УХВАЛА

м. Київ

23.05.2024Справа № 910/3863/24
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 910/3863/24

За позовом ОСОБА_1
до 1) Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" 2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача: Дюжев І.О.; Ракітін С.П.;
від відповідача-1:Мороз С.А.;
від відповідача-2:Петренко Г.В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (далі також - відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - відповідач-2) відповідно до якого просить:

- Визнати неправомірною бездіяльність відповідачів, АТ "АЙБОКС БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "АЙБОКС БАНК" Паламарчука Віталія Віталійовича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, з вжиття заходів з пошуку, виявлення та повернення на користь АТ "АЙБОКС БАНК" грошових коштів, донарахованих за податковим повідомленням-рішенням №1801/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 23.08.2023 р. в сумі 5 325 246 666,41 грн. податку на доходи фізичних осіб, та за податковим повідомленням-рішенням №1802/ Ж10/31-00-07-03-01-20 від 23.08.2023 р. в сумі 443 770 555,53 грн. військового збору, а всього на загальну суму 5 769 017 221,94 грн., безпідставно збережених за рахунок АТ "АЙБОКС БАНК" платниками податків - фізичними особами, визначеними згідно з Актом Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків №1621/Ж5/31-00-07-03-01-15/21570492 від 21.07.2023 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки АТ "АЙБОКС БАНК" та додатками.

- Зобов`язати відповідачів: АТ "АЙБОКС БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "АЙБОКС БАНК" Паламарчука Віталія Віталійовича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - включити суми грошових коштів, донарахованих за податковим повідомленням-рішенням №1801/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 23.08.2023 р. в сумі 5 325 246 666,41 грн. податку на доходи фізичних осіб, та за податковим повідомленням-рішенням №1802/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 23.08.2023 р. в сумі 443 770 555,53 грн. військового збору, а всього на загальну суму 5 769 017 221,94 грн., безпідставно збережених за рахунок АТ "АЙБОКС БАНК" платниками податків - фізичними особами, визначеними згідно з Актом Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків №1621/Ж5/31-00-07-03-01-15/21570492 від 21.07.2023 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки АТ "АЙБОКС БАНК" з додатками, до складу поточної дебіторської заборгованості АТ "АЙБОКС БАНК" і відобразити їх на балансі банку.

- Зобов`язати відповідачів: АТ "АЙБОКС БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "АЙБОКС БАНК" Паламарчука Віталія Віталійовича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - вчинити дії щодо пошуку, виявлення та повернення на користь АТ "АЙБОКС БАНК" грошових коштів, донарахованих за податковим повідомленням-рішенням №1801/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 23.08.2023 р. в сумі 5 325 246 666,41 грн. податку на доходи фізичних осіб, та за податковим повідомленням-рішенням №1802/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 23.08.2023 р. в сумі 443 770 555,53 грн. військового збору, а всього на загальну суму 5 769 017 221,94 грн.

Відповідно до ухвали суду від 05.04.2024 відкрито провадження у справі № 910/3863/24, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.05.2024.

Напередодні підготовчого засідання 23.05.2024 від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії.

Представники позивача безпосередньо в підготовчому засіданні 23.05.2024 наполягали на вжитті заходів забезпечення позову, а представники відповідачів проти такої заяви заперечили в повному обсязі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини.

Положеннями ст. 138 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) передбачено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати декілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

На обґрунтування заяви позивач посилається, зокрема, на наступне:

- підставою для забезпечення позову є те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду;

- задоволення вимог ДПС України до моменту вирішення цієї справи судом сприяє виникненню у позивача збитків та ризиків неможливості виконання рішення суду за вимогами позивача, а також необхідності його звернення з новими позовами до відповідачів;

- оскільки наразі відповідачі здійснюють задоволення вимог ДПС України за рахунок власних коштів банку та не здійснюють жодних дій щодо пошуку, виявлення та повернення на користь АТ "АЙБОКС БАНК" грошових коштів, безпідставно збережених за рахунок АТ "АЙБОКС БАНК" платниками податків - фізичними особами, задоволення вимог ДПС України до моменту повернення цих коштів від третіх осіб, призводить до зменшення залишкового майна (активів) Банку, на яке матиме право позивач після ліквідації банку, що порушує його майновий інтерес;

- у даний час існує реальна загроза подальшого виконання рішення 1419 від 06.11.2023 шляхом перерахування грошових коштів за вимогою ДПС України.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошує Європейський суд з прав людини у рішенні "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, що відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Наразі, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову суд не має можливості повною мірою оцінити та обґрунтувати дійсну наявність порушених прав позивача зі сторони відповідачів.

Суд вважає за необхідне наголосити, що предметом спору у справі є визнання неправомірною бездіяльності відповідачів з вжиття заходів з пошуку, виявлення та повернення на користь АТ "АЙБОКС БАНК" грошових коштів, донарахованих за податковим повідомленням-рішенням №1801/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 23.08.2023 р. на загальну суму 5 769 017 221,94 грн та про зобов`язання вчинити дії.

У той же час, як встановлено судом, Правлінням Національного банку України ухвалено Рішення від 07 березня 2023 року № 89-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЙБОКС БАНК».

На підставі вказаного Рішення НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення від 07.03.2023 № 277 «Про початок процедури ліквідації АТ «АЙБОКС БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким Фондом розпочато процедуру ліквідації Банку терміном на 3 роки з 08 березня 2023 року до 07 березня 2026 року включно.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема:

- встановлення заборони або обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", їх посадовим особам, іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна (активів) банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, вчиняти певні дії або встановлення обов`язку для таких осіб утримуватися від вчинення певних дій.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, не допускається в силу вимог п. 2 ч. 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також зазначає, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами існування обставин, які є підставами для заборони вчиняти дії відповідачам.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

У разі виникнення дійсних належним чином підтверджених обставин, які були б достатніми для забезпечення позову, заявник не позбавлений права та можливості звернутись з відповідною заявою до суду в процесі розгляду спору.

Керуючись приписами ст. ст. 120, 137, 138, 140, 219, 220, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано - 28.05.2024

Суддя Ю.О.Підченко