ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про передачу справи за підсудністю

"24" травня 2024 р. м. Ужгород Справа №907/467/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали за позовом

Комунальної установи Управління спільною власністю територіальних громад Закарпатської обласної ради, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

про стягнення 76 335,23 грн, у тому числі 69 940,24 грн заборгованості у відшкодування витрат на оплату комунальних послуг та утримання комунального майна, 5338,27 грн пені та 1056,72 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами,

ВСТАНОВИЛА:

Комунальною установою Управління спільною власністю територіальних громад Закарпатської обласної ради, м. Ужгород Закарпатської області заявлено позов до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ про стягнення 76 335,23 грн, у тому числі 69 940,24 грн заборгованості у відшкодування витрат на оплату комунальних послуг та утримання комунального майна, 5338,27 грн пені та 1056,72 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Предметом заявлених позовних вимог виступає стягнення з відповідача суми 69 940,24 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за Договором про порядок участі орендаря (суборендаря) у компенсації (відшкодуванні) витрат на оплату комунальних послуг і утримання комунального майна області (майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області) №05-07-02/03 від 19.01.2021, та нарахованих із наведеної підстави пені в розмірі 5338,27 грн та 1056,72 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами

При цьому, мотивуючи підсудність даного спору Господарському суду Закарпатської області, позивач вказує на те, що предмет Договору відшкодування, стягнення заборгованості за користування комунальними послугами в межах об`єкта нерухомого майна, який перебував в строковому платному користуванні відповідача, належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Закарпатської області та знаходиться за адресою: вул. Гойди, будинок 8, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, а відтак, у даному випадку підлягають застосуванню приписи ч. 3 ст. 30 ГПК України щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням майна.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що дана справа не підсудна Господарському суду Закарпатської області з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У параграфі 3 глави 2 розділу І Господарського процесуального кодексу України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності), встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

На підставі ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Частинами 1, 2 ст. 29 ГПК України визначено, що позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів. Право вибору між господарськими судами, яким відповідно цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність, за змістом ч. 5 ст. 30 ГПК України, визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування. Аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 15.05.2018 у справі №905/1566/17 та в постанові від 21.04.2022 у справі №917/1212/21.

Відповідно до частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Водночас частиною 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно він наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Тобто якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині 5 статті 30 ГПК України, то розгляд такої справи у будь-якому разі відноситься до компетенції виключно Господарського суду міста Києва та будь-який інший суд неуповноважений здійснювати розгляд відповідної справи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №914/240/18, від 12.01.2021 у справі №918/572/19, від 20.10.2021 у справі №921/730/19, від 27.07.2022 у справі №910/1718/21.

При цьому, суд зауважує, що у випадку виникнення конкуренції норм ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України та ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України під час визначення підсудності спору із приводу нерухомого майна, відповідачем у якому є орган, зазначений у ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, судам слід керуватись ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.02.2020 у справі №914/240/18, від 27.07.2022 у справі №910/1718/21.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна служба України з безпеки на транспорті, вул. Фізкультури, будинок 9, м. Київ, 03150 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 39816845) за організаційно правовою формою є органом державної влади та створена постановою Кабінету Міністрів України Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади № 442 від 10.09.2014.

Згідно з положеннями вказаної постанови, Державна служба України з безпеки на транспорті входить до центральних органів виконавчої влади.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (із змінами), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відтак, беручи до уваги вищенаведені законодавчі положення та провівши аналіз суб`єктного складу учасників даного спору, суд дійшов висновку про те, що даний спір, у силу приписів ч. 5 ст. 30 ГПК України, підсудний Господарському суду міста Києва.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України).

При постановленні даної ухвали судом також враховано, що положеннями ст. 279 Господарського процесуального кодексу України передбачено скасування судового рішення, яким закінчено розгляд справи, у випадку прийняття такого рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна заява (матеріали справи №907/467/24) Комунальної установи Управління спільною власністю територіальних громад Закарпатської обласної ради, м. Ужгород Закарпатської області до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ про стягнення 76 335,23 грн, у тому числі 69 940,24 грн заборгованості у відшкодування витрат на оплату комунальних послуг та утримання комунального майна, 5338,27 грн пені та 1056,72 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами підлягає передачі на розгляд Господарському суду міста Києва за підсудністю.

Керуючись ст. 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Матеріали позовної заяви б/н від 16.05.2024 (вх. №02.3.1-05/496/24 від 16.05.2024) (справи №907/467/24) Комунальної установи Управління спільною власністю територіальних громад Закарпатської обласної ради, м. Ужгород Закарпатської області до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ про стягнення 76 335,23 грн, у тому числі 69 940,24 грн заборгованості у відшкодування витрат на оплату комунальних послуг та утримання комунального майна, 5338,27 грн пені та 1056,72 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами із доданими до неї документами надіслати Господарському суду міста Києва (вул. Б.Хмельницького, буд. 44-В, м. Київ, 01054) за підсудністю.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 24.05.2024.

Суддя Пригара Л.І.