ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024м. ДніпроСправа № 904/1829/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ

до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Дніпропетровська область, смт. Губиниха

про стягнення 79 275,84 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про стягнення 79 275,84 грн, з яких: 39 788,22 грн основний борг, 5755,82 грн пеня, 17 229,38 грн 15% річних, 16 502,42 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 26.04.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Задовольнив клопотання позивача та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

15.05.2024 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що з позовними вимогами погоджується частково лише в частині стягнення вартості спожитої електричної енергії. Розмір штрафних санкцій вважає завищеним і не погоджується з ним. Відповідач вважає, що є підстави для суттєвого їх зменшення. Відповідач визнає ту обставину, що Губиниська селищна рада є правонаступником Вільненської сільської ради. І хоча юридична особа Вільненська сільська рада в стані припинення (фактично станом на 13.05.2024 не припинена), але в неї відсутня можливість здійснювати будь-які фінансові операції, в тому числі здійснити оплату за спожиту електричну енергію за рішенням суду. Тому, відповідач вважає, що позов пред`явлено до належного відповідача. Також відповідач визнає факт споживання електричної енергії в обсягах, зазначених в позові, та має намір сплатити за спожиту електричну енергію, але не має змоги, оскільки підрозділи Державної казначейської служби не проводять платіж, який виходить за межі фінансового року. Тобто, в 2024 році самостійно здійснити оплату неможливо, лише за рішенням суду. У зв`язку із викладеним відповідач вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені лише в частині стягнення вартості спожитої електроенергії. В частині стягнення штрафних санкцій Губиниська селищна рада заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки є ґрунтовні законні підстави для їх зменшення.

15.05.2024 відповідач подав до суду клопотання про зменшення штрафних санкцій, в якому зазначив, що ціна позову 79 275,84 грн, основний борг 39 788,22 грн, штрафні санкції 39 487,62 грн. Виходячи з того, що розмір штрафних санкцій практично дорівнює сумі основного боргу, можна стверджувати, що штрафні санкції надмірно великі. Відповідач зазначає, що порушення зобов`язання, допущене відповідачем, не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, відповідно Губиниська селищна рада має підстави для клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. Наразі орган місцевого самоврядування функціонує в умовах воєнного стану, що неминуче накладає свої відбитки. Значно зросли витрати на потреби оборони держави та забезпечення громадської безпеки. Кошти у формі субвенцій (міжбюджетних трансфертів) виділяються до державного та обласного бюджетів згідно доручень начальника Дніпропетровської обласної військової адміністрації. Так, лише за перші чотири місяці поточного року із місцевого бюджету на потреби оборони і безпеки до бюджетів вищих рівнів виділено 3 031 995,00 грн. Це відображено в Додатку № 4 до рішення Губиниської селищної ради №1-31/VІІІ від 30.04.2024 «Про внесення змін до рішення селищної ради від 19.12.2023 № 2-29/VIII «Про бюджет Губиниської селищної територіальної громади на 2024 рік» ) та затвердження в новій редакції». Крім того, селищна рада приймає безпосередню участь у зведенні фортифікаційних споруд, на що також витрачає бюджетні кошти. Надається інша допомога і всіляке сприяння підрозділам Збройних сил України. Необхідність виділення бюджетних коштів на потреби оборони неможливо передбачити чи запланувати. Це не залежить від органу місцевого самоврядування. Відповідно, виходячи із дійсних реалій та обставин війни, цілком вірогідним є те, що найближчим часом буде потреба у наступних виділеннях коштів у формі субвенцій (міжбюджетних трансфертів). Наведене вище, дає підстави для зменшення розміру штрафних санкцій. На підставі викладеного відповідач просить суд зменшити розмір 15% річних до 1000,00 грн, інфляційних втрат до 1000,00 грн, пені до 1000,00 грн.

20.05.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив та заперечення на клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, в якому зазначив, що нарахування пені, 15% річних та інфляції прямо передбачено законодавчими положеннями, а також договором та комерційною пропозицією №3, на умови якої відповідач погодився шляхом приєднання до даного публічного договору та комерційної пропозиції №3. Тож, прохання відповідача зменшити розмір пені,15% річних та інфляції розцінюється як одностороння відмова від виконання зобов`язання. Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю, Тобто інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Разом з тим, ДПЗД «Укрінтеренерго» вимогою № 44/11-006407 від 13.12.2023 попередило відповідача, що у разі невиконання вимог, позивачем при зверненні до суду будуть нараховані штрафні санкції. Відповідач на час звернення до суду не сплатив по рахункам, хоча був попереджений про наслідки. Тому прохання про зменшення штрафних санкцій вважає необґрунтованим, адже відповідачем не було надано належних доказів, які б свідчили про його неспроможність сплачувати пеню, 15% річних та інфляційні витрати ДПЗД «Укрінтеренерго». Таким чином, відповідач має на меті уникнути сплати відшкодування за поставлену електричну енергію постачальником «останньої надії».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 31.12.2024. Територією провадження діяльності зазначеного підприємства визначено територію України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Частиною 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Пунктом 1.2.9 глави 1.2 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Відповідно до п.п. 5,7 п. 5.4.2 ПРРЕЕ постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити та оновлювати на своєму офіційному вебсайті Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розміщувати на своєму офіційному вебсайті інформацію щодо порядку укладення та приєднання споживача до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», у тому числі з використанням електронної ідентифікації за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації.

Позивач зазначає,що 27.12.2018 ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальник «останньої надії» на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.кiev.ua розмістило: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; комерційну пропозицію №3 до договору; додаток №1 до комерційної пропозиції №3.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Відповідно до п. 3.4.2 ПРРЕЕ Постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; невиконання або неналежного виконання електропостачальником Правил ринку, Правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником та в інших випадках, передбачених цими Правилами.

Відповідно до ч. 8 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу (ч. 9 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Положеннями пункту 6.2.4 ПРРЕЕ встановлено, що очатком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави. Адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника "останньої надії" в термін протягом наступного робочого дня про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника "останньої надії", не пізніше дати такого переходу.

Відповідно до п. 10 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018 До запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» Оператор системи розподілу зобов`язаний при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи розподілу, яким здійснював продаж попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених Регулятором.

Позивач зазначає, що AT «Дніпровські електромережі» визначено, як оператора системи розподілу (далі - ОСР). Листом № 878/1001 від 11.01.2021 (а.с. 43-46) АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", надало інформацію, що Вільненську сільську раду віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.12.2021. Вільненська сільська рада приєднана до договору на умовах публічного договору та комерційної пропозиції № 3, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії. Листом № 44/09-3834/ПОН від 15.03.2021 (а.с. 35) ДПЗД «Укрінтеренерго» надіслало та просило заповнити, підписати зі сторони Вільненської сільської ради примірник договору, комерційної пропозиції № 3, додаткової угоди № 1, протоколу переговорів. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 36) Вільненська сільська рада 30.03.2021 отримала вказане вище поштове відправлення. Однак договір не підписано та не повернуто. Разом з цим, як зазначає позивач, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Вільненська сільська рада перебуває у стані припинення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 709-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Дніпропетровської області" адміністративним центром Губиниської селищної ради визначено смт Губиниха та, зокрема, включено Вільненську сільську раду до складу Губиниської селищної ради.

Рішенням сесій від 03.12.2020 № 15-1/VIII «Про початок реорганізації Василівської сільської ради, Вільненської сільської ради, Мар`янівської сільської ради, Миколаївської сільської ради, Новостепанівської сільської ради, Попасненської сільської ради», Губиниська селищна рада вирішила розпочати процедури реорганізації Вільненської сільської ради та зазначила, що є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Вільненської сільської ради.

Відповідно до пп. 4 п.6-1 «Прикінцеві та перехідні положень» Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

Відповідно до пп. 9 п. 6-1 розділу V "Прикінцеві та Перехідні положення" Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.

Таким чином, Губиниська селищна рада стала правонаступником усіх прав та обов`язків, зокрема, зобов`язань Вільненської сільської ради.

З огляду на викладене, з 01.12.2021 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (постачальник) та Вільненською сільською радою (правонаступником якої є Губиниська селищна рада) (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" (далі договір) та додатку №1 до договору "Комерційна пропозиція № 3 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (далі комерційна пропозиція № 3).

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8. договору).

Оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10. договору).

Якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строк, передбачений комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції (п. 5.11. договору).

Як зазначено в преамбулі комерційної пропозиції № 3 дана комерційна пропозиція є невід`ємним додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (далі договір). Предмет комерційної пропозиції: постачання електричної енергії, як товарної продукції (код 09310000-5 за ДК 021:2015).

Відповідно до п. 1.1.-1.3. комерційної пропозиції № 3 ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179 (далі - Порядок). Постачальник оприлюднює ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД «Укрінтеренерго» (www.uie.kiev.ua) не пізніше ніж за 1 день до їх застосування (пункт 1.6. Порядку) за посиланням: Головна / Постачальник «останньої надії» / Ціни, за якими здійснюється постачання електроенергії споживачам постачальником останньої надії Постачальник оприлюднює порядок формування ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД «Укрінтеренерго» (www.uie.kiev.ua) за посиланням: Головна / Постачальник «останньої надії» / Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електроенергії споживачам постачальником останньої надії

Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. У разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Ця норма не застосовується до акцептування умов договору, порядок якого визначений пунктом 7.1 даної комерційної пропозиції. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від Оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОС) (п. 4.1. комерційної пропозиції № 3).

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ (п. 4.2. комерційної пропозиції № 3).

Рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС постачальнику. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше) (п. 4.3. комерційної пропозиції № 3).

Акт купівлі-продажу електричної енергії (надалі - акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем, отриманих від ОС. Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти Споживача скановану версію акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку. Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти постачальника. Оригінал акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу споживача. Підписаний з боку споживача один екземпляр оригіналу акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу постачальника. У разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи постачальника та споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей, при цьому споживач або постачальник залучають ОС для врегулювання спірного питання. У разі якщо сторони не дійшли згоди у вирішенні суперечки, споживач вирішує спірне питання в порядку, що визначений Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими актами законодавства, що регулюють зазначені спірні відносини. До усунення розбіжностей сторони керуються даними, що зазначені в акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням даних після врегулювання розбіжностей. У разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений. За неповернення узгодженого споживачем акту купівлі-продажу постачальник має право застосувати штрафні санкції у вигляді штрафу у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень за кожен факт порушення. Споживач зобов`язаний сплатити такий штраф протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання рахунку. Документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від постачальника до споживача, є узгоджений сторонами акт купівлі-продажу оформлений відповідно до умов, визначених в цьому розділі (п. 4.4. комерційної пропозиції № 3).

За внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника (п. 6.1. комерційної пропозиції № 3).

Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання (п. 7.4. комерційної пропозиції № 3).

Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Сплата штрафних санкцій (штраф, пеня) не звільняє споживача від обов`язку відшкодувати постачальнику в повному обсязі збитки, спричинені порушенням умов договору (п. 13.1. комерційної пропозиції № 3).

Керуючись статтею 259 ЦК України, сторони домовились встановити в цьому договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років (п. 14.1. комерційної пропозиції № 3).

Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, за умови акцептування споживачем умов договору шляхом сплати рахунку за електричну енергію, наданого постачальником. Цей договір діє в частині розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів. Якщо споживач протягом 90 календарних днів не укладе відповідний договір про постачання з іншим електропостачальником або договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії, електроживлення його об`єкта (об`єктів) має бути припинено ОС за зверненням постачальника (п. 15.1. комерційної пропозиції № 3).

Пунктом 16.2 комерційної пропозиції № 3 встановлено, що у випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони договору використовують наступні адреси електронної пошти: постачальника ; споживача зазначена на вебсайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою), та/або надана постачальнику оператором системи розподілу (передачі). Такі документи вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

Згідно звітів AT «Дніпровські електромережі», де споживачем зазначалась Вільненська сільська рада, ДПЗД «Укрінтеренерго» були складені Акти купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень-лютий 2021 року, що в загальній сумі 29 788,22 грн, а саме:

- на підставі звіту ОСР за січень 2021 року (а.с. 48-50) позивач склав акт купівлі-продажу електроенергії № 007834 від 31.01.2021 (а.с. 52), відповідно до якого відповідачем спожито електричної енергії 2 класу в обсязі 8275 кВт*год на суму 32 741,20 грн з ПДВ;

- на підставі звіту ОСР за лютий 2021 року (а.с. 55-57), позивач склав корегувальний акт купівлі-продажу електроенергії № 011487 від 31.07.2021 (а.с. 59), відповідно до якого відповідачем спожито електричної енергії 2 класу в обсязі 1 926 кВт*год на суму 7047,02 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що Оператор системи розподілу не вказав у «Повідомленні про переведення на ПОН», що Вільненська сільська рада перебуває в стані припинення та її правонаступником є Губиниська селищна рада. Таким чином, ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснювало постачання електричної енергії Вільненській сільській раді в період січень-лютий 2021р., а також складало акти купівлі-продажу електричної енергії та надсилало рахунки на ім`я Вільненської сільської ради.

Позивач виставив відповідачу рахунки:

- № 94/03/О01/13651 від 24.02.2021 (за січень 2021 року) на суму 32 741,20 грн з ПДВ (а.с. 53);

- № 94/03/К02/20621 від 07.09.2021 (за лютий 2021 року скорегований) на суму 7047,02 грн з ПДВ (а.с. 60).

Позивач зазначає, що акт та рахунок за січень 2021 року були відправлені відповідачу та отримані ним 30.03.2021 (згідно з відміткою рекомендованого повідомлення (а.с. 36)). Корегувальний акт та рахунок за лютий 2021 року були направлені відповідачу листом 44/10-8431/ПОН від 08.09.2021 (а.с. 58). Відповідач в порушення умов договору за поставлену електроенергію не сплатив. Таким чином, заборгованість Губиниської селищної ради, як правонаступника Вільненської сільської ради, за спожиту електричну енергію останньої перед ДПЗД «Укрінтеренерго» за період січень-лютий 2021р. становить 39 788,22 грн.

Господарський суд зазначає, що акт купівлі-продажу електроенергії № 007834 від 31.01.2021 та корегувальний акт № 011487 від 31.07.2021 відповідачем не підписані.

Водночас п. 4.4 комерційної пропозиції № 3 передбачено, що у разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений.

Таким чином, акт купівлі-продажу електроенергії № 007834 від 31.01.2021 та корегувальний акт № 011487 від 31.07.2021 за розрахунковий період січень-лютий 2021 року є узгодженими.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу вимогу № 44/11-006407 від 13.12.2023 (а.с.65-67), в якій вимагав сплатити заборгованість, однак відповідач відповідь на вимогу не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 39 788,22 грн відповідач не надав.

Ввідповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що з позовними вимогами погоджується частково лише в частині стягнення вартості спожитої електричної енергії. Відповідач визнає ту обставину, що Губиниська селищна рада є правонаступником Вільненської сільської ради. І хоча юридична особа Вільненська сільська рада в стані припинення (фактично станом на 13.05.2024 не припинена), але в неї відсутня можливість здійснювати будь-які фінансові операції, в тому числі здійснити оплату за спожиту електричну енергію за рішенням суду. Тому, відповідач вважає, що позов пред`явлено до належного відповідача. Також відповідач визнає факт споживання електричної енергії в обсягах, зазначених в позові, та має намір сплатити за спожиту електричну енергію, але не має змоги, оскільки підрозділи Державної казначейської служби не проводять платіж, який виходить за межі фінансового року. Тобто, в 2024 році самостійно здійснити оплату неможливо, лише за рішенням суду. У зв`язку із викладеним відповідач вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені лише в частині стягнення вартості спожитої електроенергії.

Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України)

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд зазначає, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 39 788,22 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 5755,82 грн за загальний період з 07.04.2021 по 23.02.2022.

Відповідно до п. 5.11. договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Згідно з п. 6.1. комерційної пропозиції № 3 за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний правильно.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 15 % річних за загальний період з 07.04.2021 по 29.02.2024 у розмірі 17 229,38 грн та інфляційні втрати за той же період у розмірі 16 502,42 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.4. комерційної пропозиції № 3 споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.

Відповідач подав до суду клопотання про зменшення штрафних санкцій, в якому зазначив, що ціна позову 79 275,84 грн, основний борг 39 788,22 грн, штрафні санкції 39 487,62 грн. Виходячи з того, що розмір штрафних санкцій практично дорівнює сумі основного боргу, можна стверджувати, що штрафні санкції надмірно великі. Відповідач зазначає, що порушення зобов`язання, допущене відповідачем, не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, відповідно Губиниська селищна рада має підстави для клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. Наразі орган місцевого самоврядування функціонує в умовах воєнного стану, що неминуче накладає свої відбитки. Значно зросли витрати на потреби оборони держави та забезпечення громадської безпеки. Кошти у формі субвенцій (міжбюджетних трансфертів) виділяються до державного та обласного бюджетів згідно доручень начальника Дніпропетровської обласної військової адміністрації. Так, лише за перші чотири місяці поточного року із місцевого бюджету на потреби оборони і безпеки до бюджетів вищих рівнів виділено 3 031 995,00 грн. Це відображено в Додатку № 4 до рішення Губиниської селищної ради №1-31/VІІІ від 30.04.2024 «Про внесення змін до рішення селищної ради від 19.12.2023 № 2-29/VIII «Про бюджет Губиниської селищної територіальної громади на 2024 рік» ) та затвердження в новій редакції». Крім того, селищна рада приймає безпосередню участь у зведенні фортифікаційних споруд, на що також витрачає бюджетні кошти. Надається інша допомога і всіляке сприяння підрозділам Збройних сил України. Необхідність виділення бюджетних коштів на потреби оборони неможливо передбачити чи запланувати. Це не залежить від органу місцевого самоврядування. Відповідно, виходячи із дійсних реалій та обставин війни, цілком вірогідним є те, що найближчим часом буде потреба у наступних виділеннях коштів у формі субвенцій (міжбюджетних трансфертів). Наведене вище, дає підстави для зменшення розміру штрафних санкцій. На підставі викладеного відповідач просить суд зменшити розмір 15% річних до 1000,00 грн, інфляційних втрат до 1000,00 грн, пені до 1000,00 грн.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Господарський суд зазначає наступне.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

З огляду на наведені приписи чинного законодавства, з урахуванням встановлених обставин справи, майнового стану сторін суд вважає за доцільне зменшити розмір пені до 1000,00 грн,15 % річних до 2000,00 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення інфляційних втрат, суд вважає за необхідне зазначити, що інфляційна складова боргу не підлягає зменшенню на підставі ст.233 ГК та ст.551 ЦК, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК, не є штрафною санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Таким чином, з огляду на те, що закон не передбачає можливість зменшення інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зменшення інфляційних втрат задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача

59 290,64 грн, з яких: 39 788,22 грн основний борг, 1000,00 грн пеня, 2000,00 грн 15% річних, 16 502,42 грн інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Губиниської селищної ради (51250, Дніпропетровська область, смт. Губиниха, вул. Шевченко, буд. 16, ідентифікаційний код 04338457) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 19480600) 62 318,64? грн, а саме: 59 290,64 грн, з яких: 39 788,22 грн основний борг, 1000,00 грн пеня, 2000,00 грн 15% річних, 16 502,42 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва