 грн. та 3 500 000 грн. відповідно. Тобто, такі правочини є значними та мають погоджуватись рішення загальних зборів учасників.

При цьому, ОСОБА_1 , як учасник ФГ «Овен», участі у таких загальних зборах не приймав, рішення на вчинення фермерським господарством значного правочину не надавав.

Також ОСОБА_1 у щорічних деклараціях державного службовця за 2016 та 2017 роки вказував про те, що його син - ОСОБА_2 володіє часткою у розмірі 50% статутного капіталу та є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ФГ «Овен».

Відомостей щодо наявності у ОСОБА_1 корпоративних прав у ФГ «Овен» останній у деклараціях не зазначав. Тобто, ОСОБА_1 визнавав, що станом принаймні на 2016 рік він не володів часткою у статутному капіталі ФГ «Овен».

Крім того, особливістю фермерського господарства є те, що його члени зобов`язані приймати особисту трудову участь в його діяльності.

Із врахуванням обмежень щодо сумісництва посад, визначених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", трудова участь позивача у фермерському господарстві була неможливою. Що підтвердив сам позивач під час розгляду цього спору.

За таких обставин, відсутні встановлені законом підстави для витребування з володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в загальному розмірі 40% вартістю 6 000 грн.

А отже, позовні вимоги у вказаній частині є необґрунтованими.

Щодо позовних вимог про скасування реєстраційних дій № 024000043 від 04.10.2021 та № 025000043 від 18.02.2022 змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен".

Як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, 25.04.2014 ОСОБА_1 добровільно передав належну йому частку у розмірі 40 % у статутному капіталі ФГ «Овен» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частинах.

Цього ж дня - 25.04.2014 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань були здійснені відповідні зміни; частка у розмірі 40 % у статутному капіталі ФГ «Овен» вибула із володіння ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 вибув зі складу членів ФГ «Овен».

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом статті 16 ЦК України. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у частині 2 статті 15 ЦК України.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 ГПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до частини 2 статті 45 ГПК України, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду, від 23.06.2020 у справі № 909/447/19, від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18.

З огляд на те, що станом на момент вчинення реєстраційних дій № 024000043 від 04.10.2021 та № 025000043 від 18.02.2022 у ОСОБА_1 були відсутні корпоративні права у Фермерському господарстві "Овен", вчинення оскаржуваних реєстраційних дій жодним чином не порушило права та обов`язки позивача.

За таких обставин, позовні вимоги про скасування реєстраційних дій №024000043 від 04.10.2021 та № 025000043 від 18.02.2022 змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен" - є необґрунтованими.

Щодо визначення позивачами у позові у якості відповідача-4: Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Рисіної Світлани Вікторівни окремо слід зазначити про таке.

Відповідно до частин першої - третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі №520/17304/15-ц (пункт 63)).

Зі змісту і характеру відносин між учасниками цієї справи вбачається, що позивач має спір з ФГ "Овен", яке, на його думку, порушило вимоги чинного законодавства та статуту під час виключення його зі складу членів фермерського господарства та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, на думку позивача, протиправно заволоділи його часткою у статутному капіталі ФГ "Овен".

Державна реєстрація внесених Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Рисіною Світланою Вікторівною змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен" є лише офіційним визнанням факту прийняття фермерським господарством рішень щодо господарської діяльності ФГ "Овен".

Державний реєстратор здійснює реєстрацію змін відомостей щодо юридичної особи на підставі поданих йому документів та не повинен досліджувати обставини дотримання юридичною особою вимог чинного законодавства та статуту під час скликання та проведення загальних зборів, за наслідками яких були прийняті певні рішення.

Отже, позовні вимоги, спрямовані на скасування рішень про державну реєстрацію відповідних речових прав, не можуть бути звернені до приватного нотаріуса, якого позивач визначив співвідповідачем. Ажде Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Рисіною Світланою Вікторівною не було порушено прав позивача самим фактом реєстрації змін відомостей щодо ФГ "Овен".

Скасування судом запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є підставою для вчинення відповідної реєстраційної дії. Остання вчиняється будь-яким державним реєстратором, а не лише тим, який вчинив оскаржувану реєстраційну дію. Із набранням законної сили відповідним судовим рішенням виникає юридичний факт, з яким законодавство пов`язує юридичні наслідки, зокрема, обов`язок державного реєстратора вчинити відповідну реєстраційну дію.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75)).

Належним відповідачем за позовними вимогами про скасування реєстраційних дій №024000043 від 04.10.2021 та № 025000043 від 18.02.2022 змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен" є лише ФГ "Овен".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 та від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц.

Наведене є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача до Відповідача-4: Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Рисіної Світлани Вікторівни.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться: архівним витягом від 14.02.2023 № 38-З (т. 1 а.с. 43 - 44), розпорядженням від 09.02.2000 № 39-р (т. 1 а.с. 45), статутом ФГ "Овен" (т. 1 а.с. 46 - 54), трудовою книжкою (т. 1 а.с. 55 - 59), протоколом від 26.10.2014 (том 1, а.с. 60 - 61), рішенням від 04.11.2014 № 572-36/УI (том 1, а.с. 62), рішенням від 24.12.2016 № 363-13/УI (том 1, а.с. 63), судовим рішенням у справі № 197/674/22 (том 1, а.с. 64 - 66), витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (том 1, а.с. 67 - 75, 104 - 117), адвокатським запитом від 01.02.2023 (том 1, а.с. 76), відповіддю на адвокатський запит від 10.02.2023 № 17 (том 1, а.с. 77), статутом ФГ "Овен" 2022 року (т. 1 а.с. 78 - 90), адвокатським запитом від 15.02.2023 (том 1, а.с. 91), відповіддю на адвокатський запит від 21.02.2023 № 01/23 (том 1, а.с. 92), адвокатським запитом від 08.02.2023 (том 1, а.с. 93 - 95), адвокатським запитом від 13.02.2023 (том 1, а.с. 96 - 97), відповіддю на адвокатський запит від 08.03.2023 № 693/0/531-23 (том 1, а.с. 98 - 99), адвокатським запитом від 25.02.2023 (том 1, а.с. 100 - 102), витягом з веб-сайту ТОВ «Нова Пошта» (том 1, а.с. 103), висновком судового експерта від 11.08.2023 № СЕ-19/104-23/26044-ПЧ (том 3, а.с. 232 - 241).

Обставини, на які посилається відповідач-1, доводяться: витягами з Єдиного державного реєстру декларацій (том 2, а.с. 89 - 105), супровідним листом від 10.05.2023 з додатками (том 2, а.с. 170 - 179).

Обставини, на які посилається відповідач-3, доводяться: статутом ФГ "Овен" (т. 2 а.с. 22 - 30), протоколом загальних зборів від 07.05.2014 (том 2, а.с. 31 - 32), оборотно-сальдовою відомістю по рахунку (том 2, а.с. 33), карткою рахунку № 46 (том 2, а.с. 34), договором купівлі - продажу від 21.12.2017 (том 2, а.с. 35 - 36), протоколом загальних зборів від 21.12.2017 (том 2, а.с. 37), договором купівлі - продажу від 18.11.2021 (том 2, а.с. 38 - 41), протоколом загальних зборів від 18.11.2021 (том 2, а.с. 42), протоколом загальних зборів від 18.02.2022 (том 2, а.с. 43 - 46).

Обставини, на які посилається відповідач-4, доводяться: витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (том 2, а.с. 67 - 77), супровідними листами (том 2, а.с. 78 - 79),

Також обставини справи підтверджуються копією реєстраційної справи ФГ "Овен", наданою органом реєстрації на виконання ухвали суду від 10.05.2023 (т. 2 а.с. 190 - 229, том 3, а.с. 7 - 116).

ЩОДО КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА ПРО ЗАСТОСУВАННЯ СТРОКІВ ПОЗОВНОЇ ДАВНОСТІ ДО ПОЗОВНИХ ВИМОГ:

Відповідачі заявили про застосування строків позовної давності до позовних вимог про витребування з володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в загальному розмірі 40% вартістю 6 000 грн.

Частиною 1 ст. 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, 25.04.2014 ОСОБА_1 добровільно передав належну йому частку у розмірі 40 % у статутному капіталі ФГ «Овен» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частинах.

Цього ж дня - 25.04.2014 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань були здійснені відповідні зміни; частка у розмірі 40 % у статутному капіталі ФГ «Овен» вибула із володіння ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 вибув зі складу членів ФГ «Овен».

Про обізнаність позивача також свідчить деклараціях державного службовця за 2016 та 2017 роки, у якій останній вказував про те, що його син - ОСОБА_2 володіє часткою у розмірі 50% статутного капіталу та є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ФГ «Овен». Водночас, відомостей щодо наявності у ОСОБА_1 корпоративних прав у ФГ «Овен» останній у деклараціях не зазначав.

Тому, щонайменше у 2016 році позивач був обізнаний про відсутність у нього частики у статутному капіталі ФГ «Овен».

За таких обставин, враховуючи приписи ст. 261 Господарського кодексу України, строк позовної давності для звернення позивача до суду з позовними вимогами про витребування з володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в загальному розмірі 40% вартістю 6 000 грн. - сплив 25.04.2017.

Разом з тим, позивач звернувся до суду тільки 10.03.2023, що підтверджується відміткою органу поштового зв`язку на конверті, у якому позовна заява була направлена до суду.

А отже, позивачем пропущено строки позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами про витребування з володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в загальному розмірі 40% вартістю 6 000 грн.

При цьому, позивач не навів жодних поважних причин пропуску строку позовної давності. Посилання ж позивача на те, що він не цікавився господарською діяльністю Фермерського господарства "Овен" у жодному разі не можуть бути визнані поважною підставою пропуску цього строку.

Разом з тим, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За таких обставин, оскільки під час розгляду даної справи встановлено відсутність порушеного права позивача, строки позовної давності судом не застосовуються.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Відповідача-1: ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), Відповідача-2: ОСОБА_3 (ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), Відповідача-3: Фермерського господарства "Овен" (ідентифікаційний код: 30701095; місце реєстрації: 53714, Дніпропетровська область, с. Інгулець, вул. Молодіжна, буд. 19а), Відповідача-4: Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Рисіної Світлани Вікторівни (місцезнаходження: 50081, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, буд. 74а) про:

- витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в розмірі 20% вартістю 3 000 грн.;

- витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 та повернення у власність ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Фермерського господарства "Овен" в розмірі 20% вартістю 3 000 грн.;

- скасування реєстраційної дії № 024000043 від 04.10.2021 змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен";

- скасування реєстраційної дії № 025000043 від 18.02.2022 змін відомостей про юридичну особу - ФГ "Овен".

Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 24.05.2024.

Суддя М.О. Ніколенко