ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.05.2024 Справа № 914/850/24

Суддя Господарського суду Львівської області З.П. Гоменюк, за участю секретаря судового засідання Мельник Б.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Львівської міська рада, м. Львів

до відповідача Фізичної особи-підприємця Жук Ніни Андріївни

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 1512978,40 грн.

за участю представників:

від позивача: Петрівська М.М.;

від відповідача: Цибак О.В..

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівської міська рада до відповідача Фізичної особи-підприємця Жук Ніни Андріївни про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 1512978,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024, справу №914/850/24 передано на розгляд судді Гоменюк З.П..

Ухвалою суду від 04.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 24.04.2024.

Ухвалою від 24.04.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 24.04.2024, суд відклав підготовче засідання на 29.05.2024.

27.05.2024 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 27.05.2024) від представника позивача надійшла заява про зміну юридичної особи (вх.№14146/24).

29.05.2024 загальним відділом діловодства суду зареєстровано клопотання представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№14370/24).

У підготовче засідання 29.05.2024 з`явився представник позивача. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерував.

У підготовче засідання 29.05.2024 з`явився представник відповідача, Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерував.

За результатами проведеного підготовчого засідання, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі №914/850/24 з огляду на наступне.

Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 року затверджено Положення про автоматизовану систему документообігу суду (надалі - Положення).

Згідно з п. 1.4.2. Положення, у місцевих та апеляційних господарських судах, Вищому господарському суді України використовується комп`ютерна програма «Діловодство спеціалізованого суду», розроблена адміністратором автоматизованої системи для судів господарської юрисдикції.

Відповідно до розділу II Положення «Порядок функціонування автоматизованої системи» передбачено, що автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, а саме: реєстрацію та розподіл вхідної кореспонденції, реєстрацію вихідної кореспонденції, а також внутрішніх документів суду; розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів), визначення запасного судді, слідчого судді, присяжних та народних засідателів; взяття на контроль та здійснення контролю за виконанням вхідних та внутрішніх документів суду, інформування голови суду, керівника апарату суду та особи, відповідальної за опрацювання документа, про закінчення строків його виконання; фіксування етапів проходження документів до їх передачі в електронний архів, а також передачі судових справ з однієї судової інстанції до іншої; реєстрацію процесуальних дій та документів у судовій справі; контроль за дотриманням процесуальних строків розгляду судової справи та інформування головуючого судді (судді-доповідача), голови суду та секретаря судової палати про закінчення цих строків; використання ЕЦП для підписання оригіналу електронного документа суду; оперативний пошук судових справ та документів за їх реквізитами; індексацію документів та їх контекстний пошук; виготовлення та видачу копій судових рішень та виконавчих документів на підставі даних, що містяться в автоматизованій системі, в тому числі надсилання засобами електронного зв`язку оригіналів електронних судових рішень; зберігання текстів судових рішень та інших документів, створених у автоматизованій системі; відправку оригіналів електронних судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень; надання в установленому законом порядку інформації про стан розгляду судових справ; підготовку та автоматичне формування статистичних даних, узагальнюючих, аналітичних показників, отриманих на підставі внесеної до автоматизованої системи інформації; формування звітності суду про стан здійснення судочинства; надсилання засобами електронного зв`язку оригіналів електронних документів суду (в тому числі текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень); передачу судових справ до електронного архіву; надсилання оригіналів електронних документів суду до державних реєстрів та інформаційних систем інших державних органів і установ.

З огляду на викладене вище, судом за допомогою використання комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у провадженні судді Коссака С.М. перебувають матеріали справи №914/3103/23 за позовом Львівської міської ради до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Жук Ніни Андріївни, відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Жук Юрія Петровича про визнання укладеними договорів оренди землі та за зустрічним позовом позивача-1 Фізичної особи-підприємця Жук Ніни Андріївни, позивача-2: Фізичної особи-підприємця Жук Юрія Петровича до відповідача Львівської міської ради про визнання укладеними договорів оренди землі.

Предметом первісних позовних вимог у справі №914/3101/23 є визнання укладеними договорів оренди землі з кадастровим номером :02:003:0024 площею 0,2758 та з кадастровим номером :02:003:0023 площею 0,4588 між Львівською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Жук Ніною Андріївною.

Предметом зустрічних позовних вимог у справі №914/3103/23 є визнання укладеним договір оренди землі з кадастровим номером :02:003:0024 площею 0,2758 га між Львівською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Жук Ніною Андріївною, Фізичною особою-підприємцем Жуком Юрієм Петровичем.

Розглянувши матеріали справи №914/850/24 суд зазначає наступне.

Львівська міська рада звернулась 01.04.2024 року до Господарського суду Львівської області з позовними вимогами до Фізичною особою-підприємця Жук Ніни Андріївни про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками з кадастровим номером :02:003:0024 площею 0,2758 та з кадастровим номером :02:003:0023 площею 0,4588 га.

Позивач стверджує про те, що на сьогоднішній день відсутні будь-які документи, які посвідчують право користування (оренди) зазначеними земельними ділянками за період з 02.07.2021 року по 08.10.2023 рік.

Проте, з матеріалів справи №914/3101/23 судом вбачається, що Львівська міська рада просить визнати укладеним договори оренди на земельні ділянки ділянками з кадастровим номером :02:003:0024 площею 0,2758 та з кадастровим номером :02:003:0023 площею 0,4588 га за період 2023 року, згідно долучених проектів договорів.

Одночасно, Львівська міська рада повідомляє про те, що у 2021 році ними було подано до Сихівського районного суду міста Львова позов до Фізичною особою-підприємця Жук Ніни Андріївни про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 2013132,88 грн за користування земельними ділянками з кадастровим номером :02:003:0024 площею 0,2758 та з кадастровим номером :02:003:0023 площею 0,4588 га.

З огляду на те, що ЛМР вважає, що ФОП Жук Н.А. ухиляється від укладення договору оренди землі, позивач просить у судовому порядку визнати укладеними відповідні договори оренди землі для спонукання відповідача здійснювати оренду плату за користування такими земельними ділянками до міського бюджету.

Також, судом за допомогою комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебувають матеріали справи №464/5382/21 за позовом Львівської міської ради до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів на суму 2013132,88 грн (позовні вимоги, про які згадує ЛМР у підставах звернення з позовом у справі №914/3101/23, що перебували у провадженні Сихівського районного суду м. Львова).

Згідно ухвали від 02.04.2024 у справі №464/5382/21, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 07.02.2024 скасовано рішення Сихівського районного суду міста Львова від 13.06.2022 та постанову Львівського апеляційного суду від 15.05.2023. Згаданою постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 13.03.2024 справу № 464/5382/21 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Львівської області. 28.03.2024 проведено автоматизований розподіл, а справу №464/5382/21 передано для розгляду судді Козак І.Б. З огляду на викладене, Козак І.Б. ухвалою від 02.04.2024 року прийняла справу №464/5382/21 до свого розгляду. Період заявлених позовних вимог у позовних вимогах у справі №464/5382/21 охоплює стягнення заборгованості з 01.07.20218 року по 01.07.2021 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта шоста статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Близька за змістом правова позиція наведена в постановах ВС від 14.06.2023 у справі №910/2349/22, від 15.11.2021 у справі №908/309/21, від 29.07.2021 у справі №917/14/20, від 12.05.2021 у справі №922/2838/20, від 08.02.2022 у справі №904/4013/20.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, тобто до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка перебуває на розгляді.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Водночас підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що дотримання фундаментального принципу змагальності господарського судочинства забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Подібний висновок є усталеним і викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі №904/2104/19, а також постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 18.01.2021 у справі №915/646/18).

У свою чергу, предметом спору у справі №914/3101/23 є визнання укладеним договорів оренди землі з кадастровим номером :02:003:0024 площею 0,2758 га та з кадастровим номером :02:003:0023 площею 0, 4588 га, що укладений між Львівською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Жук Ніною Андріївною у період 2023 року.

При цьому, виходячи із повноти дослідження обставин справи №914/850/24, самостійно встановити наявність чи відсутність підстав для стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності без правовстановлюючих документів за період з 01.01.2023 по 08.10.2023 рік, не вдається можливим з огляду на наявність позовних вимог ЛМР у справі №914/3101/23.

Таким чином, у випадку, якщо суд у межах справи №914/3101/23 дійде висновку по задоволення підстав щодо укладення договорів оренди землі, у редакції, що запропонована позивачем із долученими проектами договорів за 2023 рік, може вплинути на подання та оцінку доказів у справі №914/850/24 в частині стягнення безпідставно збережених коштів у період з 01.01.2023 по 08.10.2023 рік.

При цьому, вказані обставини не можуть бути встановлені судом самостійно в даній справі, оскільки суд обмежений імперативними приписами ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, в той час як вирішення питання недійсності правочинів, не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу на те, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності повторного звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19.

Суд зазначає, що предметом спору у справі №914/850/24 є, зокрема, стягнення безпідставно збережених коштів без правовстановлюючих документів, у той час, як у провадженні судді Коссака С.М. перебувають матеріали справи №914/3101/23 про визнання укладеними договорів оренди землі за спірними земельними ділянками.

Таким чином, суд приходить до переконання, що прийняте рішення у справі №914/3101/23, яка розглядається Господарським судом Львівської області безпосередньо впливатиме на встановлення обставин, які є предметом дослідження у даній справі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Крім того, суд зазначає, що вирішуючи питання про необхідність зупинення провадження у справі №914/850/24 через неможливість розглянути її до вирішення іншої справи, судом враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також на те, що в господарському судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування процесу.

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Отже, в кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Зазначене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття розумності строку розгляду справи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини слід розглядати як порушення не лише з точки зору довготривалості розгляду. Занадто швидкий розгляд справи також може свідчити про порушення розумності строку її розгляду.

Відповідно до вище наведеного, розгляд справи №914/850/24 неможливий до вирішення справи №914/3101/23, а відтак, провадження у справі слід зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/3101/23.

Керуючись ст. ст. 227, 229, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/3101/23 за позовомЛьвівської міської ради до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Жук Ніни Андріївни, відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Жук Юрія Петровича про визнання укладеними договорів оренди землі та за зустрічним позовом позивача-1 Фізичної особи-підприємця Жук Ніни Андріївни, позивача-2 Фізичної особи-підприємця Жук Юрія Петровича до відповідача Львівської міської ради про визнання укладеними договорів оренди землі

2. Зобов`язати учасників процесу:

після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, письмово повідомити про це суд, додавши відповідні докази.

3. Про поновлення провадження у справі, дату, час і місце наступного судового засідання учасники процесу будуть повідомлені ухвалою суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 254-257 ГПК України.

У судовому засіданні 29.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст складено 30.05.2024.

Суддя Гоменюк З.П.