ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2493/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос за вх. ГСОО № 20318/24 від 21.05.2024 у справі № 916/2493/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос (вул. Нижній Вал, буд. 7-9, м. Київ, 04071)

до відповідача: Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044)

про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.03.2021 судом було частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос до Головного управління ДПС в Одеській області, а саме:

- припинено податкову заставу на: нежитлові приміщення третього поверху, загальною площею 579,9 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, будинок 59, приміщення 301, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, власник Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос (вул. Нижній Вал, буд. 7-9, м. Київ, 04071, ), номер запису про обтяження: 26491621; торговельно-допоміжну прибудову, загальною площею 3184,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, будинок 59-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, власник Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос (вул. Нижній Вал, буд. 7-9, м. Київ, 04071, ), номер запису про обтяження: 26471382, оформлену актом опису майна Головного управління ДФС в Одеській області від 29.05.2018 №50/15-32-17-11-19;

- стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос (вул. Нижній Вал, буд. 7-9, м. Київ, 04071, ) судовий збір в сумі 2102 /дві тисячі сто дві/грн 00 коп.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 вищевказане рішення суду було залишено без змін.

16.08.2021 судом був виданий наказ про примусове виконання рішення суду у цій справі про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, який направлений на адресу позивача 16.08.2021 супровідним листом.

21.05.2024 до суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд:

- видати наказ для примусового виконання рішення суду у цій справі в частині припинення податкової застави;

- надіслати засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ «ФК «Геліос» (04052, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 7-9, а/с № 8) належним чином засвідчену копію рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2021 року у справі №916/2493/20;

- надіслати суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженому Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України, для виконання, примірник рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2021 року у справі №916/2493/20 в електронній формі.

У вищевказаному клопотанні позивач посилається на те, що наразі відповідач не виконав рішення суду в частині припинення податкової застави у добровільному порядку, у зв`язку з чим виникла необхідність у примусовому виконанні рішення суду в цій частині. Крім цього, позивач вважає, що у даному випадку наявні підстави для направлення судом в електронній формі судового рішення суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідно до ч. 2 ст. 327 ГПК України.

Розглянувши вищевказане клопотання позивача, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 327 ГПК України (в редакції, чинній на момент набрання рішення суду законної сили) виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду в електронній формі викладаються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та підписуються електронним підписом судді (у разі колегіального розгляду - електронними підписами всіх суддів, які входять до складу колегії). Підставою для виконання суб`єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань судового рішення, що набрало законної сили, є його примірник в електронній формі, надісланий суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженому Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1-3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, на день набрання рішенням законної сили) у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються податковими органами, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Частиною 4 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, на день набрання рішенням законної сили) заявником у розумінні цього закону є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в чинній редакції) заявником у розумінні цього закону є власник, інший правонабувач, сторона правочину, на підставі якого набувається, змінюється або припиняється речове право (у тому числі замовник будівництва, девелопер будівництва, управитель фонду фінансування будівництва), або уповноважені ними особи - у разі подання документів для державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

За змістом ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, на день набрання рішенням законної сили) заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в чинній редакції) заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, на день набрання рішенням законної сили) державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката; 6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

За змістом ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в чинній редакції) державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; 3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, чи його дубліката; 5-1) договору купівлі-продажу неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості (перший продаж), договору про участь у фонді фінансування будівництва, на виконання яких сплачено частково ціну майбутнього об`єкта нерухомості; 5-2) заяви про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на всі майбутні об`єкти нерухомості, що є складовими частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва, та обтяження речових прав на майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки; 5-3) заяви про зміну гарантійної частки (у тому числі у зв`язку із зміною проектної документації на будівництво); 6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості; 7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Отже, з аналізу вищевказаних норм законодавства (в редакції, як на час набрання рішенням суду у цій справі законної сили, так і в чинній редакції) вбачається, що рішення суду про припинення обтяження речових прав на нерухоме майно виконується суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, за заявою заявника на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

За цих обставин, суд зазначає про відсутність підстав для видачі наказу про примусове виконання рішення суду у цій справі в частині припинення податкової застави на нерухоме майно. При цьому суд також враховує, що в матеріалах справи відсутні докази відмови суб`єкта державної реєстрації прав на нерухоме майно у проведенні державної реєстрації припинення податкової застави на нерухоме майно на підставі рішення суду у цій справі за заявою позивача.

Також суд зазначає, що відсутні підстави для направлення судового рішення в електронній формі відповідно до ч. 2 ст. 327 ГПК України, адже суб`єкт державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не є суб`єктом виконання рішення суду про припинення обтяження нерухомого майна.

Щодо видачі копії судового рішення у паперовій формі суд зазначає, що за заявою позивача копія судового рішення у цій справі була направлена позивачу на адресу: вул. Нижній Вал, 7-9, м. Київ, 04052 супровідним листом суду від 06.05.2021 (а.с. 104, т.2). В цей же час, частиною 9 статті 242 ГПК України передбачено, що копії судових рішень можуть бути видані повторно за заявою особи у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частиною 4 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за повторну видачу копії судового рішення встановлено ставку справляння судового збору - 0,003 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний аркуш паперу. За цих обставин, суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права отримати повторно копію судового рішення (12 арк.) у даній справі після сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Керуючись ст. 234, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос за вх. ГСОО № 20318/24 від 21.05.2024 у справі № 916/2493/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 28.05.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Бездоля