ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. Справа№ 927/1049/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Коробенка Г.П.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно з протоколом судового засідання від 14.05.2024:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23 (суддя Романенко А.В., повний текст рішення складено та підписано 13.11.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс"

до Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат"

про стягнення 54 957,43 грн.

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс"

про стягнення 49 041,81 грн. збитків,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" (далі - позивач за первісним позовом, ТОВ "Негабарит-Сервіс") звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" (далі - відповідач за первісним позовом, ПрАТ Ніжинський жиркомбінат", скаржник) про стягнення 54 957,43 грн, з них: 48 062,31 грн заборгованості за послуги з перевезення за договором № 30/01/2023 надання послуг перевезення вантажів у міжнародному та внутрішньодержавному сполученні від 30.01.2023 (далі - Договір); 373,07 грн 3% річних за період з 17.03.2023 по 07.07.2023 та 303,76 грн інфляційних втрат за період з квітня по травень 2023 року, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України; 6218,29 грн пені за період з 17.03.2023 по 07.07.2023, нарахованої на підставі п. 6.4.2. Договору.

Приватне акціонерне товариство "Ніжинський жиркомбінат" (далі - позивач за зустрічним позовом) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" (далі - відповідач за зустрічним позовом), відповідно до якого просив стягнути на свою користь з ТОВ "Негабарит-Сервіс" 49 041,81 грн, з яких: 48 062,31 грн сума збитків, завданих йому внаслідок втрати перевізником вантажу при наданні послуг за договором № 30/01/2023 від 30.01.2023 та спірними актами наданих послуг (додані попередньо до первісного позову); 547,90 грн 3% річних та 431,60 грн інфляційних втрат за період з 01.04.2023 по 18.08.2023 нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

В обґрунтування зустрічного позову позивач посилається на те, що ТОВ "Негабарит-Сервіс", у ході виконання умов договору № 30/01/2023 від 30.01.2023 надання послуг перевезень вантажів у міжнародному та внутрішньодержавному сполученні, не забезпечив схоронність ввіреного вантажу вартістю 48 062,31 грн, чим спричинив йому збитки в указаному розмірі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" до Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" про стягнення 54957,43 грн, задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" 48062,31 грн заборгованості за послуги перевезення, 373,07 грн 3% річних, 303,76 грн інфляційних втрат, 6218,29 грн пені та 2684,00 грн судового збору.

У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат до Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" про стягнення 49041,81 грн, відмовлено в повному обсязі.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позову в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивач за зустрічним позовом не довів наявність складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправної поведінки перевізника, наявність та розмір завданих збитків, а також причинно - наслідковий зв`язок між ними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Ніжинський жиркомбінат" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23 повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволені первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс"до Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" про стягнення 54957,43 грн. відмовити в повному обсязі. Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" задовольнити в повному обсязі. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" спричинені збитки в сумі 48062,31 грн., суму 3% річних 547,90 грн. та суму витрат від інфляції 431,60 грн., всього 49041,81 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору у першій інстанції у розмірі 2684,00 грн. та сплаченого судового збору у другій інстанції у розмірі 8052,00 грн, всього 10736,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що під час перевезення позивач втратив вантаж (товар) вартістю 48062,09 грн (з ПДВ), чим завдав відповідачу збитків на указану суму;

- при укладенні договору від 30.01.2023 № 30/01/2023 сторони не встановили норми природного убутку вантажу при перевезенні. Проте, позивачем, при визначенні розміру збитків, спричинених нестачею вантажу при його перевезенні, застосовані норми природного убутку вантажу при транспортуванні в розмірі 0,07% від початкової маси вантажу згідно з постановою Держпостачу СРСР № 63 від 02.06.1986;

- акти виконаних робіт (копії яких додані до матеріалів справи) оформлені на кількість перевезеного вантажу, за мінусом втрат вантажу при перевезенні, та підписані відповідачем з зауваженнями про те, що послуги прийняті за мінусом вартості втраченого товару, що вираховується з вартості наданих послуг;

- оскільки перевізник відмовився відшкодувати відповідачу спричинені збитки, він притримав та вирахував з вартості отриманих послуг вартість втраченого вантажу в сумі 48 062,09 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

14.12.2023 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4941/23 від 19.12.2023, у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А.. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В. Яковлєв М.Л.

На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №927/1049/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 19.12.2023 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Чернігівської області надіслати матеріали справи №927/1049/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

12.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №927/1049/23.

Суддя Тищенко О.В. перебувала у відрядженні з 16.01.2024 по 20.01.2024.

Суддя Тищенко О.В. перебувала у відпустці 22.01.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.02.2024.

Головуючий суддя Шаптала Є.Ю. з 13.02.2024 по 18.02.2024 перебував у відрядженні, тому судове засідання, яке призначене на 13.02.2024 не відбулось

Суддя Яковлєв М.Л. перебував у відпустці 19.02.2024.

Головуючий суддя Шаптала Є.Ю. перебував у відпустці 20.02.2024.

Головуючий суддя Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному з 21.02.2024 по 01.03.2024.

Суддя Яковлєв М.Л. перебував на лікарняному з 27.02.2024 по 01.03.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23 призначено на 02.04.2024.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1397/24 від 27.03.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Коробенко Г.П.. Розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23 на 14.05.2024.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 14.05.2024 з`явився представник скаржника та надав свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Представник позивача не з`явився у судове засідання 14.05.2024, проте про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 30.01.2023 ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» (далі - замовник) та ТОВ «Негабарит-Сервіс» (далі - експедитор - перевізник) уклали договір № 30/01/2023 надання послуг перевезення вантажів у міжнародному та внутрішньодержавному сполученні (далі - Договір № 30/01/2023) за п. 1.1. якого експедитор - перевізник зобов`язався доставити ввірений йому замовником (або вказаним ним вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а замовник зобов`язався сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір регулює взаємовідносини, що виникають між замовником та експедитором - перевізником при здійсненні міжнародних і внутрішньодержавних перевезень вантажів.

За п. 1.3. Договору № 30/01/2023 перевезення виконуються відповідно до умов Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПВ), Європейської угоди про режим праці та відпочинку водіїв (ESTR), Конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП), Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України і т.п.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору № 30/01/2023 замовник зобов`язаний надати експедитору - перевізнику заявку на перевезення вантажу в письмовому вигляді шляхом її направлення на email адресу, вказану в даному Договорі. Заявка на перевезення вантажу повинна містити: дані вантажовідправника і вантажоодержувача, дати завантаження (дати подання ТЗ під завантаження), найменування вантажу, його вага (брутто) і габарити, маршрут перевезення (порт навантаження, порт розвантаження, місце навантаження і доставки вантажу), особливі умови перевезення при наявності таких, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу та іншу інформацію, яка необхідна для належного виконання заявки. Експедитор - перевізник зобов`язаний в день отримання заявки підписати її та відправити на адресу замовника, а також відправити її скановану копію на email адресу замовника, зазначену в цьому Договорі.

За п. 2.1.4. Договору № 30/01/2023 обов`язком замовника є завантаження автомобілів наданих експедитором - перевізником за заздалегідь погодженими умовами, зазначеними в заявці.

У свою чергу, за умовами пунктів 2.2.5. та 2.2.6 Договору № 30/01/2023, обов`язком експедитора - перевізника є здійснення контролю при навантаженні щодо правильності розміщення та закріплення вантажу в автотранспортному засобі, керуючись вказівками замовника, а також відповідність фактично завантаженого вантажу відомостям, зазначеним у супровідній документації.

Експедитор - перевізник зобов`язаний забезпечити збереження і відповідність вантажів, прийнятих до перевезення, з моменту прийняття вантажу від вантажовідправника і до моменту здачі вантажоодержувачу.

Прийом вантажу до перевезення від замовника оформляється транспортною накладною (та / або документами, передбаченими для даного виду перевезення), в якій наводяться відомості про тип і кількість вантажу, пункти призначення, строк доставки, відомості про відправника та одержувача вантажу та / або інші необхідні для даного виду перевезення відомості (п. 3.2. Договору № 30/01/2023).

Відповідальність експедитора - перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення, що підтверджується документами, необхідними для даного виду перевезення (п. 3.3. Договору № 30/01/2023).

Вантаж видається представнику вантажоодержувача на підставі довіреності (довірчого листа) на кожне отримання вантажу (п. 3.6. Договору № 30/01/2023).

За п. 4.2. Договору № 30/01/2023 факт виконання послуг перевезення оформляється актом прийому - здачі виконаних робіт з додаванням товаротранспортної накладної з відміткою про доставку вантажу (оригіналів накладних з відміткою про доставку вантажу).

Датою виконання робіт вважається дата підписання акту сторонами, крім випадків, передбачених п. 4.3. Договору. Після підписання акту виконаних робіт експедитор - перевізник виставляє замовнику рахунок на оплату послуг.

Якщо в замовника є претензії до якості, обсягу, строків наданих послуг, замовник складає і відправляє експедитору - перевізнику акт з переліком недоліків або ініціює зменшення вартості послуг експедитора - перевізника. В такому випадку, датою виконання вважається дата підписання замовником акту прийому - здачі виконаних робіт після усунення виявлених недоліків, у тому числі в разі зменшення вартості послуг експедитора - перевізника (п. 4.3. Договору № 30/01/2023).

Вартість транспортно - експедиційних послуг узгоджується між замовником та експедитором - перевізником окремо на кожне перевезення і обумовлюється в замовленні (п. 5.1. Договору).

Сторони в п. 5.2. Договору № 30/01/2023 погодили, що замовник проводить оплату за виконані послуги з перевезення за узгодженими ставками в наступному порядку:

- 80% від вартості виконаних робіт по факту виконання робіт, протягом 5 банківських днів від дати підписання сторонами акту прийому - здачі виконаних робіт та отримання оригіналів наступних документів: рахунка - фактури, оригіналу заявки, підписаної уповноваженими представниками сторін, транспортних накладних з відміткою про доставку вантажу (CMR або ТТН), якщо інше не обумовлене в заявці;

- 20 % від вартості виконаних робіт по факту виконаних робіт, протягом 2 робочих днів після отримання замовником квитанції (ій) про реєстрацію податкової (их) накладної (их) / розрахунку (ів) коригування в ЄРПН, на 100% виконаних робіт виконавцем, згідно з підписаними сторонами актами прийому - здачі виконаних робіт.

У міжнародних перевезеннях вантажів при виставленні рахунку (рахунку - фактури) експедитор - перевізник зазначає в ньому курс НБУ на дату митного оформлення.

Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок експедитора - перевізника.

За п. 6.3.3. Договору № 30/01/2023 експедитор - перевізник несе повну матеріальну відповідальність за недостачу та / або псування вантажу, прийнятого до перевезення, які виникли з його вини, внаслідок втрати та / або пошкодження (знищення) вантажу під час його перевезення, виходячи з вартості втраченого та / або пошкодженого (знищеного) вантажу.

За п. 6.3.5. Договору експедитор - перевізник (якщо є платником ПДВ) зобов`язаний оформити податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі. Оформлення та реєстрація податкових накладних здійснюється експедитором - перевізником у порядку та строки, визначені п. 201 Податкового кодексу України.

Сторони в п. 6.4.2. Договору № 30/01/2023 визначили, що за порушення термінів оплати за перевезення замовник сплачує експедитору - перевізнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, але не більше 10% від суми невиконаного зобов`язання.

У п. 11.1. Договору № 30/01/2023 сторони визначили, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023.

На виконання умов Договору №30/01/2023 сторонами підписані заявки: №№ 2 - 7 від 06.02.2023, №№ 1 - 4 від 23.02.2023, №№ 2 - 4 від 27.02.2023, №№ 1, 2, 5 - 7 від 16.03.2023 та погоджені умови перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом: Ніжин (Україна) - Фаенца (Італія) та Одеса (Україна) - Фаенца (Італія); вантаж - олія соняшникова нерафінована обсягом 24000 кг (одна партія); дати та адреси завантаження / розвантаження; адреса замитнення; вартість послуги - еквівалент від 218 до 230 доларів США (залежно від дати складення заявки) за одну перевезену тонну з ПДВ по курсу НБУ в гривні шляхом безготівкового перерахування на момент подання рахунку.

Факт надання експедитором - перевізником послуг за переліченими заявками підтверджується, зокрема, належним чином засвідченими копіями міжнародних товарно - транспортних накладних (CMR):

- А № 322927 від 11.02.2023, задекларована вага вантажу 23970 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем 23.02.2023 (без зауважень);

- А № 323088 від 11.02.2023, задекларована вага вантажу 24290 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем 16.02.2023 обсягом 24240 кг (різниця в вазі вантажу - 50 кг або 0,2% від загальної ваги);

- А № 323066 від 11.02.2023, задекларована вага вантажу 24040 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем 16.02.2023 (без зауважень);

- А № 323712 від 11.02.2023, задекларована вага вантажу 24780 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем 16.02.2023 (без зауважень);

- А № 323627 від 11.02.2023, задекларована вага вантажу 24070 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем 16.02.2023 (без зауважень);

- А № 323512 від 11.02.2023, задекларована вага вантажу 24010 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем обсягом 23940 кг (різниця в вазі вантажу - 70 кг або 0,29% від загальної ваги);

- А № 323425 від 24.02.2023, задекларована вага вантажу 23280 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем 03.03.2023 обсягом 23200 кг (різниця в вазі вантажу - 80 кг або 0,34% від загальної ваги);

- А № 323085 від 24.02.2023, задекларована вага вантажу 24480 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем 03.03.2023 (без зауважень);

- А № 323065 від 24.02.2023, задекларована вага вантажу 24060 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем (без зауважень);

- А № 323628 від 24.02.2023, задекларована вага вантажу 23980 кг; ватаж отриманий вантажоодержувачем 03.03.2023 обсягом 23920 кг (різниця в вазі вантажу - 60 кг або 0,25% від загальної ваги);

- А № 744836 від 01.03.2023, задекларована вага вантажу 24820 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем 06.03.2023 (без зауважень);

- А № 323324 від 01.03.2023, задекларована вага вантажу 24090 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем 06.03.2023 (без зауважень);

- А № 323052 від 01.03.2023, задекларована вага вантажу 25470 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем обсягом 25400 кг (різниця в вазі вантажу - 70 кг або 0,27% від загальної ваги);

- А № 323116 від 16.03.2023, задекларована вага вантажу 25320 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем обсягом 25260 кг (різниця в вазі вантажу - 60 кг або 0,23% від загальної ваги);

- А № 744831 від 16.03.2023, задекларована вага вантажу 25090 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем обсягом 24940 кг (різниця в вазі вантажу - 150 кг або 0,59% від загальної ваги);

- А № 323426 від 17.03.2023, задекларована вага вантажу 24070 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем обсягом 24020 кг (різниця в вазі вантажу - 50 кг або 0,2% від загальної ваги);

- А № 323087 від 17.03.2023, задекларована вага вантажу 23930 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем обсягом 23840 кг (різниця в вазі вантажу - 90 кг або 0,37% від загальної ваги);

- А № 323304 від 17.03.2023, задекларована вага вантажу 24000 кг; вантаж отриманий вантажоодержувачем обсягом 23920 кг (різниця в вазі вантажу 80 кг або 0,33% від загальної ваги).

З перелічених міжнародних товарно - транспортних накладних вбачається, що вантаж при завантаженні був опломбований вантажовідправником. Відмітка про те, що на момент доставки вантажу вантажоодержувачу цілісність пломб порушена - відсутня.

Сторонами в двосторонньому порядку складені акти надання послуг з перевезення вантажу в міжнародному сполученні на загальну суму 3537179,75 грн, а саме: № 453 від 23.02.2023 на суму 192599,50 грн, № 362 від 16.02.2023 на суму 195013,03 грн, № 360 від 16.02.2023 на суму 192921,31 грн, № 367 від 16.02.2023 на суму 199035,58 грн, № 370 від 16.02.2023 на суму 192760,40 грн, № 372 від 16.02.2023 на суму 192599,50 грн, № 591 від 03.03.2023 на суму 195130,05 грн, № 590 від 03.03.2023 на суму 205054,77 грн, № 592 від 03.03.2023 на суму 201354,03 грн, № 593 від 03.03.2023 на суму 201185,81 грн, № 612 від 06.03.2023 на суму 199196,48 грн, № 611 від 06.03.2023 на суму 193564,91 грн, № 607 від 06.03.2023 на суму 204345,34 грн, № 823 від 24.03.2023 на суму 201371,58 грн, № 824 від 24.03.2023 на суму 198820,55 грн, № 833 від 27.03.2023 на суму 191486,35 грн, № 834 від 27.03.2023 на суму 190051,40 грн, № 825 від 24.03.2023 на суму 190689,16 грн.

Замовник - ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» підписав перелічені акти з зауваженнями: послуги з перевезення прийняті за мінусом вартості втраченого товару, яка вираховується з вартості отриманих послуг, зокрема, по актам: № 453 на суму 620,02 грн; № 362 на суму 1588,65 грн; № 360 на суму 2078,53 грн; № 367 на суму 1090,68 грн; № 370 на суму 4484,78 грн; № 372 на суму 2560,98 грн; № 591 на суму 3052,39 грн; № 590 на суму 3958,57 грн; № 592 на суму 4912,44 грн; № 593 на суму 2050,82 грн; № 612 на суму 2054,75 грн; № 611 на суму 621,20 грн; № 607 на суму 2484,81 грн; № 823 на суму 2020,83 грн; № 824 на суму 6351,19 грн; № 833 суму 1587,80 грн; № 834 на суму 3512,40 грн; № 825 на суму 3031,25 грн.

За підсумком, з вартості отриманих послуг з перевезення замовником в односторонньому порядку вирахувано 48 062,09 грн в рахунок втраченого вантажу.

Перевізник - ТОВ «Негабарит - Сервіс» задекларував господарські операції з перевезення вантажу за переліченими актами наданих послуг, про що свідчать податкові накладні: № 2 від 23.02.2023, №5 від 16.02.2023, №4 від 16.02.2023, №10 від 16.02.2023, №11 від 16.02.2023, №12 від 16.02.2023, №12 від 03.03.2023, №11 від 03.03.2023, №13 від 03.03.2023, №14 від 03.03.2023, №13 від 06.03.2023, №12 від 06.03.2023, №8 від 06.03.2023, №2 від 24.03.2023, №3 від 24.03.2023, №6 від 27.03.2023, №7 від 27.03.2023, №4 від 24.03.2023, разом з квитанціями про їх реєстрацію в ЄРПН.

На оплату вартості наданих послуг ТОВ «Негабарит-Сервіс» виставлені наступні рахунки: № 509 від 23.02.2023 на суму 192599,50 грн; № 407 від 16.02.2023 на суму 195013,03 грн; № 411 від 16.02.2023 на суму 192921,31 грн; № 429 від 16.02.2023 на суму 199035,58 грн; № 431 від 16.02.2023 на суму 192760,40 грн; № 413 від 16.02.2023 на суму 192599,50 грн; № 651 від 03.03.2023 на суму 195130,05 грн; № 650 від 03.03.2023 на суму 205054,77 грн; № 652 від 03.03.2023 на суму 201354,03 грн; № 653 від 03.03.2023 на суму 201185,81 грн; № 638 від 06.03.2023 на суму 199196,48 грн; № 640 від 06.03.2023 на суму 193564,91 грн; № 649 від 06.03.2023 на суму 204345,34 грн; № 856 від 24.03.2023 на суму 201371,58 грн, № 857 від 24.03.2023 на суму 198820,55 грн, № 877 від 27.03.2023 на суму 191486,35 грн, № 876 від 27.03.2023 на суму 190051,40 грн, № 859 від 24.03.2023 на суму 190689,16 грн.

ПрАТ «Ніжинський комбінат» частково розрахувався за отримані послуги, перерахувавши перевізнику кошти в загальній сумі 3489117,44 грн, про що свідчать засвідчені копії платіжних інструкцій: № 12442 від 22.03.2023 на суму 191979,48 грн, № 11770 від 01.03.2023 на суму 193424,38 грн, № 11771 від 01.03.2023 на суму 190842,78 грн, № 11773 від 01.03.2023 на суму 197944,90 грн, № 11769 від 01.03.2023 на суму 188275,62 грн, № 11772 від 01.03.2023 на суму 190038,52 грн, № 12445 від 22.03.2023 на суму 192077,66 грн, № 12444 від 22.03.2023 на суму 201096,20 грн, № 12443 від 22.03.2023 на суму 196441,59 грн, № 12441 від 22.03.2023 на суму 199134,99 грн, № 12653 від 29.03.2023 на суму 197141,73 грн, № 12654 від 29.03.2023 на суму 192943,71 грн, № 12655 від 29.03.2023 на суму 201860,53 грн, № 12897 від 06.04.2023 на суму 199350,75 грн, № 12895 від 06.04.2023 на суму 192469,36 грн, № 12899 від 06.04.2023 на суму 189898,33 грн, № 12896 від 06.04.2023 на суму 186539,00 грн, № 12898 від 06.04.2023 на суму 187657,91 грн.

Вартість неоплачених послуг за перерахованими вище актами склала 48062,31 грн, що за поясненнями повноважного представника відповідача (за первісним позовом), зарахована ним в односторонньому порядку в рахунок погашення вартості втраченого вантажу - наливної нерафінованої олії соняшникової обсягом 1012,16 кг (визначена ним розрахунковим методом, з урахуванням коефіцієнту 0,07% від загальної маси задекларованого вантажу).

У межах первісного позову заявлена вимога про стягнення вартості наданих послуг з перевезення вантажу в міжнародному сполученні в розмірі 48 062,31 грн та похідні вимоги про стягнення неустойки (пені) в сумі 6218,29 грн, відсотків річних у сумі 373,07 грн та інфляційних втрат у сумі 303,76 грн за порушення виконання грошових зобов`язань за Договором.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Виходячи з правової природи укладеного правочину, колегія суддів констатує, що між сторонами склались відносини з транспортного експедирування в міжнародному сполученні, що врегульовані Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, до положень якої Україна приєдналась 01.08.2006 (далі - Конвенція), главою 32 Господарського кодексу України (далі - ГК України), главами 64, 65 ЦК України, Законом України «Про транспортно - експедиторську діяльність» від 01.07.2004 № 1955-IV, Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстровані МЮУ 20.02.1998) і т.д.

За умовами Договору № 30/01/2023 позивач за первісним позовом надав на замовлення відповідача(за первісним позовом послуги з транспортного експедирування та перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

Статтею 1 Конвенції передбачено, що її положення застосовуються до будь - якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться в двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Згідно з частинами 1, 2 та 4 статті 306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо - технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

За статтею 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачене надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання в пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

За статтею 9 Закону України «Про транспортно - експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно - транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту, зокрема, міжнародною автомобільною накладною (CMR).

За частиною 1 статті 9 Конвенції: вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Таким чином, основним транспортним документом, про факт надання послуги з перевезення вантажу, є міжнародна автомобільна накладна CMR, в якій зокрема вказується остаточна вага товару (частина 1 (h) статті 6 Конвенції).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, матеріалами справи підтверджений факт надання позивачем за первісним позовом, на замовлення відповідача за первісним позовом, послуг з транспортного експедирування та перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, про що свідчать копії міжнародних товарно - транспортних накладних (CMR): А № 322927 від 11.02.2023, А № 323088 від 11.02.2023, А № 323066 від 11.02.2023, А № 323712 від 11.02.2023, А № 323627 від 11.02.2023, А № 323512 від 11.02.2023, А № 323425 від 24.02.2023, А № 323085 від 24.02.2023, А № 323065 від 24.02.2023, А № 323628 від 24.02.2023, А № 744836 від 01.03.2023, А № 323324 від 01.03.2023, А № 323052 від 01.03.2023, А № 323116 від 16.03.2023, А № 744831 від 16.03.2023, А № 323426 від 17.03.2023, А № 323087 від 17.03.2023, А № 323304 від 17.03.2023.

Вантаж, у свою чергу, отриманий вантажоодержувачем (Tampieri SPA) у місці розвантаження: Via Granarolo, 102, Italy.

За статтею 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлене законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Сторонами в двосторонньому порядку складені акти надання послуг з перевезення (перелічені вище) на загальну суму 3 537 179,75 грн, вартість яких частково оплачена відповідачем за первісним позовом на суму 3 489 117,44 грн.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та пояснень представника скаржника, наданих у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат», у односторонньому порядку, на підставі виставлених претензій: № 1 від 22.02.2023, № 2 від 16.03.2023, № 3 від 23.03.2023, № 4 від 30.03.2023, та актів зарахування зустрічних вимог: від 22.02.2023, від 16.03.2023, від 23.03.2023 та від 30.03.2023, зменшив вартість послуг з перевезення на суму 48 062,31 грн, що відповідає вартості, за доводами скаржника, втраченого перевізником вантажу.

Відповідно до статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання торонами.

За вимогами частини 1 статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Сторони, в п. 5.2. Договору погодили, що замовник проводить оплату за виконані послуги з перевезення за узгодженими ставками в наступному порядку:

- 80% від вартості виконаних робіт по факту виконання робіт, протягом 5 банківських днів від дати підписання сторонами акту прийому - здачі виконаних робіт та отримання оригіналів наступних документів: рахунка - фактури, оригіналу заявки, підписано уповноваженими представниками сторін, транспортних накладних з відміткою про доставку вантажу (CMR або ТТН), якщо інше не обумовлене в Заявці;

- 20 % від вартості виконаних робіт по факту виконаних робіт, протягом 2 робочих днів після отримання замовником квитанції (ій) про реєстрацію податкової (их) накладної (их) / розрахунку (ів) коригування в ЄРПН, на 100 % виконаних робіт виконавцем, згідно з підписаними сторонами актами прийому - здачі виконаних робіт.

Перевізником - ТОВ «Негабарит - Сервіс», на виконання вимог п. 6.3.5. Договору, оформлені податкові накладні та зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанціями від 14.03.2023, від 31.03.2023 та від 13.04.2023.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, строк по оплаті вартості наданих послуг з перевезення вантажу - настав.

Водночас колегія суддів зазначає, що умовами Договору № 30/01/23, всупереч доводам скаржника, не передбачене право замовника в односторонньому порядку переглядати вартість наданих послуг з перевезення, що погоджувалася сторонами при складанні заявок: №№ 2 - 7 від 06.02.2023, №№ 1 - 4 від 23.02.2023, №№ 2 - 4 від 27.02.2023, №№ 1, 2, 5 - 7 від 16.03.2023.

Господарське зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування (статті 202, 203 ГК України). Зарахування передбачене вказаними статтями здійснюється за наявності наступних умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов`язань, між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого (1); вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов`язаннях повинні бути речі одного роду (2); необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна пред`явити до зарахування вимоги за таким зобов`язанням, яке не підлягає виконанню (3).

Основною умовою для можливості припинення зобов`язання шляхом зустрічного зарахування є дійсність та безспірність вимог, тобто такі вимоги повинні існувати на момент зарахування та між сторонами не має бути спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання та розміру.

Таким чином, зарахування є можливим лише в разі відсутності між сторонами спору щодо наявності підстав і розміру цих нарахувань, та чіткого встановленого розміру боргових зобов`язань, їх розмір повинен носити ясний та безспірний характер.

Натомість позивач у листах - відповідях на звернення відповідача, заперечував факт втрати вантажу під час перевезення та повідомляв про незгоду з заявленою до відшкодування сумою збитків.

Наведене унеможливило проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, всупереч доводам відповідача за первісним позовом.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про наявність достатніх підстав для задоволення первісного позову в частині стягнення вартості послуг з перевезення вантажу в сумі 48 062,31 грн, факт отримання яких підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, установлений договором.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько - правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення в сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 ЦК України.

За частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Позивач за первісним позовом, керуючись частиною 2 статті 625 ЦК України, з огляду на порушення відповідачем (за первісним позовом) грошового зобов`язання щодо своєчасного розрахунку за послуги перевезення вантажу за Договором, заявив до стягнення 373,07 грн 3% річних за період з 17.03.2023 по 07.07.2023 та 303,76 грн інфляційних втрат за період з квітня по травень 2023 року.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, а також враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення скаржником грошових зобов`язань за Договором, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність вимог у частині стягнення 373,07 грн 3% річних та 303,76 грн інфляційних втрат за заявлені періоди.

За змістом частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції в вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлене законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Частинами 4 та 6 статті 231 ГК України унормовано, що в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначений, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній визначеній грошовій сумі, або в відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або в кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань установлюються в відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР установлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

З урахуванням наведених норм, розмір неустойки (пені) за порушення грошових зобов`язань установлюється сторонами в договорі в відсотковому співвідношенні до суми невиконаного зобов`язання, однак не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, якщо інше не передбачене в спеціальному нормативно - правовому акті, що регулює спірні правовідносини сторін.

За визначенням статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Керуючись наведеними нормами та п. 6.4.2. Договору, позивач за первісним позовом заявив до стягнення 6 218,29 грн пені за період з 17.03.2023 по 07.07.2023.

Перевіривши розрахунок пені, а також враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення виконання скаржником грошового зобов`язання, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність вимог у частині стягнення пені у сумі 6 218,29 грн за вказаний період.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов цілком правомірного та обгрнутованого висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позову в повному обсязі.

Щодо зустрічних позовних вимог колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як зазначалось колегією суддів вище, обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» стверджує, що при виконанні умов договору № 30/01/2023 від 30.01.2023, ТОВ "Негабарит-Сервіс" (експедитор - перевізник) не забезпечив схоронність ввіреного вантажу вартістю 48 062,09 грн, чим спричинив йому збитки в указаному розмірі. Наведене стало підставою для нарахування та стягнення в порядку частини 2 статті 625 ЦК України окрім збитків, 547,90 грн 3% річних та 431,60 грн інфляційних втрат за період з 01.04.2023 по 18.08.2023 (похідні вимоги).

Відповідно до частин 2, 3 статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала в зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачене відшкодування в меншому або більшому розмірі.

За статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо) понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати в разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди в випадках, передбачених законом.

Таким чином, підставою для застосування господарсько - правової відповідальності в вигляді відшкодування збитків є склад господарського порушення, складовими елементами якого є протиправна поведінка (порушення стороною зобов`язань), спричинення збитків, причинно - наслідковий зв`язок між порушенням зобов`язання та завданими збитками, вина.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно - правова відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов`язання є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто, мають бути прямими.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Виходячи з умов заявок на перевезення від: 06.02.2023, 23.02.2023, 27.02.2023, 16.03.2023 та міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR): А № 322927 від 11.02.2023, А № 323088 від 11.02.2023, А № 323066 від 11.02.2023, А № 323712 від 11.02.2023, А № 323627 від 11.02.2023, А № 323512 від 11.02.2023, А № 323425 від 24.02.2023, А № 323085 від 24.02.2023, А № 323065 від 24.02.2023, А № 323628 від 24.02.2023, А № 744836 від 01.03.2023, А № 323324 від 01.03.2023, А № 323052 від 01.03.2023, А № 323116 від 16.03.2023, А № 744831 від 16.03.2023, А № 323426 від 17.03.2023, А № 323087 від 17.03.2023, А № 323304 від 17.03.2023, перевезення вантажу (наливної нерафінованої олії соняшникової) здійснювалось автомобільним транспортом (тара - автоцистерни, що пломбувались вантажовідправником) за маршрутом м. Ніжин / м. Одеса (Україна) - м. Фаєнца (Італія), тобто перевезення здійснювалось в міжнародному сполученні.

Згідно з Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, до якої Україна приєдналась 01.08.2006 (далі - Конвенція) (стаття 1), її положення застосовуються до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачено для доставки, знаходяться в двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

За статтею 8 Конвенції, приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць (а); зовнішній стан вантажу і його упаковки (b).

Якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті a) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обґрунтовані застереження в вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки.

Відправник має право вимагати перевірки перевізником ваги брутто вантажу або його кількості, вираженій в інших одиницях виміру. Він може також вимагати перевірки вантажних місць. Перевізник може вимагати відшкодування витрат пов`язаних з такою перевіркою. Результати перевірок включаються в вантажну накладну.

За статтею 9 Конвенції якщо вантажна накладна не містить спеціальних застережень перевізника, то, якщо не доведене протилежне, припускається, що вантаж і його упаковка були зовні в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником, і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та нумерація відповідали заявам, які містилися в вантажній накладній.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, перевірено колегією суддів та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі, що на момент відвантаження в перевізника були відсутні будь-які зауваження щодо зовнішнього стану вантажу та його пакування; вантаж був відвантажений вантажовідправником у подані перевізником автоцистерни та ним опломбований, про що свідчать проставлені відмітки в перерахованих міжнародних товарно - транспортних накладних.

Частиною 1 статті 13 Конвенції встановлено, що після прибуття вантажу на місце, передбачене для його доставки, одержувач має право вимагати від перевізника передачі йому другого примірника вантажної накладної і вантажу в обмін на розписку. Якщо встановлена втрата вантажу чи якщо вантаж не прибув після закінчення терміну, передбаченого в статті 19, одержувач може від свого імені пред`явити перевізнику вимоги, основані на праві, що витікає з договору перевезення.

Згідно з частиною 1 статті 17 Конвенції перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Частинами 2 та 4 указаної статті Конвенції передбачено, що перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

За умови дотримання пунктів 2 - 5 статті 18, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата чи ушкодження вантажу є наслідком особливого ризику, нерозривно пов`язаного з однією чи декількома з перерахованих нижче обставин:

а) з використанням відкритих безтентових транспортних засобів, якщо таке використання було погоджене і чітко зазначене у вантажній накладній;

b) з відсутністю чи дефектами упаковки, у випадках, коли вантажі, що перевозяться без упаковки чи без належної упаковки, за своєю природою піддаються псуванню чи пошкодженню;

c) з обробкою, навантаженням, складуванням чи вивантаженням вантажу відправником або одержувачем, чи особами, які діють від імені відправника або вантажоодержувача;

d) з природними властивостями деяких вантажів, внаслідок яких вони піддаються повній або частковій втраті чи пошкодженню, зокрема, внаслідок поломки, корозії, гниття, усушки, нормального витоку або дії молі чи шкідників;

e) з недостатністю або неадекватністю маркування чи нумерації вантажних місць;

f) з перевезенням худоби.

При цьому, тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику (частина 1 статті 18 Конвенції).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 30 Конвенції якщо одержувач приймає вантаж без належної перевірки його стану разом з перевізником або не робить заяви перевізнику, яка вказує на загальний характер втрат або пошкоджень, щонайпізніше в момент прийняття вантажу в випадку, коли втрата або пошкодження є очевидними, і не пізніше семи днів від дня отримання вантажу, виключаючи недільні та святкові дні, в випадку, коли втрата або пошкодження не є очевидними, то факт отримання ним вантажу є первинним доказом того, що він отримав вантаж у такому стані, який описано в вантажній накладній. У випадку втрати або пошкодження, які не є очевидними, відповідна заява повинна бути зроблена в письмовій формі.

Якщо стан вантажу був належним чином перевірений одержувачем та перевізником, докази, що суперечать результатам цієї перевірки, допускаються тільки в випадку, коли втрата або пошкодження не є очевидними і за умови, що одержувач належним чином зробив перевізнику заяву в письмовій формі протягом семи днів від дня перевірки, виключаючи недільні та святкові дні.

З наявних матеріалів справи вбачається, що на момент доставки вантажу вантажоодержувачу, в нього були відсутні будь-які зауваження до перевізника щодо втрати / нестачі частини вантажу. Цілісність пломб на автоцистернах збережена.

Міжнародними товарно - транспортними накладними (СМR): А № 323088 від 11.02.2023, А № 323512 від 11.02.2023, А № 323425 від 24.02.2023, А № 323628 від 24.02.2023, А № 323052 від 01.03.2023, А № 323116 від 16.03.2023, А № 744831 від 16.03.2023, А № 323426 від 17.03.2023, А № 323087 від 17.03.2023, А № 323304 від 17.03.2023, зафіксована різниця у вазі між прийнятим та відвантаженим товаром у розмірі 50 кг, 70 кг, 80 кг, 60 кг, 70 кг, 60 кг, 150 кг, 50 кг, 90 кг, 80 кг (відповідно), що коливається на рівні від 0,2% до 0,59% від загальної ваги вантажу окремо по кожній з перерахованих партій.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів констатує, що наведені обставини не свідчать беззаперечно про втрату цього вантажу перевізником під час перевезення, з огляду на цілісність пломб вантажовідправника на момент передачі вантажу одержувачу. В той час на момент доставки вантажу, вантажоодержувач міг відмовитись від прийняття частини товару (наприклад: через осад наливної нерафінованої олії; незабезпечення одержувачем повного вивантаження вантажу тощо), що не пов`язане з порушенням перевізником взятих на себе зобов`язань.

Двосторонні акти надання послуг з перевезення вантажу: № 453 від 23.02.2023, № 362 від 16.02.2023, № 360 від 16.02.2023, № 367 від 16.02.2023, № 370 від 16.02.2023, № 372 від 16.02.2023, № 591 від 03.03.2023, № 590 від 03.03.2023, № 592 від 03.03.2023, № 593 від 03.03.2023, № 612 від 06.03.2023, № 611 від 06.03.2023, № 607 від 06.03.2023, № 823 від 24.03.2023, № 824 від 24.03.2023, № 833 від 27.03.2023, № 834 від 27.03.2023, № 825 від 24.03.2023, складені між ПП «Негабарит Сервіс» та ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» також не засвідчують факт втрати вантажу, що спростовує доводи скаржника.

Зауваження вантажовідправника, ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат», в перелічених актах щодо втрати перевізником частини вантажу зроблено в односторонньому порядку та вірно оцінені судом першої інстанції критично.

За частиною 1 статті 23 Конвенції якщо, відповідно до положень цієї Конвенції, перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення.

Сторони в п. 6.3.3 Договору погодили, що експедитор - перевізник несе повну матеріальну відповідальність за недостачу та / або псування вантажу, прийнятого до перевезення, які виникли з його вини внаслідок втрати та / або пошкодження (знищення) вантажу під час його перевезення, виходячи з вартості втраченого та / або пошкодженого (знищеного) вантажу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач за зустрічним позовом/скаржник не довів наявність складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправної поведінки перевізника, наявність та розмір завданих збитків, а також причинно - наслідковий зв`язок між ними, у зв`язку із чим судом першої інстанції цілком правомірно та обґрунтовано відмовлено в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

Всі інші доводи, наведені скаржником у апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених у апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених у оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2023 у справі №927/1049/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №927/1049/23 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 24.05.2024.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді Г.П. Коробенко

М.Л. Яковлєв