ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/706/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.
розглянувши справу №916/706/24
Про стягнення 3937707,00 грн.
Від позивача: Сухорук А. М., за довіреністю
Від відповідача: Бойко А. В., за ордером
Встановив: Публічне акціонерне товариство Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Одеснафтопродукт про стягнення грошових коштів у розмірі 9359832,82 грн.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.02.2024р. прийнято позовну заяву Публічного акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта до розгляду та відкрито провадження у справі №916/706/24. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "25" березня 2024 р. о 10:20. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 25.03.2024р. о 10:20.
Одночасно з поданням позовної заяви до суду, Публічним акціонерним товариством Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд постановити ухвалу якою задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать Акціонерному товариству Одеснафтопродукт в межах суми позову в розмірі 9359832,82 грн.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.02.2024р. заяву про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта від 23.02.2024р. вх. № ГСОО 2-289/24 задоволено.
25.03.2024р. судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 15.04.2024р. о 10:40.
10.04.2024р. до суду відповідачем було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого було зазначено суду, що 22.02.2023р. Акціонерне товариство Одеснафтопродукт зробило заяву про припинення господарських зобов`язань за договорами між позивачем та відповідачем зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 5422125,84 грн.
12.04.2024р. до суду позивачем надано заяву про залишення без розгляду позовної заяви в частині стягнення 5422125,84 грн.
15.04.2024р. судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 06.05.2024р. о 11:30.
26.04.2024р. до суду позивачем було надано відповідь на відзив, відповідно до якого було зазначено суду, що після зарахування зустрічних однорідних вимог за відповідачем залишається борг у розмірі 3937707,00 грн.
26.04.2024р. до суду позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення 5422125,84 грн. та стягнути з відповідача 3937707,00 грн.
Також позивач просив суд не розглядати заяву позивача про залишення позовної заяви без розгляду в частині стягнення 5422125,84 грн.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.05.2024р. закрито підготовче провадження у справі №916/706/24. Призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "27" травня 2024 р. о 10:20. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 27.05.2024р. о 10:20.
27.05.2024 р. судове засідання перервалося у зв`язку з технічною проблемою доступу до сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) для встановлення відеоконференцзв`язку.
Ухвалою господарського суду Одеської області 27.05.2024р. відкладено судове засідання по справі №916/706/24 на "29" травня 2024 р. о 11:15. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 29.05.2024р. о 11:15.
У судовому засіданні 29.05.2024 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 29.05.2024р.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.
В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що 13.08.2021р. між Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» та Акціонерним товариством Одеснафтопродукт було укладено Договір поставки нафтопродуктів №564/2/2118.
За умовами укладеного Договору Постачальник взяв на себе зобов`язання передати у власність нафтопродукти (Товар) Покупцю, а Покупець зобов`язався прийняти і оплатити їх. Найменування, кількість, якість Товару, що підлягає поставці, строк його поставки, а також диференціал, який застосовується для розрахунку ціни Товару, та інші необхідні умови погоджуються Сторонами у додатках до Договору (п.1.2. Договору).
У відповідності до п.2.1. Договору, Постачальник поставляє, а Покупець приймає Товар на умовах FCA станція Кагамлицька Південної залізниці відповідно до «Інкотермс 2010. Правила ICC з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі». У разі розбіжності між положеннями «Інкотермс» і положень цього Договору, превалюють положення останнього.
Відповідно до п.2.5. Договору, Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання Товару з моменту передачі його в розпорядження транспортної організації (перевізника).
Згідно п.2.6. Договору, Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем щодо кількості згідно з вагою, вказаною в залізничній накладній.
У відповідності до розділу 7 Договору, строк дії Договору: з моменту підписання Сторонами Договору по 31.08.2022, а в частині розрахунків до повного їх здійснення.
Як вказує позивач, 04.10.2021р. в рамках Договору між сторонами була підписана Специфікація №2 на поставку нафтопродуктів (Додаток №2 до вказаного Договору).
За поясненнями позивача, 29.11.2021р. між Сторонами в рамках вказаного Договору була підписана Специфікація №3 на поставку у грудні 2021 (Додаток №3) та поставка Товару у вказаному періоді не відбувалась.
В подальшому, протягом січня 2022р. між Сторонами були підписані наступні Акти приймання-передачі нафтопродуктів (Бензолу нафтового): 24.01.2022р. Акт №01/01 на суму 1851817,51 грн. та у кількості 57,950 тонн (рахунок-фактура №2135 від 24.01.2022, накладна 44975357 та відвантажувальна відомість за 24.01.2022); 31.01.2022р. Акт №02/01 на суму 1869393,01 грн. та у кількості 58,500 тонн (рахунок-фактура №3336 від 31.01.2022, накладна 43038967 та відвантажувальна відомість за 31.01.2022).
31.01.2022 між Сторонами в рамках Договору був підписаний Акт №01/01 коригування цін нафтопродуктів. Погоджена ціна відповідає ціні вказаній в Спеціфікації №4 на поставку нафтопродуктів (Додаток №4 в редакції від 31.01.2022).
Відповідно до п.4.1. Договору, оплата Товару може бути здійснена Покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки Товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена Покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі Постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 30-ти (тридцяти) календарних днів від дати передачі Товару. Підставою для перерахування оплати за Товар є рахунок Постачальника. Відповідно, на виконання умов Договору, позивачем були виставлені рахунки на оплату.
Позивачем було також зазначено суду, що відповідач тільки частково здійснив оплату вартості отриманого Товару в сумі 60903621,00 грн., за попередньо виставленими рахунками на оплату (№93167759 від 31.08.2021, №93168053 від 15.09.2021, №93168448 від 04.10.2021, №93169098 від 29.11.2021) у наступному порядку: 02.09.2021р. оплата у розмірі 12 953 723,85 грн.; 07.09.2021р. оплата у розмірі 13011398,66 грн.; 15.09.2021р. оплата у розмірі 5146293,49 грн.; 15.09.2021р. оплата у розмірі 13416999,68 грн.; 20.09.2021р. оплата у розмірі 986912,10 грн.; 27.09.2021р. оплата у розмірі 6236074,68 грн.; 07.10.2021р. оплата у розмірі 4218768,37 грн.; 29.12.2021р. оплата у розмірі 4933450,17 грн.
Згідно пункту 2.2. Договору, Покупець зобов`язаний прийняти поставлений Товар, здійснивши зі свого боку всі дії, необхідні для забезпечення передачі та отримання Товару. Пункт 4.3. вказаного Договору передбачає, що поставка Товару здійснюється Постачальником тільки після належного виконання Покупцем дій, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, без яких поставка Товару не може та/або не повинна бути здійснена Постачальником.
Згідно п.2.2.1 Договору, вагоцистерни мають бути придатні для навантаження Товару, які Покупець зобов`язаний самостійно і за свій рахунок надавати Постачальнику.
На дату звернення з даною позовною заявою до суду заборгованість відповідача становили - 9359832,82 грн. (з яких 9304997,90 грн. заборгованість за отриманий бензол нафтовий та 54 834,92 грн. заборгованість за послуги).
Відповідно до наданого відзиву, відповідачем було зазначено суду, що в межах Договору поставки №201/2/2118 від 17.03.2020р. у позивача наявна заборгованість перед відповідачем у розмірі 5422125,84 грн., оскільки позивач не повернув кошти та не здійснив поставку товару на вказану суму.
22.02.2023р. відповідач зробив письмову заяву про припинення господарських зобов`язань за договорами між Публічним акціонерним товариством Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта та Акціонерним товариством Одеснафтопродукт зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
Зазначеною письмовою заявою Акціонерне товариство Одеснафтопродукт вчинило правочин щодо припинення грошових зобов`язань позивача перед відповідачем за Договором поставки від 17.03.2020р. №201/2/2118 де відповідач є кредитором, а позивач є боржником, у зв`язку із невиконання грошового зобов`язання щодо повернення відповідачу здійсненої попередньої оплати в сумі 5422125,84 грн., а також щодо часткового припинення грошових зобов`язань відповідача перед позивачем за Договором №564/2/2118 від 13.08.2021р. на таку суме суму грошових коштів, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
Також відповідачем було зазначено суду, що він просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Надаючи заяву про зменшення позовних вимог, позивачем було зазначено суду, що 10.04.2024 Акціонерне товариство Одеснафтопродукт направило засобом електронного зв`язку на адресу уповноваженого представника пощивача відзив на позовну заяву та заяву від 18.03.2024 №06/109 про припинення господарських зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 5422125,84 грн.
Зі змісту заяви про зарахування вбачається, що Акціонерне товариство Одеснафтопродукт підтвердило наявність заборгованості перед ПАТ «Укртатнафта» за Договором поставки нафтопродуктів №564/2/2118 від 13.08.2021р., невиконання якого в частині оплати поставленого відповідачу бензолу нафтового стало підставою для звернення ПАТ «Укртатнафта» до суду за захистом свого порушеного права.
Зарахування заборгованості по вказаному Договору в частині 5422125,84 грн. відповідач здійснив в односторонньому порядку та зазначив про відсутність спору в цій частині.
При цьому, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за Договором поставки нафтопродуктів №564/2/2118 від 13.08.2021 складає 3937707,00 грн.
Пункт 6 заяви Акціонерного товариства Одеснафтопродукт від 18.03.2024 №06/109 про припинення господарських зобов`язань між сторонами зарахуванням зустрічних однорідних вимог, зокрема передбачає, що «після зарахування зустрічних однорідних зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів від 13.08.2021р. №564/2/2118 АТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» буде залишатися боржником, а ПАТ «Укртатнафта» кредитором при виконанні грошового зобов`язання в сумі 3937707,00 грн. (три мільйони дев`ятсот тридцять сім тисяч сімсот сім грн.) в тому числі ПДВ.»
Позивачем було зазначено суду, що наразі, сума в розмірі 5422125,84 грн. підтверджена відомостями бухгалтерського обліку ПАТ "Укртатнафта", як заборгованість в рамках договору поставки нафтопродуктів №201/2/2118 від 17.03.2020.
Натомість, залишок заборгованості за Договором поставки нафтопродуктів №564/2/2118 від 13.08.2021 в сумі 3937707,00 грн. підлягає стягненню з відповідача з урахуванням заяви останнього про зарахування зустрічних однорідних вимог та обставин, викладених позивачем у позовній заяві.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як з`ясовано судом, правовідносини між Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», постачальником, та Акціонерним товариством Одеснафтопродукт, як покупцем, виникли на підставі укладеного між ними 13.08.2021р. Договору поставки нафтопродуктів №564/2/2118.
За матеріалами справи вбачається, що між сторонами були підписані наступні Акти приймання-передачі нафтопродуктів: від 23.09.2021 Акт №9/09 на суму 1896240,80 грн., від 30.09.2021р. Акт №10/09 на суму 1868240,53 грн., від 15.09.2021 Акт №6/09 на суму 7393628,00 грн., від 03.09.2021 Акт №1/09 на суму 3341366,08 грн., від Акт №2/09 на суму 8423415,89 грн., від Акт №3/09 на суму 3747370,07 грн., від 21.09.2021р. Акт №07/09 на суму 5634277,44 грн., від 15.09.2021 Акт №5/09 на суму 9316313,52 грн., від 22.09.2021р. Акт №8/09 на суму 3724036,50 грн., від 09.09.2021 Акт №4/09 на суму 7499406,83 грн.
Судом з`ясовано, що між сторонами були підписані наступні Акти приймання-передачі нафтопродуктів : від 05.10.2021р. Акт №1/10 на суму 1698788,82 грн., від 05.10.2021р. Акт №2/10 на суму 1722955,69 грн., від 07.10.2021р. Акт №3/10 на суму 1728642,01 грн., від 07.10.2021р. Акт №4/10 на суму 6907460,13 грн., від 12.10.2021 Акт №5/10 на суму 1721534,11 грн.
29.11.2021р. між сторонами була підписана Специфікація №3 на поставку у грудні 2021р.
Судом з`ясовано, що між Сторонами були підписані наступні Акти приймання-передачі нафтопродуктів: від 24.01.2022р. Акт №01/01 на суму 1851817,51 грн. та від 31.01.2022р. Акт №02/01 на суму 1869393,01 грн.
31.01.2022 між Сторонами в рамках Договору був підписаний Акт №01/01 коригування цін нафтопродуктів. Погоджена ціна відповідає ціні вказаній в Спеціфікації №4 на поставку нафтопродуктів (Додаток №4 в редакції від 31.01.2022).
У урахуванням наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідачем було отримано товар, з урахуванням коригування цін на суму 70208618,90 грн.
За наявними в матеріалах справи доказами з`ясовано, що відповідачем було часткового здійснено оплату вартості отриманого товару у розмірі 60903621,00 грн.
Згідно пункту 2.2. Договору, Покупець зобов`язаний прийняти поставлений Товар, здійснивши зі свого боку всі дії, необхідні для забезпечення передачі та отримання Товару. Пункт 4.3. вказаного Договору передбачає, що поставка Товару здійснюється Постачальником тільки після належного виконання Покупцем дій, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, без яких поставка Товару не може та/або не повинна бути здійснена Постачальником.
Згідно п.2.2.1 Договору, вагоцистерни мають бути придатні для навантаження Товару, які Покупець зобов`язаний самостійно і за свій рахунок надавати Постачальнику.
Отже, з урахуванням поставки товару, коригування ціни такого товару, наявності заборгованості за надані послуги, а також враховуючи проплати з боку відповідача заборгованість становила 9359832,82 грн.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).
За положеннями статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Частиною першою статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Відповідно до статті 689 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).
Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).
У подальшому, 10.04.2024 Акціонерне товариство Одеснафтопродукт направило засобом електронного зв`язку на адресу уповноваженого представника пощивача відзив на позовну заяву та заяву від 18.03.2024 №06/109 про припинення господарських зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 5422125,84 грн. Зарахування заборгованості по вказаному Договору в частині 5422125,84 грн. відповідач здійснив в односторонньому порядку та зазначив про відсутність спору в цій частині.
Пункт 6 заяви Акціонерного товариства Одеснафтопродукт від 18.03.2024 №06/109 про припинення господарських зобов`язань між сторонами зарахуванням зустрічних однорідних вимог, зокрема передбачає, що «після зарахування зустрічних однорідних зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів від 13.08.2021р. №564/2/2118 АТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» буде залишатися боржником, а ПАТ «Укртатнафта» кредитором при виконанні грошового зобов`язання в сумі 3937707,00 грн. (три мільйони дев`ятсот тридцять сім тисяч сімсот сім грн.) в тому числі ПДВ.».
При цьому, позивач зазначав, що залишок заборгованості відповідача перед позивачем за Договором поставки нафтопродуктів №564/2/2118 від 13.08.2021 складає 3937707,00 грн.
Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Акціонерним товариством Одеснафтопродукт прийнятих на себе договірних зобов`язань за умовами Договору поставки нафтопродуктів №564/2/2118 від 13.08.2021р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги позивача підлягають часткову задоволенню судом зі стягненням з відповідача 3937706,98 грн. (9359832,82-5422125,84 грн.).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта задовольнити частково.
3.В іншій частині позову відмовити.
Повний текст рішення складено 29 травня 2024 р.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко