СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Харків Справа № 917/92/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя Гребенюк Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.

представники учасників справи не з`явились

дослідивши матеріали апеляційної скарги Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх. №847П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.01.2024 у справі № 917/92/21 (постановлену в приміщенні господарського суду Полтавської області суддею Паламарчуком В.В., повний текст якої складено 30.01.2024)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК", 61004, м. Харків, вул. Катерининська, буд.46, (ухвалою суду від 04.08.2022 замінено на процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" (м. Київ, бул. Чоколівський, буд. 19, )

до Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм", 38751, Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Горбанівська, буд.2,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.01.2024 у справі № 917/92/21 відмовлено у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вхід. №38 від 02.01.2024) щодо надання дозволу на звернення стягнення на рухоме майно ПОКП "Полтавафарм".

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції із зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.01.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вхід. №38 від 02.01.2024 ) щодо надання дозволу на звернення стягнення на рухоме майно боржника по справі № 917/92/21 повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції вказав, що керівник боржника спільно з розпорядником майна боржника вправі у процедурі розпорядження майном здійснювати погашення вимог кредиторів боржника по заробітній платі самостійно та за наявності у боржника активів, які не використовуються в господарській діяльності боржника та не обмежені в обігу узгодити в судовому порядку їх відчуження для задоволення вимог по заробітній платі без залучення до цього органу державної виконавчої служби. Зазначені дії керівника спільно з розпорядником майна дозволять боржнику уникнути додаткових витрат на оплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Однак за період з 11.05.2021 (відкриття провадження у справі про банкрутство) та до 06.02.2024 ні керівником боржника ні жодним арбітражним керуючим (розпорядником майна) не здійснено жодних дій на погашення заборгованості по заробітній платі, по жодному рішенню суду заробітна плата не виплачена. В той же час відділом державної виконавчої служби протягом 2021-2024 років (після відкриття провадження у справі про банкрутство) стягувачам по заборгованості з заробітної плати перераховано кошти в сумі 2 132 300,00 грн. Вказані кошти списані платіжними вимогами з рахунків боржника та його філій.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх. №847П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.01.2024 у справі № 917/92/21 призначено розгляд справи на 21.05.2024.

Уповноважені представники учасників справи у судове засідання 21.05.2024 не з`явились, про дату та час судового засідання всі сторони повідомлені належним чином.

Ухвала апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження була направлена до електронних кабінетів учасників справи та отримана ними 16.04.2024.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2021 господарським судом Полтавської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" (38751, Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Горбанівська, буд.2, ). Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" призначено арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.11.2022, в тому числі, відсторонено арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича від виконання повноважень розпорядника майна ПОКП "Полтавафарм", призначено розпорядником майна ПОКП "Полтавафарм" арбітражного керуючого Гриценка Ігоря Івановича (свідоцтво №1216 від 04.07.2013) з наданням йому повноважень згідно Кодексу України з процедур банкрутства.

Постановою господарського суду Полтавської області від 21.02.2023 у справі №917/92/21 припинено процедуру розпорядження майном Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" та припинено повноваження розпорядника майна Гриценка Ігоря Івановича.

Полтавське обласне комунальне підприємство "Полтавафарм" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором підприємства-банкрута призначено арбітражного керуючого Гриценка І.І.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Сіфанта" задоволено. Постанову господарського суду Полтавської області від 21.02.2023 у справі № 917/92/21 скасовано.

Справу №917/92/21 направлено до суду першої інстанції на стадію розпорядження майном.

Матеріали справи № 917/92/21 повернуто до господарського суду Полтавської області для продовження розгляду.

Ухвалою господарського суду від 09.11.2023 клопотання арбітражного керуючого Гриценка Ігоря Івановича (вхід. №11108 від 08.09.2023) про відсторонення від виконання повноважень розпорядника майна у справі №917/92/21 про банкрутство Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" задоволено. Відсторонено арбітражного керуючого Гриценка Ігоря Івановича від виконання повноважень розпорядника майна у справі №917/92/21 про банкрутство Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм", за його заявою.

Розпорядником майна Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" призначено арбітражного керуючого Терещенка Олександра Васильовича (свідоцтво №1946 від 18.12.2019, м. Полтава, вул. Європейська, 113-б, кв. 1) з наданням йому повноважень відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

02.01.2024 на адресу господарського суду від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява (вхід. №38) про надання дозволу на реалізацію описаного та арештованого державним виконавцем рухомого майна боржника, а саме автотранспортних засобів: автомобіль марки CHEVROLET модель LACETTI, ДНЗ НОМЕР_1 , 2004 року випуску, бежевого кольору, автомобіль марки ЗАЗ модель 110247, ДНЗ НОМЕР_2 , 2003 року випуску, синього кольору, автомобіль марки ЗАЗ модель 110247, ДНЗ НОМЕР_3 , 2001 року випуску, кошти від реалізації яких будуть перераховані в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі, з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

В обґрунтування заяви щодо надання дозволу на реалізацію описаного та арештованого державним виконавцем рухомого майна боржника заявник зазначив, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №61667716 відносно боржника - ПОКП "Полтавафарм", до складу якого входить 444 виконавчих провадження на загальну суму стягнення 33 263 504,38 грн. До складу зведеного виконавчого провадження входить 202 виконавчих проваджень щодо стягнення з ПОКП "Полтавафарм" заборгованості по заробітній платі на суму 9 141 673,06 грн.

В межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем проведено опис та арешт автотранспортних засобів належних боржнику, а саме:

- автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, ДНЗ НОМЕР_1 , 2004 року випуску, бежевого кольору - постанова про опис та арешт майна боржника від 10.03.2020;

- автомобіль марки ЗАЗ, модель 110247, ДНЗ ВІ9048, 2003 року випуску, синього кольору - постанова про опис та арешт майна боржника від 27.05.2021;

- автомобіль марки ЗАЗ, модель 110247, ДНЗ ВІ9214, 2001 року випуску, синього кольору - постанова про опис та арешт майна боржника від 27.05.2021.

Майно описано та передано на відповідальне зберігання ПФ ДП "СЕТАМ".

25.02.2021 до відділу ДВС надійшла ухвала Господарського суду Полтавської області по справі 917/92/21 від 11.05.2021 про відкриття провадження у справі про банкрутство ПОКП "Полтавафарм", якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

В заяві державний виконавець вказує, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, крім випадків, передбачених статтею 94 Кодексу України з процедур банкрутства провадиться з рахунку боржника в установі банку, небанківському надавачу платіжних послуг або з електронного гаманця боржника в емітенті електронних грошей.

За даними заявника, протягом 2022 та 2023 років арбітражним керуючим заборгованість по заробітній платі не сплачувалась. Для списання грошових коштів з арештованих рахунків боржника державним виконавцем 20.12.2023 до банківських установ направлено платіжні вимоги. Однак кошти на рахунок відділу не надходили.

Отже, заявник стверджує, що виконати рішення судів щодо стягнення з боржника заборгованості по заробітній платі шляхом звернення стягнення на кошти на його рахунках неможливо в зв`язку з їх відсутністю. За таких обставин, виникла необхідність у зверненні стягнення на інше майно боржника, а саме на описані та арештовані транспортні засоби.

Відповідно до частини 5 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, крім випадків, передбачених ст.94 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, заявник просить суд надати дозвіл на реалізацію описаного та арештованого державним виконавцем рухомого майна боржника, а саме автотранспортних засобів: автомобіль марки CHEVROLET модель LACETTI, ДНЗ НОМЕР_1 , 2004 року випуску, бежевого кольору, автомобіль марки ЗАЗ модель 110247, ДНЗ НОМЕР_2 , 2003 року випуску, синього кольору, автомобіль марки ЗАЗ модель 110247, ДНЗ НОМЕР_3 , 2001 року випуску, кошти від реалізації яких будуть перераховані в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі, з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Від розпорядника майна ПОКП «Полтавафарм» Терещенка О.М. 25.01.2024 надійшли заперечення (вхід. №1005), де арбітражний керуючий, посилаючись на ст.34 Закону України "Про виконавче провадження", ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства просить відмовити в задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо надання дозволу на звернення стягнення на рухоме майно боржника.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вхід. №38 від 02.01.2024) щодо надання дозволу на звернення стягнення на рухоме майно ПОКП "Полтавафарм".

Ухвала мотивована тим, що звернення стягнення у виконавчому провадженні на майно боржника може мати наслідком перешкоджання веденню його господарської діяльності на стадії розпорядження майном, зокрема, а також ускладнить в цілому проведення боржником погашення заборгованості перед кредиторами. Продаж майна ПОКП "Полтавафарм" поза межами процедур банкрутства суперечить принципу черговості та пропорційності задоволення вимог у справі про банкрутство, визначених у Кодексі України з процедур банкрутства що є спеціальним, та матиме наслідком порушення балансу інтересів кредиторів і боржника.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною 5 ст. 42 КУзПБ передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Так із заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що останній просить надати на реалізацію описаного та арештованого державним виконавцем рухомого майна боржника для погашення заборгованості із заробітної плати.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 скасовано постанову господарського суду Полтавської області від 21.02.2023 у справі № 917/92/21, якою припинено процедуру розпорядження майном Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" та припинено повноваження розпорядника майна Гриценка Ігоря Івановича, Полтавське обласне комунальне підприємство "Полтавафарм" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором підприємства-банкрута призначено арбітражного керуючого Гриценка І.І.

Так, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Отже станом на час розгляду судом першої інстанції заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції справа № 917/92/21 про банкрутство Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" знаходилась на стадії розпорядження майном.

Тому звернення стягнення у виконавчому провадженні на основні фонди та оборотні засоби боржника може мати наслідком перешкоджання веденню господарської діяльності боржника на стадії розпорядження майном, а також ускладнить в цілому проведення боржником погашення як конкурсної, так і поточної заборгованості перед кредиторами; при вирішенні питання щодо підставності надання органу ДВС дозволу на реалізацію майнових активів боржника у зведеному виконавчому провадженні необхідно враховувати інтереси усіх кредиторів та боржника у справі про банкрутство, а також норми КУзПБ, які є спеціальними відносно приписів Закону України "Про виконавче провадження", при з`ясуванні порядку вчинення органом ДВС виконавчих дій з виконання рішення суду про стягнення з боржника заборгованості під час його перебування в процедурі банкрутства.

Крім того керівник боржника спільно з розпорядником майна боржника вправі у процедурі розпорядження майном здійснювати погашення вимог кредиторів боржника по заробітній платі, зокрема, самостійно та за наявності у боржника активів, які не використовуються в господарській діяльності боржника та не обмежені в обігу узгодити в судовому порядку їх відчуження для задоволення вимог по заробітній платі без залучення до цього органу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

З огляду на те, що судові процедури банкрутства регулюються спеціальним законом, положення статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" слід застосовувати з урахуванням приписів КУзПБ.

Звертаючись до суду із заявою про надання дозволу на звернення стягнення, державний виконавець має довести суду, що ним вчинені у процесі здійснення виконавчого провадження усі заходи примусового виконання та неможливим є виконання вимог про стягнення, які перебувають на виконанні, не інакше, як шляхом продажу майна.

Частиною 5 ст. 42 КУзПБ встановлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян.

Зважаючи на обставини здійснення щодо Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" провадження у справі про банкрутство на стадії розпорядження майном відповідно до приписів КУзПБ та виконання повноважень щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника, призначеним у справі № 917/92/21 розпорядником майна Терещенко О.В., який зобов`язаний вчиняти дії щодо погашення заборгованості підприємства-боржника по заробітній платі, з урахуванням принципів диспозитивності та пропорційності, а також враховуючи те, що продаж майна Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" поза межами процедури розпорядження його майном станом на даний час суперечить визначеній КУзПБ черговості задоволення вимог кредиторів, матиме наслідком порушення балансу інтересів кредиторів і боржника та унеможливить відновлення платоспроможності боржника, оскільки реалізація активів підприємства у зведеному виконавчому провадженні може перешкодити веденню ним господарської діяльності.

Твердження апелянта про те, що транспортні засоби, на які заявник просить звернути стягнення, перебувають на відповідальному зберіганні у ДП «Сетам», тому не використовуються та не можуть бути використані боржником у веденні господарської діяльності не беруться колегією суддів до уваги, оскільки, як було зазначено вище, продаж майна боржника поза межами процедури розпорядження його майном станом на даний час суперечить визначеній КУзПБ черговості задоволення вимог кредиторів, матиме наслідком порушення балансу інтересів кредиторів і боржника.

Також не беруться колегією суддів до уваги твердження заявника про те, що за період з 11.05.2021 (відкриття провадження у справі про банкрутство) та до 06.02.2024 ні керівником боржника, ні жодним арбітражним керуючим (розпорядником майна) не здійснено жодних дій на погашення заборгованості по заробітній платі, оскільки це може бути підставою для подання скарги на дії розпорядника майна, а не підставою для надання дозволу на звернення стягнення на арештоване майно на стадії розпорядження майном.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо надання дозволу на звернення стягнення на рухоме майно ПОКП "Полтавафарм".

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх. №847П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.01.2024 у справі № 917/92/21 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.01.2024 у справі № 917/92/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарсько процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.05.2024.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк