ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 рокуСправа № 912/2195/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи №912/2195/23

за позовом Заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області, 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, пров. С.Бандери, 7, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Міністерства освіти і науки України, 01135, м. Київ, пр. Берестейський, 10

до відповідачів: 1. Професійно-технічного училища №16 м. Мала Виска, 26200, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56, корпус 1

2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, 49000, м Дніпро, вул. Центральна, 6

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тепло енергетична компанія", 28200, Кіровоградська область, Кропивницький район, смт Новгородка, вул. Центральна, 17

про визнання недійсним договору та зобов`язання повернути майно

за участю представників:

від прокурора - Топонар Н.С., посвідчення №075395 від 01.03.2023;

від позивача - участі не брали;

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - Павловська С.С., виписка з ЄДР;

від відповідача 3 - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Міністерства освіти і науки України з вимогами до Професійно-технічного училища №16 м. Мала Виска (далі - ПТУ №16 м. Мала Виска), Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - РВ ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях), Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тепло енергетична компанія" (далі - ТОВ "УТЕК") про:

- визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №42-34/21 від 10.12.2021, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська тепло енергетична компанія" та Професійно-технічним училищем №16 м. Мала Виска;

- зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська тепло енергетична компанія" () повернути державне майно, що перебуває у власності Міністерства освіти і науки України, - приміщення котельні (комори) площею 122 кв.м, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56/1 балансоутримувачу - Професійно-технічному училищу №16 м. Мала Виска ().

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що оспорюваний договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №42-34/21 від 10.12.2021 укладено з порушенням вимог ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту", що є підставою для його визнання недійсним та повернення орендованого приміщення.

Ухвалою від 04.12.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/2195/23; постановив справу №912/2195/23 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 26.12.2023 о 14:30 год; встановив учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

21.12.2023 від позивача надійшли письмові пояснення.

22.12.2023 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження у справі.

26.12.2023 від позивача надійшли письмові пояснення про справі.

Ухвалою від 26.12.2023 зупинено провадження у справі №912/2195/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у справі №917/1173/22, та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

26.03.2024 заступником керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області подано клопотання про поновлення провадження у справі, за змістом якого прокурором повідомлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень Великою Палатою Верховного Суду оприлюднено повний текст постанови від 16.02.2024 у справі №917/1173/22.

Ухвалою від 05.04.2024 поновлено провадження у справі №912/2195/23 та призначено підготовче засідання на 25.04.2024 о 11:30 год.

12.04.2024 від представника відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебування головного спеціаліста відділу представника інтересів регіонального відділення у Запорізькій та Кіровоградській областях управління правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях Павловської С.С. в щорічній плановій відпустці.

Ухвалою господарського суду від 25.04.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача 2 про відкладення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження у справі №912/2195/23 та призначено справу №912/2195/23 до розгляду по суті на 16.05.2024 о 11:30 год.

Відповідач 1 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що долучено до справи.

Позивач та відповідач 2 належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать електронні повідомлення, які містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача 3 не брав участі в судовому засіданні 16.05.2024.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно сформованого судом запиту до підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" встановлено відсутність електронного кабінету ТОВ "УТЕК", з підстав чого суд направив відповідачу 3 ухвалу про відкриття провадження у справі в паперовій формі.

Ухвала направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження ТОВ "УТЕК", за якою відповідач 3 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та яка зазначена в позовній заяві.

Конверт з ухвалою від 04.12.2023 повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою" вважається днем вручення останньому відповідної ухвали суду.

Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту свідчить, що ухвала не вручена з причин, які не залежать від суду, який в установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача 3 про розгляд справи судом.

Окрім того, суд повідомив відповідача 3 про відкриття провадження у даній справі телефонограмою №309 від 25.12.2023, яку прийняв засновник ТОВ "УТЕК" Сачівкіна О.О.

13.05.2024 на адресу суду повернувся поштовий конверт з ухвалою від 25.04.2024, направлений ТОВ "УТЕК", із зазначенням причин повернення "адресат відмовився".

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому, примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат відмовився", "за закінченням терміну зберігання", з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, судом вжито всіх належних заходів для повідомлення відповідача 3 про розгляд справи.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 16.05.2024 за відсутності представників позивача, відповідачів 1, 3.

Відповідачі 1, 3 не скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву.

Частиною 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідачі 1, 3 у встановлений строк не подали до суду відзив на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засіданні 16.05.2024 судом розпочато розгляд справи по суті та досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, господарський суд встановив наступні обставини.

Відповідно до Статуту ПТУ №16 м. Мала Виска, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №361 від 13.01.2018 (а.с. 75-96 т. 1), ПТУ №16 м. Мала Виска підпорядковане Міністерству освіти і науки України; є державним закладом професійної освіти (пункт 1.1.), майно училища є об`єктами державної власності, що закріплюється за ним на праві оперативного управління; функції управління майном здійснює центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки (пункт 7.9.).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №312341157 від 13.10.2022 вбачається, що у Реєстрі наявні відомості під реєстраційним номером 31 щодо державної реєстрації права власності, зокрема, на котельню (літера "К"); вона є частиною комплексу будівель, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56/1; відноситься до державної власності; власником є Міністерство освіти і науки України (а.с. 102-103 т. 1).

10.09.2021 ТОВ "УТЕК" відповідно до листа за №7 звернулося до РВ ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та ПТУ №16 м. Мала Виска, в якому висловило зацікавленість в оренді приміщення котельні, площею 122 кв.м, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56/1; з метою надання послуг теплопостачання, та просило включити майно до переліку Першого типу (а.с. 37-38 т. 1).

15.09.2021 РВ ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях листом №16/2-02-2244 здійснило запит інформації від ПТУ №16 м. Мала Виска щодо характеристики відповідного майна, його первісної та залишкової вартості.

Згідно з довідкою №189 від 05.10.2021 ПТУ №16 м. Мала Виска є балансоутримувачем приміщення котельні (комори) площею 122 кв.м, що знаходиться за адресою: 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56, корп. 1, первинна вартість якого становить 107 035,00 грн, залишкова - 372 125,15 грн, ринкова - 372 125,15 грн (а.с. 34 т. 1).

10.11.2021 ТОВ "УТЕК" звернулося до РВ ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях із заявою №22 про передачу приміщення котельні в оренду (а.с. 120 т. 1).

Як слідує із протоколу електронного аукціону №LLE001-UA-482, сформованого 24.11.2021 та проведеного 25.11.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Національна електронна біржа" на замовлення організатора - РВ ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, був здійснений аукціон з оренди приміщення котельні (комори), площею 122 кв.м, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Шевченка, буд. 56, корп. 1. Переможцем аукціону стало ТОВ "УТЕК" (а.с. 121-122 т. 1).

26.11.2021 ПТУ №16 м. Мала Виска звернулося з листом №348 до Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації про надання дозволу на укладення з ТОВ "УТЕК" договору оренди приміщення котельні, площею 122 кв.м, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Шевченка, буд. 56, корп. 1 (а.с. 51 т. 1).

10.12.2021 між РВ ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - Орендодавець), ТОВ "УТЕК" (далі - Орендар) та ПТУ №16 м. Мала Виска (далі - Балансоутримувач) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №42-34/21 (далі - Договір), який складається з розділу І. Змінювані умови договору (далі - Умови) та розділу ІІ. Незмінювані умови договору (а.с. 52-65 т. 1).

Відповідно до п. 1.1. розділу ІІ. Договору Орендодавець і Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов.

Згідно з п. 4.1. розділу І. об`єктом оренди є нежитлове приміщення котельні (комори) площею 122 кв.м, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56/1.

У п. 4.3. розділу І. Договору передбачено, що об`єкт оренди не є пам`яткою культурної спадщини.

Пунктом 5.1. розділу І. Договору визначено, що майно отримано в оренду в результаті аукціону.

За умовами п. 6.1. розділу І. Договору балансова залишкова вартість майна визначена на підставі фінансової звітності Балансоутримувача станом на останню дату місяця, що передувала даті оприлюднення оголошення, а саме 30.09.2021, становить 53 517,00 грн без ПДВ.

Згідно з п. 7.1.1. розділу І. Договору майно може бути використане Орендарем з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо установами або закладами, визначеними у п. 29 Порядку, і які є пов`язаними із забезпеченням або обслуговуванням діяльності такої установи або закладу. Виробництво та постачання теплової енергії.

Місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, становить 535,17 грн без ПДВ. Розмір авансового внеску орендної плати складає дві місячні орендні плати 1 070,34 грн без ПДВ (п. 9.1., 10.1. розділу І. Договору).

Пунктом 12.1. розділу І. Договору визначено, що цей Договір укладено строком на 5 років з дати набрання чинності цим договором та діє до 09.12.2026 включно.

За умовами п. 13. розділу І. Договору Орендодавець не надав згоду на передачу майна в суборенду.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання - передачі майн (п. 2.1. розділу ІІ. Договору).

У п. 3.3. розділу ІІ. Договору погоджено, що Орендар сплачує орендну плату до державного бюджету Балансоутримавачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством) щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

За актом приймання-передачі від 10.12.2021 Балансоутримувач передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до державної власності - приміщення комори (приміщення котельні) площею 122 кв.м, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56/1 (а.с. 66-67 т. 1).

06.01.2022 Міністерство освіти і науки України надіслало Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації листа за №1/221-22, в якому висловило заперечення (не надало дозвіл) на укладення договору оренди приміщення котельні (комори), площею 122 кв. м, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Шевченка, буд. 56, корп. 1 (а.с. 68 т. 1).

Як стверджує прокурор, передача приміщення котельні, що є державною власністю, суперечить відповідному порядку передачі державного майна в оренду, оскільки не була погоджена з Міністерством освіти і науки України, в управлінні якого перебуває вказане майно, та є порушенням положень ст. ст. 5, 6 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 30 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту".

Вищенаведене, за доводами прокурора, свідчить про порушення інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України як органу управління державним майном та ПТУ №16 м. Мала Виска як органу, на балансі якого перебуває державне майно, та порушення забезпечення належного освітньо-виховного процесу студентів навчального закладу, що є порушенням вимог законодавства, чинного на момент укладення Договору, та є підставою для визнання його недійсним відповідно до положень ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та застосування наслідків недійсності правочину.

Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора до суду.

Відповідно до приписів ст. 131-1 Конституції України у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.

Згідно з вимогами ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі №3-рп/99 від 08.04.1999 за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність має бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 07.12.2018 у справі №924/1256/17).

Поряд з цим, Верховним Судом (у постанові від 21.12.2018 у справі №922/901/17, у постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц та у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18) надані правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень щодо прокурорського представництва, основними з яких є:

- обов`язок прокурора обґрунтувати та довести підстави для представництва, у тому числі у чому полягає бездіяльність компетентного органу;

- необхідністю представництва є недотримання таким органом розумного строку на звернення до суду із позовом;

- розумність строку повинна визначатися судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Отже, з огляду на викладене, прокурор повинен дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься у позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У даному спорі прокурор визначив Міністерство освіти і науки України у якості органу, який мав здійснювати захист інтересів держави.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630 від 16.10.2014, Міністерство освіти і науки України є центральним органом виконавчої влади. Міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

За змістом підпункту 89 пункту 4 Положення Міністерство здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

З викладених правових положень слідує, що Міністерство освіти і науки України є центральним органом виконавчої влади та у нього наявні правомочності на управління об`єктами державної власності, які належать до сфери його управління.

У даному випадку спірне майно належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України, а тому Міністерство повноважне представляти інтереси держави у спірних правовідносинах як державний орган та може бути позивачем у суді у випадку, коли це необхідно для реалізації відповідних повноважень задля забезпечення виконання функцій держави.

Листом №12.53-63-3515ВИХ-22 від 08.09.2022 керівник Новоукраїнської окружної прокуратури звернувся до Міністерства освіти і науки України про надання інформації щодо вжитих заходів по визнанню недійсним спірного договору оренди та вказав на порушення, які допущені при його укладенні (а.с. 97-99 т. 1).

Згідно з листом №1/11818-22 від 07.10.2022 Міністерство освіти і науки України повідомило прокурора, що ним не вживалися заходи контролю, оскільки воно не є розпорядником відповідної інформації, та висловило прохання вжити заходів, спрямованих на захист інтересів держави та недопущення втрати державного майна (а.с. 100-101 т. 1).

Відповідно до листа №53/02-5135ВИХ-23 від 15.09.2023 заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури звернувся до Міністерства освіти і науки України з проханням надати інформацію щодо самостійного звернення до суду з метою визнання недійним спірного договору (а.с. 125-127 т. 1).

У відповідь на вказаний лист Міністерство освіти і науки України у листі №1/14637-23 від 25.09.2023 висловило прохання здійснити захист інтересів держави шляхом звернення прокурора до суду з відповідним позовом (а.с. 128-130 т. 1).

З викладеного слідує, що позивач не вжив належні та необхідні заходи для визнання недійсним договору оренди та повернення орендованого майна.

Більш того, як підтверджується вказаними листами заходи на захист інтересів держави позивачем не вживатимуться,

Враховуючи, що спірне майно є державною власністю та перебуває в управлінні Міністерства освіти і науки України та обліковується на балансі ПТУ №16 м. Мала Виска, невжиття таким міністерством протягом розумного строку після отримання повідомлення про наявність порушень інтересів держави заходів до їх поновлення є підставою для звернення прокурора до суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №920/839/20, якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва передбачені абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення прокурора у даній справі з позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та наявність підстав для представництва інтересів держави.

Наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даному спорі не оскаржена на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Вирішуючи спір, господарський суд враховує таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна урегульовано Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон, тут і далі в редакції, чинній на час укладання спірного Договору) об`єктами оренди за цим законом, серед іншого, є нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини).

Суб`єктами орендних відносин, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону, зокрема є: орендар; орендодавець; балансоутримувач; уповноважений орган управління. Орендодавцями, серед інших, є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо нерухомого майна (будівель, споруд, їх окремих частин), що є державною власністю (ч. 2 ст. 4 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС; прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону ініціаторами оренди майна можуть бути потенційний орендар, балансоутримувач, уповноважений орган управління та/або орендодавець.

У ч. 2 ст. 6 Закону передбачено, що потенційний орендар, зацікавлений в одержанні в оренду нерухомого або індивідуально визначеного майна, звертається до орендодавця із заявою про включення цього майна до Переліку відповідного типу згідно з Порядком передачі майна в оренду. Орендодавець протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідної заяви передає її балансоутримувачу такого майна. За результатами розгляду заяви (крім випадків, передбачених абзацом п`ятим частини другої статті 6 цього Закону) балансоутримувач протягом 10 робочих днів з дати отримання такої заяви приймає одне з таких рішень: рішення про намір передачі майна в оренду; рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених статтею 7 цього Закону. У разі якщо відповідно до законодавства, статуту або положення балансоутримувача уповноважений орган управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, має надавати згоду на розпорядження майном балансоутримувача, балансоутримувач протягом 40 робочих днів з дати отримання заяви потенційного орендаря приймає одне з таких рішень: рішення про намір передачі майна в оренду, погоджене уповноваженим органом управління; рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених статтею 7 цього Закону. Відсутність погодження або відмови у погодженні уповноваженого органу управління протягом 40 робочих днів з дати отримання заяви потенційного орендаря вважається погодженням уповноваженого органу управління рішення балансоутримувача про намір передачі майна в оренду. Про прийняте рішення балансоутримувач повідомляє заявника та орендодавця протягом трьох робочих днів з дати його прийняття. У разі включення об`єкта до відповідного Переліку за заявою іншої особи, яка подана раніше, балансоутримувач інформує заявника та орендодавця про таке включення.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону вартістю об`єкта оренди для цілей визначення стартової орендної плати є його балансова вартість станом на останнє число місяця, який передує даті визначення стартової орендної плати.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону визначено, що балансоутримувач потенційного об`єкта оренди обов`язково здійснює переоцінку такого об`єкта у разі, якщо: у об`єкта оренди відсутня балансова вартість; залишкова балансова вартість об`єкта оренди дорівнює нулю; залишкова балансова вартість об`єкта оренди становить менше 10 відсотків його первісної балансової вартості (балансової вартості за результатами останньої переоцінки).

За приписами ч. 4 ст. 8 Закону вартість об`єкта оренди встановлюється на рівні його ринкової (оціночної) вартості, за умови наявності однієї з таких підстав: об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства; об`єкт оренди пропонується для передачі в оренду без проведення аукціону; об`єкт оренди використовується на підставі договору оренди, укладеного без проведення аукціону або конкурсу, і орендар бажає продовжити договір оренди на новий строк.

Частинами 1, 3 статті 16 Закону унормовано, що договір оренди формується на підставі примірного договору оренди, що затверджується Кабінетом Міністрів України - щодо майна державної власності. Договір оренди підлягає нотаріальному посвідченню, якщо строк, на який укладається цей договір, перевищує п`ять років.

Орендна плата визначається за результатами аукціону (ч. 2 ст. 17 Закону).

Законом України "Про управління об`єктами державної власності" (тут і далі в редакції, чинній на час укладання спірного Договору) встановлено, що:

- суб`єктами управління об`єктами державної власності є, зокрема, міністерства (далі - уповноважений орган управління) (частина 1 статті 4);

- уповноважений орган управління надає орендодавцям об`єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі (пункт 30 частини 1 статті 6).

Частиною 2 ст. 22 Закону України "Про освіту" (тут і далі в редакції, чинній на час укладання спірного Договору) визначено, що заклад освіти як суб`єкт господарювання може діяти в одному з таких статусів, зокрема, як бюджетна установа.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Закону України "Про освіту" джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути, серед іншого, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

За приписами ч. 1 ст. 80 Закону України "Про освіту" до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать, з - поміж іншого, нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Отже, зі змісту наведеної вище норми вбачається, що об`єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти (подібний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №906/164/17, від 25.07.2018 у справі №906/143/17, від 10.10.2018 у справі №917/1934/17).

Частиною 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" передбачено, що об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства.

Під освітнім процесом, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про освіту", розуміється система науково-методичних і педагогічних заходів, спрямованих на розвиток особистості шляхом формування та застосування її компетентностей.

За визначенням, що міститься у п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про освіту", освітня діяльність - це діяльність суб`єкта освітньої діяльності, спрямована на організацію, забезпечення та реалізацію освітнього процесу у формальній та/або неформальній освіті.

У свою чергу, суб`єктом освітньої діяльності є фізична або юридична особа (заклад освіти, підприємство, установа, організація), що провадить освітню діяльність (п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про освіту").

Відповідно до підпункту 2 пункту 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010, заклади освіти можуть надавати в оренду будівлі, споруди, окремі тимчасово вільні приміщення і площі, інше рухоме та нерухоме майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у закладі (установі) освіти.

У пункті 63 постанови від 14.04.2021 у справі №917/782/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду надав правовий висновок щодо застосування законодавства про додаткові джерела фінансування навчальних закладів та вказав, що як додаткові джерела фінансування навчальних закладів законом передбачається можливість залучати, у тому числі, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання; проте надання в оренду таких приміщень, споруд, обладнання, що тимчасово не задіяні, дозволяється лише для їх використання, пов`язаного з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу, за умови, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Відповідно до пункту 69 тієї ж постанови при передачі майна в оренду є обов`язкове використання об`єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов`язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди). Невикористання певного приміщення навчальним закладом не свідчить про неприналежність цього приміщення до об`єкта освіти.

Подібні правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №905/1266/17, від 10.04.2018 у справі №906/165/17, від 04.07.2018 у справі №902/653/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17.

Таким чином, законодавцем встановлено наступні форми використання майна закладами освіти, зокрема, як самостійно так і передання в оренду. Водночас, передача майна в оренду дозволена виключно за умови одночасного дотримання наступних обставин: пов`язаність використання майна з навчально-виховним процесом; надання освітніх послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти; такі освітні послуги пов`язані із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, приміщення тимчасового не використовуються закладом освіти; коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Як вже зазначено, за пунктом 1.1. Статуту ПТУ №16 м. Мала Виска Училище є державним навчальним закладом, а тому його діяльність у контексті використання державного майна з метою надання освітніх послуг регулюється положеннями Закону України "Про освіту" та постановою Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності".

Отже, ПТУ №16 м. Мала Виска вправі надавати в оренду майно, яке перебуває у нього на балансі, з урахуванням позиції уповноваженого органу управління, але лише з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.

У даному спорі об`єктом оренди є котельня, яка є складовою частиною цілісного майнового комплексу будівель ПТУ №16 м. Мала Виска, та виконує функцію забезпечення тепловою енергією приміщень будівлі.

Таке цільове призначення котельні - виробництво і постачання теплової енергії передбачене у пункту 7.1.1. спірного договору оренди.

Таким чином, котельня приймає участь в обслуговуванні учасників освітнього процесу, а ПТУ №16 м. Мала Виска самостійно має можливість забезпечувати тепловою енергією власні приміщення без передачі котельні в оренду іншій особі.

З огляду на вказане, в оренду передане майно, при використанні якого, ПТУ №16 м. Мала Виска самостійно може забезпечувати обслуговування учасників освітнього процесу.

При цьому, суд враховує, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ "УТЕК", якому передано в оренду котельню, є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний), інші: лісозаготівлі, прісноводне рибництво (аквакультура), ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів, ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування, будівництво житлових і нежитлових будівель, будівництво трубопроводів, електромонтажні роботи, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, інші будівельно-монтажні роботи, інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у., оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, вантажний автомобільний транспорт, консультування з питань інформатизації.

Тобто, з викладеного слідує, що ТОВ "УТЕК" не є суб`єктом освітньої діяльності, а спірне приміщення передано останньому в оренду для розміщення суб`єкта господарювання, що діє на основі приватної власності та провадить господарську діяльність, не пов`язану з освітнім процесом та освітньою діяльністю.

Судом не встановлено будь-яких обставин передачі спірного приміщення в оренду для його використання, пов`язаного саме із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу відповідного навчального закладу, відповідачами належними і допустимими доказами таких обставин не доведено.

При цьому, передача приміщення суб`єкту господарювання для здійснення власної господарської (підприємницької) діяльності, яка не пов`язана із здійсненням освітньої діяльності суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що об`єкт оренди використовується не за освітнім призначенням та в цілях не пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням його учасників, договір укладено з порушенням вимог частини 4 статті 80 Закону України "Про освіту".

Окрім цього, як вже зазначено, за пунктами 1, 4 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630 від 16.10.2014, Міністерство освіти і науки України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти та здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Згідно з положеннями Статуту ПТУ №16 м. Мала Виска дане училище підпорядковане Міністерству освіти і науки України, є державним закладом професійної освіти (пункт 1.1.), майно училища є об`єктами державної власності, що закріплюється за ним на праві оперативного управління, а функції управління майном здійснює центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки (пункт 7.9.).

Таким чином, у даному випадку Міністерство освіти і науки України є уповноваженим державним органом, який здійснює управління спірним нежитловим приміщенням державного навчального закладу - ПТУ №16 м. Мала Виска.

Отже, в силу вимог ст. 5, ст. 6 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Міністерство освіти і науки України, як уповноважений орган управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач ПТУ №16 м. Мала Виска, має надати згоду на розпорядження майном.

Проте, як встановлено судом, спірний Договір укладено без погодження з Міністерством освіти і науки України, що підтверджується листом останнього за №1/221-22 від 06.01.2022.

Таким чином, при укладенні оспорюваного договору допущені порушення положень частини 1 статті 5, абзацу 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", пункту 30 статті 6 Законом України "Про управління об`єктами державної власності", частини 4 статті 80 Закону України "Про освіту" та підпункту 2 пункту 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010.

Вказане свідчить, що відповідачами при укладенні спірного договору не дотримано вимог ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Крім того, обставини недійсності оспорюваного договору встановлені рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2023 в господарській справі №912/1550/22 за позовом заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до відповідачів: РВ ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та ТОВ "УТЕК" про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №42-34/21 від 10.12.2021 та зобов`язання повернути майно.

Зазначене рішення залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2023, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.08.2023 у справі №912/1550/22 та набрало законної сили.

Суд першої інстанції установив, що при укладенні договору оренди нерухомого майна ПТУ №16 та РВ ФДМ порушили положення частини 1 статті 5, абзацу 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", пункту 30 статті 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", частини 4 статті 80 Закону України "Про освіту" та підпункту 2 пункту 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010, а тому зазначив, що їх наявність зумовлює недійсність договору оренди за частиною 1 статті 203 та частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

Водночас, суд дійшов висновку, що хоча при укладенні договору оренди ПТУ №16 та РВ ФДМ допустили порушення чинного законодавства, що могло би стати підставою для визнання його у судовому порядку недійсним та проведення реституції, проте прокурор обрав спосіб захисту, який не відповідає належному, не є ефективним, оскільки за наявності трьох учасників оспорюваного договору позовні вимоги про його недійсність заявлено лише до двох учасників, а при заявленні вимоги про здійснення реституції за участі двох учасників не визначено процесуальний статус стягувача - ПТУ №16.

За таких обставин, як зазначено колегією суддів під час касаційного провадження, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про наявність підстав для відмови у позові, оскільки вимоги про недійсність правочину повинні стосуватися всіх його учасників, а вимоги про реституцію - сторін судового процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2023 у №912/1550/22 встановлені обставини, які мають преюдиційне значення під час розгляду даної справи, і не підлягають повторному доведенню.

За даних обставин, вимога прокурора про визнання недійсним вказаного договору є обґрунтованою, що в силу положень частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для задоволення позову в цій частині.

Доводи, наведені відповідачем 2 в обґрунтування своїх заперечень, не спростовують обставин, зазначених у позові, та не можуть бути підставою для відмови у позові.

Загальні підстави та наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені ст. 216 Цивільного кодексу України та ст. 208 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ст. 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, у зв`язку із визнанням оспорюваного договору оренди недійсним, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог прокурора про зобов`язання ТОВ "УТЕК" повернути державне майно, що перебуває у власності Міністерства освіти і науки України, - приміщення котельні (комори) площею 122 кв.м, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56/1 балансоутримувачу - ПТУ №16 м. Мала Виска ().

З урахуванням викладеного, позов прокурора підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до норм ст. 129 ГПК України судовий збір суд покладає на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову до суду прокурор сплатив судовий збір у розмірі 5 368,00 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи платіжною інструкцією №2152 від 22.09.2023.

Таким чином, судовий збір у розмірі 5 368,00 грн покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме по 894,67 грн на ПТУ №16 м. Мала Виска та РВ ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та 3 578,67 грн - на ТОВ "УТЕК".

Керуючись ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №42-34/21 від 10.12.2021, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська тепло енергетична компанія" та Професійно-технічним училищем №16 м. Мала Виска.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська тепло енергетична компанія" (28200, Кіровоградська область, Кропивницький район, смт Новгородка, вул. Центральна, 17, ) повернути державне майно, що перебуває у власності Міністерства освіти і науки України, - приміщення котельні (комори) площею 122 кв.м, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56/1 балансоутримувачу - Професійно-технічному училищу №16 м. Мала Виска (26200, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56, корпус 1, ).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Професійно-технічного училища №16 м. Мала Виска (26200, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56, корпус 1, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, просп. Європейський, 4, , р/рахунок UА0004600, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: повернення судового збору) 894,67 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м Дніпро, вул. Центральна, 6, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, просп. Європейський, 4, , р/рахунок UА0004600, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: повернення судового збору) 894,67 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тепло енергетична компанія" (28200, Кіровоградська область, Кропивницький район, смт Новгородка, вул. Центральна, 17, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, просп. Європейський, 4, , р/рахунок UА0004600, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: повернення судового збору) 3578,67 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів: Новоукраїнської окружної прокуратури, Кіровоградської обласної прокуратури, Міністерства освіти і науки України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, засобами поштового зв`язку: Професійно-технічному училищу №16 м. Мала Виска (26200, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 56, корпус 1), Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська тепло енергетична компанія" (28200, Кіровоградська область, Кропивницький район, смт Новгородка, вул. Центральна, 17).

Повне рішення складено 27.05.2024.

Суддя Г.Б. Поліщук