СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Харків Справа № 917/924/23

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А.,

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

за участю представника Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання",

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вх. №758 П/1) на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.03.2024 у справі № 917/924/23,

за позовною заявою: Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, 39800, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, м. Горішні Плавні, вул. Соборна, 1, ,

до: Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання", 28001, Кіровоградська обл., м. Олександрія, пров. Користівський, 41, ,

про: стягнення 6 022 000,00 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" про стягнення коштів у розмірі 6 022 000,00 грн, сплачених за неякісний товар.

Позовні вимоги обгрунтовані обставиною поставки Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" товару - Човен комбайн для скошування водної рослинності "WorkerMachines DF 950" неналежної якості.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.03.2024 у справі №917/924/23 відмовлено в задоволенні позову.

У ході розгляду спору у суді першої інстанції місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено належними доказами факт порушення відповідачем як продавцем вимоги щодо якості товару. В основу даного висновку покладено зміст рішень господарських судів у справі №912/1792/20, №912/3418/20, №917/1651/22, які за твердженням суду створюють преюдиціальні факти для розгляду даного спору. Одночасно суд зазначив на неприпустимості врахвування висновку експертів за результатами проведення судової комісійної транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000132 від 29.09.2021, висновку експертів №19/20 від 23.01.2023 комплексної судової інженерно-механічної та економічної експертизи, Акту технічного нагляду судна для здійснення його державної реєстрації №318-01779-21 від 02.04.2021, оскільки такі експертизи складені з порушеннями вимог законодавства. Висновок щодо належності поставки Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" товару - Човен комбайн для скошування водної рослинності "WorkerMachines DF 950" обгрунтований змістом Акту експертної оцінки технічного стану судна відповідно до Правил Регістра судноплавства України №318-01780-21 від 02.04.2021, висновку судового експерта за результатами проведення товарознавчої судової експертизи №01/05-2021 від 14.05.2021.

Комунальне підприємство "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області з відповідним рішенням суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтуванні апеляційної скарги Комунальне підприємство "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області вкакзує, що:

1.зміст рішень господарських судів у справі №912/1792/20, №912/3418/20, 917/1651/22 не містить преюдиціальних фактів щодо якості поставленої Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" товару;

2.висновок судової комісійної транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000132 від 29.09.2021, висновок експертів №19/20 від 23.01.2023 комплексної судової інженерно-механічної та економічної експертизи, є належними доказами у справі. У звязку з цим судом першої інстанції не надано належної правової оцінки даним доказам.

Детально рух у справі на стадії апеляційного перегляду відображено в процесуальних документах Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.05.2024 у справі №917/924/23 розгляд справи відкладено на 15.05.2024 о 10:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №131.

У судове засідання, яке відбулось 15.05.2024, з`явились: представник Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання".

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

16.03.2020 між Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" (постачальник) та Комунальним підприємством "Спецеко" (покупець) укладений договір поставки товару №1603, відповідно до пунктів 1, 4 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити на умовах цього договору Човен комбайн для скошування водної рослинності WorkerMachines DF 950 (код ДК. 021:2015 - 34520000-8 - човни) (товар) згідно із специфікацією, що є невід`ємною частиною цього договору. Загальна вартість договору складає 6 022 000,00 грн з ПДВ.

Згідно з пунктом 7 договору поставка товару здійснюється постачальником в строк до 15.05.2020 на умовах DDP Інкотермс 2010 року - склад покупця (Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Соборна, б. 1) в робочі дні з 8:00 до 17:00.

Пунктом 5 договору передбачено, що покупець здійснює попередню оплату за товар протягом п`ятнадцяти календарних днів з моменту виставлення постачальником рахунку у розмірі 30% загальної вартості цього договору 1 806 600,00 грн на строк 60 календарних днів, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 1070 "Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти". У разі невикористання попередньої оплати у вказані в цьому пункті строки, постачальник зобов`язується негайно повернути покупцю попередню оплату за товар.

Згідно з пунктом 17 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2020, але до повного виконання сторонами зобов`язання за цим договором. Незважаючи на здійснення покупцем попередньої оплати у розмірі 1 806 600,00 грн (що підтверджується, платіжним дорученням №42 від 03.04.2020), станом на 15.05.2020 Приватне підприємство "Підйомно-транспортне обладнання" свої зобов`язання не виконало та товар покупцю не поставило, що стало підставою для звернення до нього з претензією з вимогою поставки товару або повернення передоплати .

29.05.2020 Приватне підприємство "Підйомно-транспортне обладнання" звернулося до Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями вих. №29/05 від 29.05.2020.

01.06.2020 Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" Комунальному підприємству "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області було направлено лист №06/05-1, датований 06.05.2020, про настання 05.05.2020 на підприємстві аварійної ситуації. 02.06.2020 Кіровоградською регіональною торгово-промисловою палатою складено сертифікат №3500-20-0892, у якому встановлена неможливість виконання договору поставки №1603 від 16.03.2020 внаслідок настання форс-мажорних обставин. Період дії форс-мажорних обставин: з 05.05.2020 та станом на 02.06.2020 тривають.

09.06.2020 Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" надано відповідь №04/05-6, датовану 04.05.2020, на претензію позивача, у якій зазначено про неможливість поставки товару через настання форс-мажорних обставин.

17.06.2020 Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" на адресу позивача направлено лист №12/06-2 від 12.06.2020 у якому зазначено, що внаслідок форс-мажорних обставин термін поставки товару необхідно продовжити до 03.08.2020.

31.08.2020 Приватне підприємство "Підйомно-транспортне обладнання" звернулося до Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями вих. №31/08 від 31.08.2020.

31.08.2020 Кіровоградською регіональною торгово-промисловою палатою складено сертифікат №3500-20-1500, у якому встановлена неможливість виконання договору №1603 від 16.03.2020 внаслідок настання форс-мажорних обставин. Період дії форс-мажорних обставин: з 05.05.2020 та станом на 31.08.2020 тривають.

07.10.2020 Приватне підприємство "Підйомно-транспортне обладнання" звернулося до Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями вих. №07/10-4 від 07.10.2020.

05.11.2020 Кіровоградською регіональною торгово-промисловою палатою складено сертифікат №3500-20-1782, у якому встановлена неможливість виконання договору №1603 від 16.03.2020 внаслідок настання форс-мажорних обставин. Період дії форс-мажорних обставин: з 05.05.2020 по 05.10.2020.

07.10.2020 Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" поставлено Комунальному підприємству "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області комбайн для скошування водної рослинності WorkerMachines DF 950; сторонами належним чином не оформлено приймання-передачу товару за договором; позивач не заперечує факт отримання, але посилається на недоліки поставленого товару, які є істотними та унеможливлюють використання товару за призначенням.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 07.07.2021 р. у справі №912/3418/20 стягнуто з КП "Спецеко" на користь ПП "Підйомно-транспортне обладнання" 4 215 400,00 грн збитків, а також 65 333,00 грн судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021р. у справі №912/3418/20 рішення суду першої інстанції змінено, слово "збитків" в резолютивній частині змінено на "недоплаченої вартості товару".

Судами обох інстанцій при розгляді справи №912/3418/20 встановлено, що 07.10.2020 р. Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" поставлено Комунальному підприємству "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області комбайн для скошування водної рослинності WorkerMachines DF 950; сторонами належним чином не оформлено прийманняпередачу товару за договором. 10.02.2022 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №912/3418/20 видано наказ.

Наказ №912/3418/20 виданий 10.02.2022 Господарським судом Кіровоградської області про стягнення з КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" недоплачену вартість товару у сумі 4 215 400,00 грн, а також 65 333,00 грн, судового збору передано на примусове виконання у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №68764125), та виконано боржником.

Постановою Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №912/3418/20 касаційну скаргу Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області залишено без задоволення.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі № 912/3418/20 залишено без змін.

У зв`язку з цим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 6 022 000,00 грн сплаченої за товар суми на підставі ст.678 ЦК України.

Так, у обґрунтування позовних вимог позивач посилається на:

-висновок експертів за результатами проведення судової комісійної транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000132 від 29.09.2021;

-лист №1112 про відмову від договору №1603 від 16.03.2020 у зв`язку з істотним порушенням вимог щодо якості товару ;

-акт приймання продукції (товарів) за якістю від 20.02.2023, направлений на адресу відповідача 21.02.2023р.;

-висновок експертів №19/20 від 23.01.2023 комплексної судової інженерно-механічної та економічної експертизи.

Відповідач, заперечуючи проти позову, акцентує увагу суду на тому, що усі подані позивачем докази були предметом розгляду та оцінки в інших судових провадженнях між цими ж сторонами, що стосувалися виконання вказаного Договору № 1603 від 16.03.2020 (судові справи №912/1792/20, №912/3418/20, №917/1651/22).

Судові рішення у цих справах набрали законної сили і є преюдиційними при розгляді даної справи, жодних нових доказів у обґрунтування своєї позиції позивачем не подано.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2020 між Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" (постачальник) та Комунальним підприємством "Спецеко" (покупець) укладений договір поставки товару №1603, відповідно до пунктів 1, 4 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити на умовах цього договору Човен комбайн для скошування водної рослинності WorkerMachines DF 950 (код ДК. 021:2015 - 34520000-8 - човни) (товар) згідно із специфікацією, що є невід`ємною частиною цього договору. Загальна вартість договору складає 6 022 000,00 грн. з ПДВ.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 265 ГК України).

Відповідно до частини першої статті 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Відповідно до частини першої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (частина друга статті 673 ЦК України).

Зі змісту наведених норм вбачається, що вимоги щодо якості товару зазначаються в договорі, а в разі відсутності таких вимог у договорі на продавця покладається обов`язок передати товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Договір про закупівлю є похідним від результатів проведення процедури закупівлі, а відтак умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (пункт 4.29. постанови Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 914/2376/18).

Норма частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" також передбачає, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Сторони у пункті 2.1. договору узгодили, що постачальник повинен поставити покупцю товар, передбачений цим договором, якість якого, зокрема, відповідає технічним або іншим умовам, які пред`являються до товару даного виду. Вимоги до якості товару було передбачено в опитувальному листі, який визначав, як сферу застосування товару, так і технічні вимоги до нього.

Також поставка товару передбачала пусконалагоджувальні роботи на виробничому об`єкті замовника (специфікація № 1). ПП "Підйомно-транспортне обладнання" гарантувало відповідність своєї пропозиції технічним вимогам і якісним характеристикам (гарантійний лист №18/02-10 від 18.02.2020).

Отже, ПП "Підйомно-транспортне обладнання" було обізнано з технічними вимогами до товару.

Поставка товару, передбаченого умовами тендеру, у тому числі відповідної якості, відповідає суті проведення тендерної закупівлі та нормам Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідач взяв на себе зобов`язання поставити товар, який відповідатиме технічним характеристикам зазначеним у тендерній документації (додатку 2 - опитувальний лист). Укладення договору після проведення тендеру передбачено Законом України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання (вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №537/4905/15ц).

Отже, в силу положень статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

За змістом статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положення, що стосуються якості товару закріплені, зокрема у статтях 673 - 6811 ЦК України. Так, відповідно до частини першої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості; постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, покупець має право відмовитись від прийняття та оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення оплаченої суми.

Частинами першою, другою статті 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Відповідно до статей 675, 678, 679, 680 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості у момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі

Разом з цим, статтею 678 ЦК України передбачено правові наслідки передання товару неналежної якості.

Відповідно до статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк та відшкодування витрат на усунення недоліків товару (ч.1).

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару (ч.2).

При цьому, згідно з вимогами 1 ст. 679 Цивільного кодексу України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Відповідно до сталої та послідовної позиції Верховного Суду (щодо застосування положень частини другої статті 679 ЦК України) у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації) існує презумпція вини постачальника (виробника).

У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18, від 30.09.2020 у справі №927/787/19, від 29.07.2021 у справі № 904/5217/19 тощо. Разом з тим, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення Інструкції № П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966, оскільки ця Інструкція розповсюджувалась на відносини, коли дефекти виникали при прийманні продукції виробничо-технічного призначення.

Проте як свідчать встановлені обставини спірної справи етап передання-приймання товару за якістю та кількістю в спірних правовідносинах закінчився та відбувся без зауважень. Спір у справі виник в процесі використання/ експлуатації товару.

Окрім того, даний відомчий акт колишнього СРСР не може застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки не відповідає положенням частини першої статті 3 ГПК України, і до того ж містить приписи, несумісні із законодавством України і практично невиконувані (зокрема, щодо участі у прийнятті продукції представників галузевих інспекцій по якості продукції, представників громадськості тощо). Наведена правова позиція узгоджується з постановами Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №910/8922/18, від 13.02.2020 у справі №927/293/19, від 01.06.2021 у справі №927/144/20, від 01.07.2021 у справі №916/1068/20, від 10 січня 2024 року у справі № 911/1249/22.

Досліджуючи питання якості та належності переданого відповідачем товару, як правової підстави для застосування правових наслідків передання товару неналежної якості колегія суддів зазначає про таке.

В ході розгляду спору у суді першої інстанції місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено належними доказами факт порушення відповідачем як продавцем вимоги щодо якості товару.

Відповідний висновок обґрунтовано тим, що судовими рішеннями у справі №912/3418/20 підтверджено недоведеність поставки Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" замовнику товару неналежної якості.

За правовою позицією Господарського суду Полтавської області, зміст судових рішень у справі №912/3418/20 створює преюдиції при розгляді даної справи та фактично унеможливлює надання господарським судом повторної оцінки обставині якості та належності переданого відповідачем товару.

Колегія суддів зазначає, що у провадженні Господарського суду Кіровоградської області перебувала справа №912/3418/20 між цими ж сторонами стосовно виконання цього ж договору. Предметом первісного позову у цій справі виступали вимоги КП "Спецеко" до ПП "ПТО" про розірвання договору поставки товару №1603 від 16.03.2020, зустрічного - позовні вимоги ПП "ПТО" до КП "Спецеко" про зобов`язання прийняти товар відповідно до умов №1603 від 16.03.2020 та стягнення недоплаченої вартості товару у розмірі 4 215 400 грн.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 07.07.2021 у справі №912/3418/20 в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ПП "ПТО" 4 215 400,00 грн збитків, а також 65 333,00 грн судового збору, в задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №912/3418/20 рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.07.2021 змінено, слово "збитків" в резолютивній частині змінено на "недоплаченої вартості товару", а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судові рішення у справі №912/3418/20 мотивовані тим, що КП "Спецеко" не доведено поставку ПП "ПТО" товару неналежної якості; тривале невиконання постачальником зобов`язань з поставки товару виникло в зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин, що було встановлено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2021 у справі №912/1792/20, тому відсутнє порушення умов договору з боку постачальника, що виключає підстави для розірвання договору поставки в судовому порядку; судом встановлений факт поставки товару КП "Спецеко", яке недоплатило його вартість в сумі 4 215 400,00 грн, що є підставою для задоволення зустрічного позову в цій частині, в іншій частині зустрічного позову відмовлено з огляду на відсутність належних та допустимих доказів неприйняття товару КП "Спецеко".

Детально проаналізувавши зміст судових рішень у справі №912/3418/20 колегія суддів зазначає про неправильне застосування місцевим господарським судом питання преюдиціальності судового рішення при розгляді даного спору.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 5 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду (частина 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Оціночні судження суду не можуть братися до уваги як преюдиційні обставини, а тому преюдиційні факти слід відрізняти від оцінки судом певних обставин.

Крім того, схожість обставин і предмета спору не свідчать про наявність підстав для застосування частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

У свою чергу, у постанові від 08.08.2019 у справі № 922/2013/18, Верховний Суд навів висновок, за яким звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими ГПК України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм. За загальним правилом, на національному рівні в Україні преюдиція в господарському процесі заснована на правилі врахування фактів з позицій їхньої законності та обґрунтованості як встановлених обставин, що мають значення для вирішення справи. Водночас це своєрідне юридичне припущення може бути спростоване в разі виникнення нововиявлених обставин чи з огляду на інші врегульовані законом підстави. Потрібно обирати належні категорії (власне, ті, що потрібні для справедливого та неупередженого розгляду та вирішення спору).

Згідно з постановою Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 826/3356/13а преюдиційні факти потрібно відрізняти від оцінки обставин іншим судом. Преюдиційні факти це явища дійсності, істинність яких вже було встановлено в рішенні, що виключає необхідність їх повторного з`ясування, тоді як юридична оцінка фактів це оцінне судження, зроблене судом під час зіставлення факту з нормою права, яка регулює відповідну сферу правовідносин.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при розгляді спору у справі №912/3418/20 господарськимм судами безпосередньо не досліджувалися і не встановлювалися обставини щодо застосування до правовідносин сторін положень ст. 678 ЦК України, внаслідок істототності порушення вимог щодо якості товару "Човен комбайн WorkerMachines DF 950".

Так, судами констатовано, що Комунальним підприємством "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області не доведено поставку Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" товару неналежної якості.

Конструкція судового розгляду у справі №912/3418/20 побудована шляхом дослідження правової позиції та обсягу доведення заперечуючи сторони - Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Тобто, судом встановлено, що в рамках предмету та підстав спору у справі №912/3418/20 Комунальним підприємством "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області станом на момент прийняття таких рішень не надано належного обсягу доказів на підтвердження поставки товару неналежної якості, які б свідчили про можливість розірвання договору та відсутність підстав для несплати покупцем залишку вартості товару.

Судові рішення у справі №912/3418/20 не містять жодних висновків та встановлених судами обставин саме щодо поставки Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" товару належної якості.

З наведеного слідує, що у судових рішеннях у справі №912/3418/20 в контексті якості поставленої Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" продукції, міститься лише юридична оцінка фактів, що не є тотожним поняттю преюдиціальності в розумінні процесуального законодавства.

Ураховуючи відсутність преюдиціальності факті у судових рішеннях у справі №912/3418/20 при розгляді даного спору суд першої інстанції не був обмежений у праві надання правової оцінки наданих позивачем доказам отримання товару неналежної якості та здійснити повному правову кваліфікацію спірним правовідносинам.

За позицією відповідача подані позивачем докази були також предметом розгляду у справі №912/1792/20.

Колегією суддів встановлено, що обставини укладення і виконання Договору поставки №1603 від 16.03.2020, зокрема, досліджувалися господарськими судами під час розгляду справи №912/1792/20 за позовною заявою Комунального підприємства "Спецеко" до Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" про стягнення 1 985 048,65 грн, як суми предоплати.

Як зазначлось вище, слід розрізняти обставини, встановлені судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), та правову оцінку таких обставин, здійснену іншим судом, яка не є обов"язковою для суду, що розглядає справу

Так, у постанові апеляційного суду по справі №912/1792/20 від 24.03.2021 вказано, що "поставлений товар не відповідає технічним характеристикам, заявленим на тендер", однак дане речення міститься в описовій частині постанови, у якій суд викладав стисло доводи і заперечення сторін, і не є фактом, встановленим судом.

Так само не має преюдиційного значення і зазначення в тексті постанови висловлювання, що: "З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що товар за договором фактично був поставлений позивачу 07.10.2020 (після закінчення дії форс-мажорних обставин), у відповідності до умов пункту 24 договору №1603 від 16.03.2020, однак між сторонами існує спір щодо якості (комплектації) поставленого товару".

Відтак, посилання відповідача на те, що судом у справі №912/1792/20 вже досліджувалося питання якості товару, переданого на виконання договору поставки, та були встановлені факти, що мають преюдиційне значення, є неправомірним, оскільки у справі №912/1792/20 не надавалась як правова оцінка, так і не встановлювались будь-які факти щодо якості поставленої Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" продукції.

Разом з тим колегія суддів, аналізуючи надані Комунальним підприємством "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області докази на підтвердження якості поставленої Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання", зазначає про таке.

Згідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

При цьому, відповідно до сталої та послідовної позиції Верховного Суду (щодо застосування положень частини другої статті 679 ЦК України) у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації) існує презумпція вини постачальника (виробника).

Позивачем на підтвердження своїх доводів у справі надано висновок експертів №19814/21-54/29065/21-54/29066/21-56 29.09.2021 Київським науково дослідним інститутом судових експертиз проведено судову комісійну транспортно товарознавчу експертизу у кримінальному провадженні №0000132, Висновок комплексної судової інженерно-механічної та економічної експертизи № 19/20 від 23.01.2023.

Відповідно до частини першої статті 69 ГПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Згідно з приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Статтею 98 ГПК України унормовано, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження №0000132 від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000132 від 11.11.2020 вбачається, що 29.09.2021 Київським науково дослідним інститутом судових експертиз проведено судову комісійну транспортно товарознавчу експертизу у кримінальному провадженні №0000132 за наслідками якої складено висновок експертів №19814/2154/29065/21-54/29066/21-56.

Відповідно до ст. 70 та п. 2 ст. 102 КПК України експерти попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок та за ст. 385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. На вирішення судової експертизи поставлено питання:

1.Чи відповідає поставлений ПП "Підйомно-транспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради () товар згідно договору від 16.03.2020 №1603 технічним характеристикам, вказаним в тендерній документації, а саме додатку №2 "Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі та документи, які підтверджують відповідність запропонованого товару вимогам замовника" та тендерній пропозиції ПП "Підйомно-транспортне обладнання" ()?

2. Чи укомплектовано поставлений, згідно умов договору від 16.03.2020 №1603, ПП "Підйомно-транспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради ( ) товар відповідно до тендерної документації, а саме додатку №2 "Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі тa документи, які підтверджують відповідність запропонованого товару вимогам замовника" та тендерної пропозиції ПП "Підйомно-транспортне обладнання" ()?

3.До якого типу належить двигун встановлений на товарі, поставленому ПП "Підйомно-транспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради () згідно договору від 16.03.2020 №1603?

4.Яка ринкова вартість товару, поставленого ПП "Підйомно- транспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради () згідно договору від 16.03.2020 №1603, станом на 16.03.2020?

5.Яка середня ринкова вартість аналогічного за призначенням, функціональними характеристиками та властивостями товару, поставленого ПП "Підйомнотранспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради () згідно договору від 16.03.2020 №1603, станом на 16.03.2020?

Згідно з висновком експертів №19814/21-54/29065/21-54/29066/21-56 від29.09.2021 за результатами проведення судової комісійної транспортно товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000132 по питанням судової експертизи:

1.Відповідно до викладеного, поставлений ПП "Підйомно- транспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради () товар згідно договору від 16.03.2020 №1603, за результатами огляду встановленими фактичними розмірами 2 (двох) понтонів довжиною 7,50 -7,60 м.м., загальною шириною 2 (двох) понтонів 3,20 м, не відповідає технічним характеристикам зазначеним розмірам у кількості 1 (одного) понтона довжиною 11,5 - 12 м., вказаним в тендерній документації, а саме додатку No2 "Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі та документи, які підтверджують відповідність запропонованого товару вимогам замовника" та тендерній пропозиції ПП "Підйомно-транспортне обладнання" ().

2.За результатами огляду поставленого, згідно умов договору від 16.03.2020 №1603, ПП "Підйомно-транспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради () встановлено не доукомплектованість товару відповідно до тендерної документації, а саме додатку № 2 "Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі та документи, які підтверджують відповідність запропонованого товару вимогам замовника" та тендерної пропозиції ПП "Підйомно-транспортне обладнання" ()": Корабельна навігація Class C 1 шт.; Живлення в кабіні оператора 2 розетки по 12 Вт.; Ящик для зберігання інструменту 1 шт.;Зручні місця для сидіння 2 шт.;Кранці швартові 6 шт.;Лебідки 2 шт. по 10 метрів; Вогнегасник 4 шт.; Рятівні крути 2 шт.; Привальний брус з обох бортів йо всій довжині судна; Люк для провітрювання 1 шт.; Супровідна документація про судно, що передбачено заводом виробником: інструкція по експлуатації судна та обслуговуванню, інструкції по навісному обладнанню, інструкції по обслуговуванню обладнання з переліком каталожних номерів запчастин, сервісні книжки тощо. Вся супутня документація на судно повинна бути на український або російській мові. Документи для реєстрації досліджуваного судна в органах Державної реєстрації судноплавних засобів (Регістер Судноплавства України), разом з іншими визначеними чинним законодавством документи та здійснення супроводу у державній реєстрації судна постачальника.

3.Встановлений на товарі поставленому ПП "Підйомно-транспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради () згідно договору від 16.03.2020 №1603, двигун марки "CUMMINS", модель "6ВТ 5.9-М120", серійний №82276839, належить за призначенням та використання на морському транспорті, тобто, на водних судноплавних засобах. Детальний перелік технічної характеристики досліджуваного двигун марки "CUMMINS", моделі "6ВТ 5.9-М120", наведено в дослідницькій частині висновку.

4. Враховуючи інформацію про ідентифікацію судноплавного засобу при оцінці, викладених висновків в першому та другому питанні, а саме, що під написом "Човен комбайн WorkerMachines DF 950" зображено зафарбування напису "Виробник Україна із електронною поштою та номером телефону", встановленою невідповідністю кількістю та розмірів понтонів, переліком недоукомплектуванням складових, відсутністю супровідної документації про судно, що передбачено заводом виробником, інструкція по експлуатації судна та обслуговуванню, інструкції по навісному обладнанню, інструкції по обслуговуванню обладнання з переліком каталожних номерів запчастин, сервісних книжок тощо, також документами для реєстрації досліджуваного судна в органах Державної реєстрації судноплавних засобів (Регістер Судноплавства України), з іншими визначеними чинним законодавством документи, встановити ринкову вартість товару, поставленого ПП "Підйомнотранспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради () згідно договору від 16.03.2020 №1603, станом на 16.03.2020, не неможливо.

5. Середня ринкова вартість аналогічного за призначенням, функціональними характеристиками та властивостями товару, поставленого ПП "Підйомнотранспортне обладнання" () на адресу КП "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради () згідно договору від 16.03.2020 №1603, станом на 16.03.2020, могла складати 3 554 833,33 грн (три мільйони п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять три грн. 33 коп.).

Не приймаючи відповідну експертизу в якості належного доказу у справі місцевий господарський суд прийняв до уваги правову оцінку господарських судів, викладену у справі №917/1651/22.

У межах справи №917/1651/22 розглядались позовні вимоги КП "Спецеко" до ПП "ПТО" про визнання недійсним договір поставки товару №1603 від 16.03.2020 з підстав поставки товару неналежної якості.

Втім варто зазначити, що у справі №917/1651/22 судами безпосередньо не досліджувалися і не встановлювалися обставини, щодо застосування до правовідносин сторін ст. 678, ст. 693 ЦК України щодо недоліків товару, які не можна усунути та/або недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу.

Так, господарськими судами констатовано, що КП "Спецеко" не доведено поставку ПП "ПТО" товару неналежної якості.

Судові рішення у справі №917/1651/22 не містять жодних висновків та встановлених судами обставин саме щодо поставки ПП "ПТО" товару належної якості.

Ураховуючи відсутність преюдиціальності факті у судових рішеннях у справі №917/1651/22 при розгляді даного спору суд першої інстанції не був обмежений у праві надання власної правової оцінки висновку експертів Київського науково дослідного інституту судових експертиз №19814/21-54/29065/21-54/29066/21-56 від 29.09.2021.

Вказуючи про неможливість прийняття висновку експертизи в якості належного доказу у справі, та відтворюючи праву позицію судів, викладену у судових рішеннях у справі №917/1651/22, судом зазначено, що:

1.вказавши про складення висновку експертів у кримінальному провадженні №0000132, з позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається, що його копія позивачем дійсно отримана з матеріалів зазначеного кримінального провадження, на яке посилається позивач, і вона не засвідчена слідчим, який здійснює досудове розслідування кримінальному провадженні, чи іншою уповноваженою особою.

Проте, для прийняття висновку експертів Київського науково дослідного інституту судових експертиз №19814/21-54/29065/21-54/29066/21-56 від 29.09.2021 в якості доказу в рамках даної справи потребується лише відповідність процедури його складення, оформлення та змісту вимогам норм законодавства. Інформації про знаходження його безпосередньо в матеріалах кримінального провадження при розгляду спорі від сторони не вимагається. Судом апеляційної інстанції за наслідками дослідження змісту даного висновку встановлено відповідність процедури його складення, оформлення та змісту вимогам норм законодавства.

При цьому зі змісту даного висновку чітко вбачається підстави призначення судової експертизи необхідність отримання спеціальних знань під час проведення кримінального провадження №0000132.

2.дослідження об`єкта здійснювалось виключно на основі результатів візуальної обстеження, про що зазначено у самому висновку (стор. 13). Також, враховуючи вид товару та його специфіку, яким є судно, у порушення вимог п. 1.4. розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 в якості інформаційних джерел експертами не використовувались галузеві стандарти, технічні умови правила і технічні вимоги, встановлених до морських і річкових суден, які розроблені, зокрема уповноваженим галузевим органом - Регістром судноплавства України (у тому числі спеціальних правил обмірювання суден) (використані інформаційні джерела на стор. 4-5 висновку).

Однак слід зазначити, що відповідно до п. 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема, транспортно-товарознавча експертиза.

До числа основних завдань транспортно-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, тощо. Перед транспортно-товарознавчою експертизою можуть ставитись також питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов`язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів. На дослідження експерту надаються КТЗ та документація, що стосується його реєстрації, а також документи, у яких зафіксовані інші вихідні дані, необхідні для вирішення поставленого питання; у разі потреби викликаються зацікавлені особи та проводиться огляду КТЗ.

Предметом транспортно-товарознавчої експертизи є фактичні дані, що встановлюються за результатами проведення натурного обстеження КТЗ та призначення та їх складників та/або вивчення наявних в матеріалах справи даних.

У загальному випадку транспортно-товарознавча експертиза проводиться за результатами візуального обстеження об`єкта.

В подальшому результати такого огляду зіставляються та порівнюються з інформаційними, довідковими джерелами у дослідженій тематиці, та інформацією про предмет закупівлі згідно до тендерної документації.

З описової частини експертизи вбачається, що вирішення постановленого питання проводилось на основі результатів візуального обстеження об`єкта досліджень з встановленням його фактичного стану.

У зв`язку з цим проведення судовими експертами досліджень на основі результатів візуальної обстеження чітко відповідає способу та методу проведення такого виду експертизи згідно до вимог законодавства.

При цьому слід зазначити, що методологія та методологічні положення визначення вартості передбачають використання оцінювачем певного інструментарію, за яким здійснюється процедура оцінки. Процедура охоплює порядок дій, послідовність яких дозволяє оцінювачу одержати результат, що буде використаний у певних цілях.

Національний стандарт №1 визначає оціночні процедури як дії (етапи), виконання яких у певній послідовності дає можливість провести оцінку. Інструментами оцінки є методичні підходи та методи, що, власне, й визначають її алгоритм.

Методичні підходи - загальні способи визначення вартості майна, які ґрунтуються на основних принципах оцінки.

Метод оцінки - спосіб визначення вартості об`єкта оцінки, послідовність оціночних процедур якого дає змогу реалізувати певний методичний підхід.

Оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур.

Оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

З метою обґрунтування остаточного висновку про вартість об`єкта оцінки результати оцінки, отримані із застосуванням різних методичних підходів, зіставляються шляхом аналізу впливу принципів оцінки, які є визначальними для мети, з якою проводиться оцінка, а також інформаційних джерел на достовірність результатів оцінки.

Неможливість або недоцільність застосування певного методичного підходу, пов`язана з повною відсутністю чи недостовірністю необхідних для цього вихідних даних про об`єкт оцінки та іншої інформації, окремо обґрунтовується у звіті про оцінку майна. Національними стандартами можуть передбачатися також інші випадки обмежень щодо застосування певних методичних підходів для визначення ринкової вартості та неринкових видів вартості об`єктів оцінки.

Застереження та обмеження щодо використання результатів оцінки об`єкта оцінки зазначаються у звіті про оцінку майна.

Відповідно до Національного стандарту №1 (п. 38) для проведення оцінки майна можуть застосовуватися такі основні методичні підходи:

- витратний (майновий);

- доходний;

- порівняльний.

Витратний підхід передбачає визначення поточної вартості витрат на відтворення або заміщення об`єкта оцінки з подальшим її коригуванням на суму зносу (знецінення).

Доходний підхід базується на визначенні вартості об`єкта на основі поточної вартості очікуваних доходів від володіння ним.

Порівняльний підхід передбачає визначення вартості об`єкта шляхом співставлення цін нещодавніх продаж аналогів. Тобто аналізуються ціни продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки.

Підхід ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування.

Основними елементами порівняння є характеристики подібного майна за місцем його розташування, фізичними та функціональними ознаками, умовами продажу тощо. Коригування вартості подібного майна здійснюється шляхом додавання або вирахування грошової суми із застосуванням коефіцієнта відсотка до ціни продажу (пропонування) зазначеного майна або шляхом їх комбінування.

Основними методами в межах підходу є метод ринку капіталу, метод угод (або метод порівняльного аналізу продаж), метод галузевих коефіцієнтів та інші.

З висновку судової експертизи вбачається, що судовими експертами при встановленні ринкової вартості майна застосовано порівняльний методичний підхід, що передбачає необхідність проведення експертом візуального огляду та співставлення цін нещодавніх продаж аналогів. Тобто аналізуються ціни продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки.

Тобто, проведення судовими експертами досліджень на основі результатів візуальної обстеження чітко відповідає способу та методу проведення такого виду експертизи згідно до вимог законодавства.

З приводу обсягу використаного судовими експертами інформаційних джерел для проведення дослідження слід зазначити таке.

З описової частини експертизи вбачається, що експертами використано: Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Постанову КМ України від 10.12.2003 №1891 "Про затвердження методики оцінки майна", Постанову КМ України від 10.09.2003 №11440 "Про затвердження Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", Методичний посібник "Визначення вартості майна", Звіт про науково-дослідну роботу "Методичні рекомендації по проведенню дослідження об`єктів водного транспорту", Звіт про науково-дослідну роботу "Розробка методичних рекомендацій щодо визначення ринкової вартості судноплавних засобів та їх складових", довідник цін "SchwackeListe Marine" 2017, інформацію з мережі Інтернет, що стосується предмету досліджень.

З наведеного обсягу джерел вбачається, що експертами використано системну та змістовну базу для проведення експертного дослідження, яка включає в себе і спеціалізовану літературу, довідкову інформацію, яка, з огляду на уніфікований та системний характер їх змісту, не потребує застосування в обов`язковому порядку інших додаткових джерел, зокрема галузевих стандартів, технічних умов правил і технічних вимог, встановлених до морських і річкових суден.

При дослідженні видань, відображених на офіційному сайті Регістру судноплавства України, колегією суддів не встановлено окремого встановленого видання у якому було б закріплено галузеві стандарти, технічні умови правила і технічні вимоги, встановлені до морських і річкових суден. До відповідного переліку видань входить збірки правил класифікації та побудови, обладнання суден та гідротехнічних споруд, Інструкції з визначення відповідності технічного стану суден, Правила обміру суден внутрішнього плавання, Правила класифікації та побудови хімовозів, Правила про вантажну марку морських суден.

З боку Господарського суду Полтавської області не зазначено:

-яке саме видання підлягало обов`язковому врахуванню експертами при проведенні експертного дослідження,

-відмінність інформації, викладеної у такому виданні, з інформацією, викладеною у джерелах, застосованих судовими експертами, зокрема у Методичному посібнику "Визначення вартості майна", Звіту про науково-дослідну роботу "Методичні рекомендації по проведенню дослідження об`єктів водного транспорту", Звіту про науково-дослідну роботу "Розробка методичних рекомендацій щодо визначення ринкової вартості судноплавних засобів та їх складових", довіднику цін "SchwackeListe Marine" 2017, інформації з мережі Інтернет, що стосується предмету досліджень.

Втім, як було встановлено вище, експертами використано системну та змістовну базу для проведення експертного дослідження, яка включає в себе і спеціалізовану літературу, довідкову інформацію, яка, з огляду на уніфікований та системний характер їх змісту, не потребує застосування в обов`язковому порядку інших додаткових джерел.

При дослідженні інформації, відображеної у виданнях на офіційному сайті Регістру судноплавства України, що стосується обладнання "Човен комбайн WorkerMachines DF 950", колегією суддів не встановлено її відмінності та суперечності з інформацією, викладеною у джерелах, застосованих судовими експертами

3.на стор. 42 висновку йдеться про відсутність сукупності документів судна, у тому числі суднових, реєстраційних документів. Проведення експертизи мало місце без використання документації на товар (судно), у тому числі технічної документації, іншої супровідної документації, документів Регістру судноплавства України.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки як встановлено вище у загальному випадку транспортно-товарознавча експертиза проводиться за результатами візуального обстеження об`єкта. В подальшому результати такого огляду зіставляються з інформаційними , довідковими джерелами у дослідженій тематиці.

Як вбачається з обставин спору з боку постачальника не було надано частини товаросупровідних документів, що виключає можливість їх врахування судовими експертами при проведенні експертного дослідження.

При цьому, як зазначено судом апеляційної інстанції вище судовими експертами при встановленні ринкової вартості майна застосовано порівняльний методичний підхід, що передбачає необхідність проведення експертом візуального огляду та співставлення цін нещодавніх продаж аналогів.

Тобто, судовими експертами аналізувались ціни продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки, що виключає необхідність дослідження документації на товар (судно), у тому числі технічної документації, іншої супровідної документації, документів Регістру судноплавства України.

4.висновки експертів не відповідають дійсності, а сам висновок не містить інформації про застосовані експертами методи вимірювання, та як з нього вбачається, вимірювання проводилось шляхом проведення обмірів рулеткою у звичайний спосіб, без врахування виду і особливостей об`єкта дослідження, яким є судно

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.

Розрізняють такі методи вимірювання при проведенні експертного дослідження:

-прямі методи вимірювань - методи безпосередньої або порівняльної оцінки кількості товарів. Прямими методами є переважування, вимір по довжині, об`єму, вимірюванню щільності та інших показників, які застосовуються під час приймання товарів за кількістю.

-непрямі (побічні) методи вимірювання - методи визначення кількісної характеристики товарів опосередковано, в основному розрахунком (обчисленням).

Ці методи застосовуються у випадках, коли прямі методи вимірювання не можуть бути використані або їх використання не доцільно.

Тобто, здійснення експертами прямих методів вимірювання, у тому числі шляхом використання рулетки, відповідає процедурі проведенні експертного дослідження.

Слід зазначити, що висновок експерта не містить інформації про застосовані експертами методи вимірювання, втім її закріплення не передбачено положеннями законодавства.

З боку суду не наведено обґрунтування:

-неможливості застосування судовим експертом прямого методу вимірювання ураховуючи вид і особливості об`єкта дослідження;

-надання судовим експертом неправильних результатів вимірювання ураховуючи вид і особливості об`єкта дослідження.

5.за змістом висновку №19814/21-54/29065/21-5429066/21-56 від 29.09.2021 проведена транспортно-товарознавча експертиза є комісійною. Суд першої інстанції зазначив, що у висновку експертних спеціальностей експертів, якими складено висновок, вказані експерти не мають відповідної кваліфікації у сфері судноплавства щодо дослідження технічного стану судна. З них 2 експерти Олександр Рувін та Василь Матвеїв мають кваліфікацію лише з оцінки судноплавних засобів за експертною спеціальністю з індексом 12.3. У порушення вимог розділів І, II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень при проведенні зазначеної експертизи експертами вирішено питання, які виходять за межі компетенції експертів, які не мають відповідної кваліфікації, та з різною експертною спеціалізацією, що також суперечить вимогам, встановленим до комісійної експертизи.

Відповідно до ст. 105 ГПК України комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму спеціальних знань. Якщо за результатами проведених досліджень думки експертів збігаються, вони підписують єдиний висновок. Експерт, не згодний з висновком іншого експерта (експертів), надає окремий висновок з усіх питань або питань, які викликали розбіжності.

Згідно з пп. 1.2.14 п. 1.2. розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень комісійною є експертиза, яка проводиться двома більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань).

Згідно п. 2.3. розділу II вказаної Інструкції експерту забороняється вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з`ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами.

Втім колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з копії висновку експертів, він складений трьома експертами: Олександр Рувін (голова комісії), Василь Матвеїв, Андрій Волошин. З них експерти мають кваліфікацію судового експерта за такими спеціальностями: Олександр Рувін: 10.24 "Дослідження подій на водному транспорті" (свідоцтво №36-21/Д від 02.03.2021, дійсне до 02.03.2024), 12.2 "Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу", 12.3 "Оцінка судноплавних засобів"; Василь Матвеїв: 10.24 "Дослідження подій на водному транспорті", 12.2 "Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу", 12.3 "Оцінка судноплавних засобів" (свідоцтво №36-21/Д від 02.03.2021, видане за рішенням кваліфікаційної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, дійсне до 02.03.2024); Андрій Волошин: 12.1 "Визначення вартості обладнання, сировини, машин та товарів народного споживання" (свідоцтво №938-19 від 18.12.2019, видане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 18.12.2024), 12.2 "Визначення вартості Колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу" (свідоцтво №939-19 від 18.12.2019, видане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 18.12.2024).

З наведеного слідує, що до компетенції усіх вищезазначених судових експертів відноситься дослідження в сфері визначення вартості транспортного засобу та компетенції судових експертів: Олександр Рувін (голова комісії), Василь Матвеїв відноситься оцінка судноплавних засобів.

Вимоги законодавства не передбачають закріплення у виді спеціалізації експерта чіткої деталізації виду транспортного засобу щодо якого дозволено виконання експертних дій та обсягу таких дій.

Таким чином, при складенні експертного висновку експерти діяли в межах своєї компетенції, і в діях даних осіб не вбачається порушення п. 2.3. розділу II Інструкції .

Стосовно доводів відповідача про недопустимість прийняття в якості доказів матеріалів досудового розслідування у кримінальній справі з огляду на відсутність вироку у даному кримінальному провадженні слід зазначити таке.

За змістом процесуального законодавства стан розгляду кримінального провадження не ставиться в залежність від можливості врахування висновку експерта в якості надежного доказу у справі.

Згідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.07.2022р. у справі №914/1979/18 допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20 (п.6.27), постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18 (п.23), від 07.06.2022 у справі №922/605/15 (п.40.4), від 05.07.2022 у справі №904/3866/21 тощо).

Недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону або докази, які не можуть підтверджувати ті обставини, які в силу приписів законодавства мають підтверджуватись лише певними засобами доказування.

При цьому тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ (п.24 постанови Верховного Суду 31.05.2022 у справі №904/3242/18). Можливість використання в якості доказів (одного з доказів) при розгляді іншої справи, виконаних у кримінальному провадженні висновків експертиз, підтверджено Верховним Судом при розгляді справ № 678/364/15-ц (постанова від 17.10.2019 року (ЄДРСРУ № 85033223)), № 461/3675/17 (постанова від 05 лютого 2020 року) та № 9901/740/18 (постанова від 10.03.2020), навіть незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі ще не ухвалений , але з дотриманням певних особливостей.

Порядок ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення передбачений ст.221 КПК; таке ознайомлення може бути забезпечене лише слідчим, дізнавачем, прокурором за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії (ч.2 ст.221 КПК).

Разом з тим відповідно до частин 1, 2 ст. 222 КПК відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу.

Отже, положення ст. 222 КПК встановлює недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування без отримання дозволу. Аналогічну позицію Верховний Суд виклав у постановах, зокрема, від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 20.10.2021 у справі №910/10222/19, від 30.09.2021 у справі №927/741/19.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновок експертів Київського науково дослідного інституту судових експертиз №19814/21-54/29065/21-54/29066/21-56 від 29.09.2021 за результатами проведення судової комісійної транспортно товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000132 є належним та допустимим доказом.

На підставі викладеного Східний апеляційний господарський суд приймає висновок експертів Київського науково дослідного інституту судових експертиз №19814/21-54/29065/21-54/29066/21-56 від 29.09.2021 в якості належного доказу у справі на підтвердження якості товару - човенкомбайн "WorkerMachines DF 950".

За результатами проведеної на замовлення КП "Спецеко" комплексної судової інженерно-механічної та економічної експертизи складено висновок експертів № 19/20 від 23.01.2023 яким встановлено, що Човен комбайн "WorkerMachines DF 950" не відповідає умовам ТЕНДЕРНОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ щодо проведення процедури відкритих торгів на закупівлю "Човен - комбайн для скошування водної рослинності ДК 021:2015: 34520000-8 Човни", а саме технічним показникам, викладеним в Додатку 2 до Тендерної документації "ІНФОРМАЦІЯ ПРО НЕОБХІДНІ ТЕХНІЧНІ, ЯКІСНІ ТА КІЛЬКІСНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ПРЕДМЕТА ЗАКУПІВЛІ ТА ДОКУМЕНТИ, ЯКІ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ ВІДПОВІДНІСТЬ ЗАПРОПОНОВАНОГО ТОВАРУ ВИМОГАМ ЗАМОВНИКА".

Під час дослідження в рамках інженерно-механічного дослідження встановлено, що Човен комбайн "WorkerMachines DF 950" за своїми фізичними характеристиками не відповідає наявній тендерній документації (Договір №1603 від 16.03.2020), не має відповідних технічних документів, а отже, за таких умов використання обладнання "Човен комбайн WorkerMachines DF 950" не може гарантувати його безпечну та нормальну експлуатацію за функціональним призначенням.

Дефекти човна-комбайна "WorkerMachines DF 950" для скошування водної рослинності при використанні даного обладнання за цільовим призначенням є істотними. Висновком комплексної судової інженерно-механічної та економічної експертизи № 19/20 від 23.01.2023 встановлено, що "Човен комбайн WorkerMachines DF 950" не може використовуватись за функціональним призначенням в зв`язку з істотними дефектами. Висновком комісії про характер виявлених дефектів у продукції та причини їх появи від 20.02.2023 встановлено, що за своїми фізичними характеристиками човенкомбайн "WorkerMachines DF 950" не відповідає наявній тендерній документації (Договір №1603 від 16.03.2020, не має відповідних технічних документів, а отже, за таких умов використання обладнання "Човен комбайн WorkerMachines DF 950" не може використовуватись та експлуатуватись за функціональним призначенням.

Дефекти човенкомбайна для скошування водної рослинності при використанні даного обладнання за цільовим призначенням є істотними, та виникли внаслідок неналежного виготовлення човна-комбайна "WorkerMachines DF 950".

Не приймаючи відповідну експертизу в якості належного доказу у справі суд прийняв до уваги правову оцінку суду, викладену у справі № 912/3418/20.

Втім варто зазначити, що у справі №№ 912/3418/20 судами безпосередньо не досліджувалися і не встановлювалися обставини, щодо застосування до правовідносин сторін ст. 678, ст. 693 ЦК України щодо недоліків товару, які не можна усунути та/або недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу.

Господарськими судами констатовано, що КП "Спецеко" не доведено поставку ПП "ПТО" товару неналежної якості.

Судові рішення у справі №912/3418/20 не містять жодних висновків та встановлених судами обставин саме щодо поставки ПП "ПТО" товару належної якості.

Ураховуючи відсутність преюдиціальності факті у судових рішеннях у справі №912/3418/20 при розгляді даного спору суд першої інстанції не був обмежений у праві надання власної правової оцінки висновку експертів комплексної судової інженерно-механічної та економічної експертизи № 19/20 від 23.01.2023.

Вказуючи про неможливість прийняття висновку експертизи в якості належного доказу у справі, та відтворюючи праву позицію судів, викладену у судових рішеннях у справі №912/3418/20, судом зазначено, що:

1.дослідження об`єкта здійснювалось виключно на основі результатів візуального контролю неозброєним оком, про що зазначено у самому висновку (стор. 8 висновку). Як зазначено у висновку, на дослідження не надано будь-яких реєстраційних документів, тому об`єкт розглядається як набір конструктивних елементів; за результатами аналізу наданої на дослідження документації, було встановлено, що об`єкт дослідження, а саме: "Човен - комбайн WorkerMachines DF 950" відсутні технічні документи для реєстрації судноплавних засобів та супровідної документації, які передбачені заводом виробником й засвідчують технічний стан судна, його устаткування, пристроїв та механізмів, а також фізичні характеристики обладнання такі як довжина та ширина об`єкту й недоукомплектованість обладнання (стор. 12-13 висновку). Отже, документація на човен-комбайн (у тому числі технічна, габаритні креслення, документи Регістру судноплавства України за результатами технічного нагляду судна тощо) не використовувалась, хоча її факт надання заявнику встановлений у даній справі в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021. Також, враховуючи вид товару та його специфіку, яким є судно, у порушення вимог п.1.4. розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 в якості інформаційних джерел експертами не використовувались галузеві стандарти, технічні умови правила і технічні вимоги, встановлених до морських і річкових суден, які розроблені, зокрема уповноваженим галузевим органом - Регістром судноплавства України (у тому числі спеціальних правил обмірювання суден) (використані інформаційні джерела містяться на стор. 3-4 висновку).

Слід зазначити, що предметом транспортно-товарознавчої експертизи є фактичні дані, що встановлюються за результатами проведення натурного обстеження КТЗ та призначення та їх складників та/або вивчення наявних в матеріалах справи даних.

У загальному випадку транспортно-товарознавча експертиза проводиться за результатами візуального обстеження об`єкта.

В подальшому результати такого огляду зіставляються з інформаційними , довідковими джерелами у дослідженій тематиці, та інформацією про предмет закупівлі згідно до тендерної документації.

З описової частини експертизи вбачається, що вирішення постановленого питання проводилось на основі результатів візуального обстеження об`єкта досліджень з встановленням його фактичного стану.

У зв`язку з цим проведення судовими експертами досліджень на основі результатів візуальної обстеження чітко відповідає способу та методу проведення такого виду експертизи згідно до вимог законодавства.

З висновку судової експертизи вбачається, що судовими експертами при встановленні ринкової вартості майна застосовано порівняльний методичний підхід, що передбачає необхідність проведення експертом візуального огляду та співставлення цін нещодавніх продаж аналогів. Тобто аналізуються ціни продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки.

Тобто, проведення судовими експертами досліджень на основі результатів візуальної обстеження чітко відповідає способу та методу проведення такого виду експертизи згідно до вимог законодавства.

Як вбачається з обставин спору з боку постачальника не було надано частини товаросупровідних документів, що виключає можливість їх врахування судовими експертами при проведенні експертного дослідження.

При цьому, як зазначено судом апеляційної інстанції вище судовими експертами при встановленні ринкової вартості майна застосовано порівняльний методичний підхід, що передбачає необхідність проведення експертом візуального огляду та співставлення цін нещодавніх продаж аналогів. Тобто аналізуються ціни продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки, що виключає необхідність дослідження документації на товар (судно), у тому числі технічної документації, іншої супровідної документації, документів Регістру судноплавства України.

З приводу обсягу використаного судовими експертами інформаційних джерел для проведення дослідження слід зазначити таке.

З описової частини експертизи вбачається, що експертами використано: Конституцію України, Закон України "Про інформацію", Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закон України "Про захист прав споживачів", Закон України "Про судову експертизу", Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна й майнових прав", затвердженого постановою КМ України від 10.09.2003 №1440, Методичні рекомендації щодо визначення ринкової вартості судноплавних засобів та їх складових, Методику визначення вартості майна, Методичні рекомендації з визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів з урахуванням ретроспективності оцінки при проведенні судово-товарознавчих експертиз, Інстуркції про призначення та проведення судових експертизта експертних досліджень, затвердженої Міністерством юстиції України №53/5 від 08.10.1998, джерел з мережі Інтернет щодо предмета досліджень, ДСТУ 3830 - 98 КОРОЗІЯ МЕТАЛІВ І СПЛАВІВ Терміни та визначення основних понять, ДСТУ 2860-94 Надежность техники. Термины и определения, ДСТУ 3021-95 Испытания и контроль качества продукции. Термины и определения, ДСТУ 2925-94 Якість продукції. Оцінювання якості. Терміни та визначення.

З наведеного обсягу джерел вбачається, що експертами використано системну та змістовну базу для проведення експертного дослідження, яка включає в себе і спеціалізовану літературу, довідкову інформацію, яка, з огляду на уніфікований та системний характер їх змісту, не потребує застосування в обов`язковому порядку інших додаткових джерел, зокрема галузевих стандартів, технічних умов правил і технічних вимог, встановлених до морських і річкових суден.

При дослідженні видань, відображених на офіційному сайті Регістру судноплавства України, колегією суддів не встановлено окремого встановленого видання у якому було б закріплено галузеві стандарти, технічні умови правила і технічні вимоги, встановлені до морських і річкових суден. До відповідного переліку видань входить збірки правил класифікації та побудови, обладнання суден та гідротехнічних споруд, Інструкції з визначення відповідності технічного стану суден, Правила обміру суден внутрішнього плавання, Правила класифікації та побудови хімовозів, Правила про вантажну марку морських суден.

З боку Господарського суду Полтавської області не зазначено:

-яке саме видання підлягало обов`язковому врахуванню експертами при проведенні експертного дослідження,

-відмінність інформації, викладеної у такому виданні, з інформацією, викладеною у джерелах, застосованих судовими експертами, зокрема у Методичному посібнику "Визначення вартості майна", Звіту про науково-дослідну роботу "Методичні рекомендації по проведенню дослідження об`єктів водного транспорту", Звіту про науково-дослідну роботу "Розробка методичних рекомендацій щодо визначення ринкової вартості судноплавних засобів та їх складових", довіднику цін "SchwackeListe Marine" 2017, інформації з мережі Інтернет, що стосується предмету досліджень.

Втім, як було встановлено вище, експертами використано системну та змістовну базу для проведення експертного дослідження, яка включає в себе і спеціалізовану літературу, довідкову інформацію, яка, з огляду на уніфікований та системний характер їх змісту, не потребує застосування в обов`язковому порядку інших додаткових джерел.

При дослідженні інформації, відображеної у виданнях на офіційному сайті Регістру судноплавства України, що стосується обладнання "Човен комбайн WorkerMachines DF 950",колегією суддів не встановлено її відмінності та суперечності з інформацією, викладеною у джерелах, застосованих судовими експертами

2.як вбачається з висновку експертів, вказуючи у відповіді на перше питання про невідповідність поставленого човна-комбайну умовам тендерної документації, у ньому вибірково відображено результати обмірювання об`єкта дослідження, вказавши невідповідність фактичних розмірів довжини понтона 7,50-7,60 м, загальної ширини 3,22 м показникам, вказаним в тендерній документації зазначеним розмірам у кількості понтона довжиною 11,5 - 12 м та недоукомплектованість обладнання відповідно до тендерної документації, а саме додатку №2 "Інформації про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі та документи, які підтверджують відповідність запропонованого товару вимогам замовника". Висновок не містить інформації про застосовані експертами методи вимірювання, та як з нього вбачається, вимірювання проводилось без врахування виду і особливостей об`єкта дослідження, яким є судно.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.

Розрізняють такі методи вимірювання при проведенні експертного дослідження:

-прямі методи вимірювань - методи безпосередньої або порівняльної оцінки кількості товарів. Прямими методами є переважування, вимір по довжині, об`єму, вимірюванню щільності та інших показників, які застосовуються під час приймання товарів за кількістю.

-непрямі (побічні) методи вимірювання - методи визначення кількісної характеристики товарів опосередковано, в основному розрахунком (обчисленням).

Ці методи застосовуються у випадках, коли прямі методи вимірювання не можуть бути використані або їх використання не доцільно.

Тобто, здійснення експертами прямих методів вимірювання, у тому числі шляхом використання рулетки, відповідає процедурі проведенні експертного дослідження.

Слід зазначити, що висновок експерта не містить інформації про застосовані експертами методи вимірювання, втім її закріплення не передбачено положеннями законодавства.

З боку суду не наведено обґрунтування:

-неможливості застосування судовим експертом прямого методу вимірювання ураховуючи вид і особливості об`єкта дослідження;

-надання судовим експертом неправильних результатів вимірювання ураховуючи вид і особливості об`єкта дослідження.

3. як слідує із зазначених у висновку експертних спеціальностей експертів, якими складено висновок, вказані експерти не мають відповідної кваліфікації у сфері судноплавства щодо дослідження технічного стану судна, як і не мають кваліфікації у сфері інженерно- транспортних експертиз. Таким чином, поряд з тим, що вказаний вище висновок складений експертами, які не мають відповідної кваліфікації у сфері судноплавства щодо дослідження технічного стану судна, як і не мають кваліфікації з оцінки судноплавних засобів. На думку суду першої інстанції, наведене свідчить, що у порушення вимог розділів I, II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень при проведенні зазначеної експертизи експертами вирішено питання, які виходять за межі компетенції експертів, які не мають відповідної кваліфікації.

Як вбачається з копії висновку експертів, він складений комісією експертів у складі: голови комісії: Воробйової Олени Юріївни, судового експерта 2 кваліфікаційного класу, завідувач сектору економічних та товарознавчих досліджень (голова комісії), має спеціальну експертну підготовку з правом проведення судових експертиз зі спеціальності 12.1 "Оцінка машин, обладнання, сировини та споживчих товарів", свідоцтво № 1202, видане ЕКК Харківського НДІ судових експертиз 14.02.2020, строк дії свідоцтва до 14.02.2025; члена комісії - судового експерта лабораторії інженерно-технічних досліджень Корчми Дмитра Олексійовича, який має кваліфікацію судового експерта 5-го класу за спеціальністю 10.5 "Дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці", свідоцтво №157-Д, видане рішенням КП ЦЕКК при Міністерстві юстиції України, термін дії до 23.12.2023 та 10.23 "Дослідження технічного стану та умов експлуатації машин та механізмів", свідоцтво №111-21/Д, видане рішенням КП ЦЕКК при Міністерстві юстиції України, термін дії до 20.05.2024.

З наведеного слідує, що до компетенції судових експертів відноситься дослідження в сфері оцінки машин, дослідження технічного стану та умов експлуатації машин та механізмів

Вимоги законодавства не передбачають закріплення у виді спеціалізації експерта чіткої деталізації виду транспортного засобу щодо якого дозволено виконання експертних дій та обсягу таких дій.

Таким чином, при складенні експертного висновку експерти діяли в межах своєї компетенції, і в діях даних осіб не вбачається порушення п. 2.3. розділу II Інструкції .

На підставі викладеного Східний апеляційний господарський суд приймає висновок експертів комплексної судової інженерно-механічної та економічної експертизи № 19/20 від 23.01.2023р в якості належного доказу у справі на підтвердження якості товару човен-комбайн "WorkerMachines DF 950".

В той же час, в якості спростування позиції позивача з боку відповідача надано висновок судового експерта за результатами проведення товарознавчої судової експертизи №01/05-2021 від 14.05.2021.

За відповідним висновком обладнання (товар) човен-комбайн для скошування водної рослинності "WorkerMachines DF 950", який поставлено Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" за технічною та експлуатаційною документацією повністю відповідає технічним та якісним характеристикам, що визначені в тендерній документації Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо проведення процедури відкритих торгів на закупівлю "Човен-комбайн для скошування водної рослинності ДК 021:20-8-Човни", затвердженої рішенням тендерного комітету Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області згідно протоколів №228 від 21.01.2020, №231 від 28.01.2020, №248 від 03.02.2020 , №229 від 13.02.2020, та тендерній пропозиції постачальника - Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання", у тому числі визначені в довідці Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" про детальні характеристики та опис товару №18/02-1 від 18.02.2020, листі підтвердженні №18/02-9 від 18.02.2020.

Аналізуючи відповідний висновок експерта в якості доказу на підтвердження якості поставленого Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" товару суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

Зі змісту дослідницької частини висновку експерта вбачається, що експертне дослідження було проведено виключно за документами і технічною документацією, які були надані замовником на дослідження.

Отже, при проведенні експертного дослідження судовим експертом взагалі не досліджувався фактичний стан переданого Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" обладнання (товар) човен-комбайн для скошування водної рослинності "WorkerMachines DF 950". З боку судового експерта не було здійснено візуального огляду товару, що є визначальним при проведенні товарознавчої експертизи при дослідженні питання безпосередньої якості отриманого покупцем товару.

По суті, судовий експерт здійснив порівняння переданої Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" обладнання (товар) технічної документації та супровідних документів на човен-комбайн для скошування водної рослинності "WorkerMachines DF 950" та змісту первинних документів при отриманні товару покупцем з технічним та якісним характеристикам, що визначені в тендерній документації Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Однак таке дослідження не відповідає суті спору та не встановляє фактичний стан переданого товару, оскільки якісні характеристики товару за технічною документацією та якісні характеристики наявного товару є відмінними поняттями.

З огляду на це, колегія суддів зазначає, що висновок судового експерта за результатами проведення товарознавчої судової експертизи №01/05-2021 від 14.05.2021 не підтверджує саме стан якості переданого Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" товару човен-комбайн "WorkerMachines DF 950".

З приводу складеного за результатами технічного нагляду судна Акту технічного нагляду судна для здійснення його державної реєстрації №318-01779-21 від 02.04.2021, Акту експертної оцінки технічного стану судна відповідно до Правил Регістра судноплавства України №318-01780-21 від 02.04.2021 колегія суддів зазначає, що викладена у них інформація суперечить висновкам судових експертів, у звязку з чим суд апеляційної інстанції не приймає відповідні докази на підтвердження обставини поставки відповідачем товару належної якості.

При цьому Регістром судноплавства України зроблено такий висновок: "На час огляду технічний стан судна в цілому відповідає вимогам Правил Регістру судноплавства України. Після детальної оцінки технічного стану під час проведення первісного огляду на плаву, з проведенням відповідних випробувань згідно Програми, узгодженою з Регістром та призначення Класу Регістру судноплавства України, на судно можуть бути видані документи Регістру, що підтверджую придатність до плавання". Тобто, у відповідних актах не підтверджено в повному обсязі належний стан товару та здійснено відсилання щодо необхідності проведення випробувань, що не може розглядатись в якості доказу поставки відповідачем товару належної якості

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з концепції доказування у даному спору, обсягу та характеру наданих доказів, позиція постачальника про передання товару належної якості , його відповідність технічним та якісним характеристикам, що визначені в тендерній документації Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо проведення процедури відкритих торгів на закупівлю "Човен-комбайн для скошування водної рослинності, не видається більш вірогідною, ніж протилежна позиція позивача, як покупця такого товару.

Таким чином за наданих позивачем доказів вбачається, що за своїми фізичними характеристиками поставлений товар не відповідає наявній тендерній документації, не має відповідних технічних документів, а отже, за таких умов використання обладнання "Човен комбайн WorkerMachines DF 950" не може гарантувати його безпечну та нормальну експлуатацію за функціональним призначенням.

Отже матеріалами справи підтверджено, що виявлені недоліки є невиправними та істотними, з огляду на неможливість їх фізичного усунення.

Вказане свідчить про істотність порушення вимог щодо якості товару в розумінні частини 1 статті 678 ЦК України.

У якості додаткового свідчення істотності порушення вимог щодо якості товару в розумінні частини 1 статті 678 ЦК України суд апеляційної інстанції приймає таке.

Відповідно до положень ст. 10 Кодексу торговельного мореплавства України державний нагляд за торговельним мореплавством в Україні покладається на центральний орган виконавчої влади в галузі транспорту, що здійснює контроль за дотриманням законодавства про мореплавство і міжнародних договорів України щодо мореплавства, а також нагляд за станом морських шляхів і загальне керівництво державною реєстрацією морських суден, дипломуванням спеціалістів морського флоту, рятувальною і лоцманською службою.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу морського та річкового транспорту України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2017 року № 1095, Державна служба морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сферах морського та річкового транспорту, торговельного мореплавства, судноплавства на внутрішніх водних шляхах, навігаційно-гідрографічного забезпечення мореплавства, а також у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості).

Згідно ст. 26 КТМ України українські судна, технічний нагляд за якими здійснюють класифікаційні товариства, підлягають реєстрації у Державному судновому реєстрі України. Українські судна, що не підлягають реєстрації у Державному судновому реєстрі України, реєструються у Судновій книзі України.

Статтею 27 КТМ України визначено, що судно може бути зареєстровано у Державному судновому реєстрі України або Судновій книзі України тільки в одному морському порту України. Порт реєстрації судна може бути змінено за бажанням власника з дотриманням вимог частини першої цієї статті.

Згідно до ст. 28 КТМ України, реєстрація судна у Державному судновому реєстрі України засвідчується свідоцтвом про право плавання під Державним прапором України (судновий патент), а реєстрація у Судновій книзі України - судновим білетом.

За реєстрацію судна у Державному судновому реєстрі України або Судновій книзі України і будь-яких подальших змін раніше зроблених записів у них про зареєстроване судно стягується збір, порядок справляння та розмір якого встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики економічного розвитку.

За змістом ст. 29 КТМ України з моменту реєстрації судна у Державному судновому реєстрі України або Судновій книзі України всі раніше зроблені записи щодо цього судна в суднових реєстрах зарубіжних держав Україною не визнаються.

Вимоги до реєстрації та обліку торговельних суден в Україні на час поставки товару було встановлено Порядком ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1069 від 26.09.1997 (Порядок №1069).

При цьому, відповідно до п. 1 Положення ро Регістр судноплавства України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1998 № 814, Регістр судноплавства України, який був чинним станом на час поставки товару є національним класифікаційним товариством, яке здійснює технічний нагляд і проводить класифікацію морських і річкових торгівельних суден відповідно до статті 22 Кодексу торговельного мореплавства України і статей 26 і 29 Закону України "Про транспорт".

Відповідно до абз. 4 пп. 13 п. 9 Положення, Регістр для виконання покладених на нього завдань має право при задовільних результатах чергового і позачергового огляду видавати на судна та інші плавучі споруди документи, що засвідчують технічну здатність судна до плавання і дають право на його експлуатацію, а також документи на окремі механізми та пристрої, продовжувати строк дії таких документів та анулювати документи, якщо технічний стан суден чи пристроїв не відповідає вимогам правил Регістру.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України "Про затвердження бланків типових реєстраційних суднових документів" від 13.12.2006 № 1151, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.01.2007 за № 9/13276, затверджено бланк акту технічного нагляду судна для здійснення його державної реєстрації (додаток 24).

Відповідно до ст. 23 КТМ України, судно може бути допущене до плавання тільки після того, як буде встановлено, що воно задовольняє вимоги безпеки мореплавства, охорони людського життя і навколишнього природного середовища.

Таким чином для включення судна в Державний судновий реєстр України або Суднової книги України на підставі Порядку №1069 необхідним було надання документа встановленого зразку про "визнання судна придатним для подальшої експлуатації".

Таким документом є Акт технічного нагляду судна для здійснення його державної реєстрації (додаток 24 до Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України "Про затвердження бланків типових реєстраційних суднових документів" від 13.12.2006 № 1151, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2007 за № 9/13276) із висновком про придатність судна для подальшої експлуатації.

З огляду на фізичні характеристики човна-комбайна "WorkerMachines DF 950", відсутність документації, вбачається неможливість отримання Акту технічного нагляду судна для здійснення його державної реєстрації, а відтак і неможливість використання даного комбайна за своїм призначенням.

14.11.2022 на адресу відповідача направлено лист №1112 в якому КП "Спецеко" повідомило ПП "Підйомно-транспортне обладнання" про відмову від договору № 1603 від 16.03.2020 в зв`язку з істотним порушенням вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу).

Відповідно до правових висновків Верховного Суду (постанова від 10.05.2020 у справі 910/22541/16) можливість реалізації права на відмову від договору у випадку його істотного порушення продавцем, пов`язується з дотриманням форми повідомлення про відмову, а отже пов`язано із вимогами ч. 3 ст. 214 ЦК України, відповідно до якої відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, у якій було вчинено правочин.

Також 20.02.2023 повноважною комісією КП "Спецеко" за результатами проведення експертного дослідження складено Акт приймання продукції відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничотехнічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу від 25.04.1966 № П-7 За результатами огляду поставленого товару комісією встановлено, що поставлений ПП "Підйомно транспортне обладнання" () товар з фактичними розмірами довжини понтона 7,50-7,60 м, загальною шириною 3,22 м не відповідає технічним показникам вказаним в тендерній документації зазначеним розмірам у кількості понтона довжиною 11,5-12 м, та встановлено недоукомплектованість обладнання відповідно до тендерної документації а саме додатку №2 "Інформації про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі та документи, які підтверджують відповідність запропонованого товару вимогам замовника. За своїми фізичними характеристиками поставлений товар не відповідає наявній тендерній документації, не має відповідних технічних документів, а отже, за таких умов використання обладнання "Човен комбайн WorkerMachines DF 950" не може гарантувати його безпечну та нормальну експлуатацію за функціональним призначенням.

Номери ГОСТів, технічних умов, креслень, зразків (еталонів), за якими здійснювалася перевірка якості продукції: ДСТУ 2925-94 Якість продукції. Оцінювання якості. Терміни та визначення. ДСТУ 3830 98 КОРОЗІЯ МЕТАЛІВ І СПЛАВІВ Терміни та визначення основних понять. ДСТУ 2860-94 Надежность техники. Термины и определения. ДСТУ 2925-94 Якість продукції. Оцінювання якості. Терміни та визначення. [Чинний від 01.01.1996-01-01]. Вид. офіц. Київ: ДП "Держстандарт України", 1995. 34 с. ДСТУ 3021-95 Испытания и контроль качества продукции. Термины и определения.

Висновки комісії про характер виявлених дефектів у продукції та причини їх появи: за своїми фізичними характеристиками човен-комбайн "WorkerMachines DF 950" не відповідає наявній тендерній документації (Договір №1603 від 16.03.2020р., не має відповідних технічних документів, а отже, за таких умов використання обладнання "Човен комбайн WorkerMachines DF 950" не може використовуватись та експлуатуватись за функціональним призначенням. Дефекти човен-комбайна для скошування водної рослинності при використанні даного обладнання за цільовим призначенням є істотними, та виникли внаслідок неналежного виготовлення човнакомбайна "WorkerMachines DF 950".

Акт приймання продукції (товарів) за якістю від 20.02.2023 направлений на адресу ПП "Підйомно-транспортне обладнання" 21.02.2023 цінним листом № 250.

02.03.2023 на адресу відповідача направлена претензія № 179 від 01.03.2023 щодо повернення суми грошових коштів в розмірі 6 022 000,00 грн, сплачених за поставлений товар в зв`язку з істотним порушенням вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу).

Підсумовуючи наведене , колегія суддів дійшла висновку, що оскільки матеріалами справи підтверджено істотність порушення вимог щодо якості товару -обладнання "Човен комбайн WorkerMachines DF 950" в розумінні частини 1 статті 678 ЦК України, з боку Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області реалізовано відмову від договору № 1603 від 16.03.2020, наявні правові підстави для для повернення постачальниокм- Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання" покупцеві - Комунальному підприємству "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області сплаченої за товар грошової суми.

У зв`язку з цим позовні вимоги Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення коштів у розмірі 6 022 000,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

З наведеного вбачається, що Господарським судом Полтавської області:

-неправильно застосовано положення частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, а саме помилково враховано правові оцінки, викладені судами у справі №912/1792/20, №912/3418/20, №917/1651/22 в якості преюдиціальних фактів для розгляду даного спору.

-надана неправильна правова оцінка висновку експертів за результатами проведення судової комісійної транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000132 від 29.09.2021, висновку експертів №19/20 від 23.01.2023 комплексної судової інженерно-механічної та економічної експертизи, Акту технічного нагляду судна для здійснення його державної реєстрації №318-01779-21 від 02.04.2021, Акту експертної оцінки технічного стану судна відповідно до Правил Регістра судноплавства України №318-01780-21 від 02.04.2021, висновку судового експерта за результатами проведення товарознавчої судової експертизи №01/05-2021 від 14.05.2021, як доказам у справі,

що спричинило неправильне вирішення спору по суті в порядку статті 678 ЦК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Полтавської області від 05.03.2024 у справі № 917/924/23 скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат то колегія суддів дійшла висновку про їх розподіл відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, п.2, ч.1 статті 275, п.1 п.3 статті 277, статтями 281, 282, 284 ГПК України колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 05.03.2024 у справі № 917/924/23 скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" (пров. Користівський, 41, м. Олександрія, Кіровоградська обл., 28001, ) на користь Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Соборна, 1, м. Горишні Плавні, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39800, ) кошти в розмірі 6 022 000,00 грн.

Стягнути з Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" (пров. Користівський, 41, м. Олександрія, Кіровоградська обл., 28001, ) на користь Комунального підприємства "Спецеко" Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Соборна, 1, м. Горишні Плавні, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39800, ) витрати з подання апеляційної скарги в розмірі 108 396,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.05.2024.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман