ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5172/23

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Ігнатишеної А.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сметанюк І.М. - за довіреністю №167 від 28.12.2023,

від відповідача: Дударенко С.В. - за ордером ВН№1337758 від 26.02.2024,

від третьої особи: Терлюга О.І. - за довіреністю №06-01-24/386 від 15.03.2024,

розглянувши справу №916/5172/23 за позовом Акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ) до Міського комунального підприємства «Одеська теплоелектроцентраль №2» (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Польова, 1, оф. 18, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Піонерна, буд. 7, ) про стягнення 3443381,91грн,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач у позові в обґрунтування позовних вимог послався на те, що 01.07.2016 між АТ «Одесагаз» та МКП «Одеська теплоелектроцентраль №2» було укладено типовий договір № 008088 розподілу природного газу. Пунктом 6.3. договору встановлено відповідачу місячну вартість послуг розподілу природного газу у розмірі 376 270,18 грн разом з ПДВ (1,09 грн/м3 * 287 668,30 м3). АТ «ОДЕСАГАЗ» вказує, що свої зобов`язання за договором № 008088 від 01.07.2016 виконало в повному обсязі та щомісячно надавало послугу з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, що підтверджується укладеними та підписаними між сторонами актами наданих послуг та актами звірки взаємних розрахунків. Проте, відповідач свої грошові зобов`язання за договором № 008088 від 01.07.2016 не виконав, у зв`язку з чим, з урахування заяви позивача про збільшення позовних вимог від 13.03.2024 за вх.№10745/24, АТ «Одесагаз» просить стягнути з МКП «Одеська теплоелектроцентраль №2» заборгованість за період з 01.06.2023 по 01.03.2024 у розмірі 3 289 432,74, на яку позивачем також нараховано до стягнення з позивача пеню у розмірі 138570,51 грн, три проценти річних у розмірі 10 576,80 грн, інфляційних втрат у розмірі 4 801,86 грн.

26.12.2023 за вх.№ 46999/23 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та 11.03.2024 за вх.№ 10135/24 від третьої особи надійшли пояснення, в яких останні не заперечують проти заявленого позивачем позову в частині вимог щодо суми основного боргу за договором № 008088 від 01.07.2016, однак, зазначають, що у зв`язку із веденням по всій території України воєнного стану у МКП «Одеська теплоелектроцентраль №2» відсутні кошти для сплати існуючих боргів, тому МКП «Одеська теплоелектроцентраль №2» заперечує проти нарахованих штрафних санкцій, які позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 29.11.2023 відкрито провадження у справі №916/5172/23, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою суду від 25.12.2023 відкладено підготовче засідання на 29.01.2024 о 10:20, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони в м. Одеса повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 29.01.2024 відкладено підготовче засідання по справі №916/5172/23 на 26.02.2024 о 11:20.

Ухвалою суду від 26.02.2024 задоволено частково заяву МКП «Одеська теплоелектроцентраль №2» від 26.02.2024 за вх.№ 7721/24 про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у справі №916/5172/23; залучено до участі у справі №916/5172/23 Теплодарську міську раду Одеського району Одеської області (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Піонерна, буд. 7, ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні 26.02.2024 оголошено протокольну ухвалу про перерву на 01.04.2024 об 10год. 15хв.

У підготовчому засіданні 01.04.2024 судом було прийнято до розгляду заяву АТ "ОДЕСАГАЗ" від 13.03.2024 за вх.№10745/24 про збільшення розміру позовних вимог та оголошено протокольну ухвалу про перерву у підготовчому засіданні до 22.04.2024 о 09:20.

Ухвалою суду від 22.04.2024 закрито підготовче провадження по справі №916/5172/23; призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "22" травня 2024 р. о 09:30.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

01.07.2016 між АТ «Одесагаз» та МКП «Одеська теплоелектроцентраль №2» укладено типовий договір розподілу природного газу № 008088 на підставі заяви-приєднання.

Текст типового договору розподілу природного газу затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) «Про затвердження типового договору розподілу природного газу» № 2498 від 30.09.2015.

В розділі 2, п. 2.3 вищевказаного Договору закріплено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем.

Відповідно до умов передачі природного газу споживачу, вказаних у розділі 3 Договору споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується Оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його Постачальником. За відсутності у Споживача Договору постачання природного газу та/або виділених його Постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи (п. 3.1 Договору).

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм Постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм споживання природного газу Споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов Договору постачання природного газу (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору.

Як зазначено в п. 5.6 Договору визначені за умовами цього Договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Згідно п.п.5 п.7.4 Договору споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У справі наявні акти наданих послуг з розподілу природного газу до договору № 008088 від 30.06.2023 на суму 376270,18грн, від 31.07.2023 на суму 376270,18грн, від 31.08.2023 на суму 376270,18грн, від 30.09.2023 на суму 376270,18грн, від 31.10.2023 на суму 376270,18грн, від 30.11.2023 на суму 376270,18грн, від 31.12.2023 на суму 376270,18грн, від 31.01.2024 на суму 327770,74грн, від 29.02.2024 на суму 327770,74грн.

В матеріалах справи також наявні акти звірки між сторонами за договором № 008088 від 01.07.2016 за період з 01.01.2023 по 01.02.2024 на загальну суму заборгованості у розмірі 3306694,69грн, які підписані та скріплені печатками сторін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши викладені сторонами пояснення, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення або відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 2 розділу VI Кодексу ГРС, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг доступ споживачів від 30.09.2015 № 2494, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, в порядку, визначеному цим розділом

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як встановлено судом вище, мала місце фактична поставка позивачем та прийняття відповідачем природного газу за період з січня 2023 по лютий 2024 року на суму 3306694,69грн, що підтверджується актами наданих послуг з розподілу природного газу до договору № 008088 від 30.06.2023, від 31.07.2023, від 31.08.2023, від 30.09.2023, від 31.10.2023, від 30.11.2023, від 31.12.2023, від 31.01.2024, від 29.02.2024. Однак, згідно наявних в матеріалах справи актах звірки за договором № 008088 від 01.07.2016 за період з 01.01.2023 по 01.02.2024 у відповідача наявна перед позивачем заборгованості на загальну суму у розмірі 3 289 432,74, що не заперечується відповідачем. Враховуючи викладене, підлягає судом задоволенню у повному обсязі позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 3 289 432,74 грн заборгованості.

Внаслідок існуючого прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання на загальну суму, зазначену у первісній позовній заяві у розмірі 1881350,90 грн позивач нарахував до стягнення з підприємства 138570,51грн пені за періоди з 11.07.2023 по 17.11.2023, з 11.08.2023 по 17.11.2023, з 11.09.2023 по 17.11.2023, з 11.10.2023 по 17.11.2023, з 11.11.2023 по 17.11.2023.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546, п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши проведений позивачем розрахунок пені встановив, що його позивачем зроблено вірно.

Між тим, ч.ч. 1, 2 ст. 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи ведення воєнного стану по всій території України, скрутного матеріального становища відповідача, у зв`язку із скасуванням Постановою КМУ від 05.03.2022 № 206 Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану права нарахування громадянам на існуючу заборгованість пені, штрафу та заборони примусового відключення від комунальних послуг боржників на період воєнного стану, суд вбачає підстави для зменшення розміру розрахованої позивачем пені до п`ятидесяти відсотків від її заявленої суми у розмірі 138570,51грн, а саме до 69285,25грн, яка і підлягає стягненню судом з відповідача на користь позивача.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача три проценти річних в сумі 10 576,80 грн та інфляційних втрат в сумі 4 801,86грн за період з 11.07.2023 по 17.11.2023, з 11.08.2023 по 17.11.2023, з 11.09.2023 по 17.11.2023, з 11.10.2023 по 17.11.2023, з 11.11.2023 по 17.11.2023, розраховані із загальної суми боргу, зазначеного у первісній позовній заяві 1881350,90 грн.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши обрахунки позивача трьох процентів річних та інфляційних втрат, встановив їх правильність. У зв`язку з чим, судом підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача три проценти річних у розмірі 10 576,80 грн та інфляційні втрати у розмірі 4 801,86грн за період з 11.07.2023 по 17.11.2023, з 11.08.2023 по 17.11.2023, з 11.09.2023 по 17.11.2023, з 11.10.2023 по 17.11.2023, з 11.11.2023 по 17.11.2023.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 41 320,58грн, які в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача співрозмірно до задоволених судом позовних вимог.

Керуючись ст.ст.123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 331, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ) до Міського комунального підприємства «Одеська теплоелектроцентраль №2» (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Польова, 1, оф. 18, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Піонерна, буд. 7, ) про стягнення 3443381,91грн.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства «Одеська теплоелектроцентраль №2» (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Польова, 1, оф. 18, ) на користь Акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, код ЄДРПОУ 03351 (один мільйон вісімсот вісімдесят одну тисячу триста п`ятдесят) грн 90 коп основного боргу, 69285 (шістдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят пять) грн 25 коп пені, 4 801 (чотири тисячі вісімсот одну) грн 86 коп інфляційних витрат, 10 576 (десять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн 80 коп три проценти річних, 40 489 (сорок тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн 15 коп судового збору.

3. Відмовити в решті частини заявлених Акціонерним товариством «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ) позовних вимог у позовній заяві.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31 травня 2024 р.

Суддя І.А. Малярчук