номер провадження справи 15/20/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 Справа № 908/565/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д

до відповідачів:

1. Фермерського господарства «Зевс», 72213, Запорізька область, Веселівський район, с. Корніївка, вул. Леніна, 84

2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) сторін

установив

07.03.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до відповідачів Фермерського господарства «Зевс» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за договором від 17.12.2020, який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із Анкети-заяви та Умов в розмірі 244 196,93 грн, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 200 000,00 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 30 837,14 грн, заборгованість по комісії в розмірі 13 359,79 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2024, справу № 908/565/24 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 14.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/565/24, присвоєно справі номер провадження 15/20/24. Ухвалено, здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/565/24.

Запропоновано відповідачам надати у строк до 15.04.2024 відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем. Копію зазначеного документа направити на адресу позивача, докази направлення надіслати суду.

Запропоновано позивачу у строк до 29.04.2024 у разі отримання відзивів на позов надати суду відповідь на відзиви, оформлену згідно вимог ст. 166 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачами, а також надіслати на адресу суду докази, що підтверджують надіслання відповіді на відзиви і доданих до нього доказів відповідачам.

Запропоновано відповідачам надати у строк до 14.05.2024, відповідно до ст. 167 ГПК України, заперечення разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення відповідачів, якщо такі докази не надані позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходженням відповідача-1 є с. Корніївка, Веселівського району, Запорізька область, місцезнаходженням відповідача-2 є м. Енергодар, Запорізька область.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 23.12.2022, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

До вказаного Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України входить Чкаловська сільська територіальна громада (до складу якої входить с. Корніївка) Мелітопольського району Запорізької області (з 26.02.2024) та Енергодарська міська територіальна громада Запорізької області (з 04.03.2024).

Відповідно до п. 21 ч. 1 Розділу XI Перехідних положень ГПК України особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Відповідно до частини першої статті 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

На підставі викладеного, повідомлення судом відповідачів про розгляд справи здійснювалось через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України.

Відповідне оголошення розміщено 18.03.2024.

Крім того, згідно з довідкою про доставку електронного листа ухвала суду про відкриття провадження у справі № 908/565/24 від 14.03.2024 до електронного кабінету відповідача-2 - ОСОБА_1 доставлена 15.03.2024.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа ухвала суду про відкриття провадження у справі № 908/5656/24 від 14.03.2024 на електронну адресу відповідача-1 - ФГ «Зевс» (e-mail: ) доставлена 15.03.2024.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані обставинами, викладеними в позовній заяві щодо неповернення відповідачами у передбачений термін кредиту, оформленого через систему інтренет-клієнт-банкінгу шляхом підписання із використанням електронного цифрового підпису Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному вебсайті АТ КБ «Приватбанк», а також договору поруки, мотивовані посиланням на приписи ст. ст. 525, 526, 530, 543, 554, 610, 611, 634, 639, 1050 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 193, 216 ГК України, на підставі яких позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом в розмірі 200 000,00 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 30 837,14 грн, заборгованість зі сплати комісії в розмірі 13 359,79 грн. Також позивач просить покласти витрати зі сплати судового збору на відповідачів.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Заяв про зміну відповідачами місцезнаходження на адресу суду не надходило.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідачі могли дізнатись з офіційного вебпорталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»: //reyestr.court.gov.ua/. Названий вебпортал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відповідно до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Відзиви на адресу суду від відповідачів у встановлений в ухвалі суду від 14.03.2024 у справі № 908/565/24 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшли, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідачів у цей строк не надходило.

Згідно з ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

17.12.2020 між Фермерським господарством «Зевс» (Клієнт), яке діяло в особі директора Федіна Олександра Геннадійовича, через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву клієнта юридичної особи-резидента про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на вебсайті АТ КБ «Приватбанк» http://privatbank.ua (Банк, позивач у справі).

Підписання сторонами вказаної заяви підтверджується протоколом від 05.03.2024 створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Згідно з п. 3.2.1.1.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту (далі - «Ліміт») на поточний рахунок Клієнта (далі - Кредит) на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів Клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання Банківських послуг (далі - Умови або Договір) в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення Кредиту, сплати комісії, процентів в обумовлені цим Договором терміни.

Розмір Кредиту складає від 10 000 до 2 000 000 грн (п. 3.2.1.1.2.).

Банк надав Клієнту (ФГ «ЗЕВС») кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок юридичної особи в розмірі 200 000 грн.

Процентна ставка за користування кредитом:

- за період користування кредитом, згідно з п. 3.2.1.4.2 «Угоди 1» - 16,5% річних для договорів забезпечених порукою;

- за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.5 «Угоди 1» - 33% річних для договорів забезпечених порукою.

Відповідно до п. 3.2.1.4.13 «Угоди 1» відповідач-1 сплачує Банку комісійну винагороду в розмірі 3% від суми перерахувань та винагороду за використання Ліміту відповідно до 3.2.1.4.1 «Угоди 1» 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць».

Відповідно до п. 3.2.1.2.2. Клієнт зобов`язується: використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.2.1.1.1. цих Умов, сплатити Банку проценти за весь час фактичного користування Кредитом, комісії та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Тарифами Банку, повернути Кредит у строки ,встановлені п. п. 3.2.1.6.1, 3.2.1.2.3.9, 3.2.14.3 цього Договору.

Відповідно до розділу Заявки та Умов 3.2.1.4. вартість кредиту та порядок розрахунків.

3.2.1.4.1. За управління фінансовим інструментом Клієнт сплачує Банку комісію, розмір якої визначено тарифами Банку, яка розраховується на суму максимального дебетового сальдо, що існувало на кінець будь-якого банківського дня на поточному рахунку Клієнта за звітній місяць. Банк може на свій розсуд не стягувати зазначені розмір комісії в разі, якщо максимальне сальдо кредиту за попередній календарний місяць не перевищувало 100 гривень. Комісія за управління фінансовим інструментом нараховується щомісячно та сплачується Клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо. Сплата комісії відбувається як за рахунок власних коштів на поточному рахунку, так і за рахунок невикористаної частини кредитного ліміту.

3.2.1.4.2. За користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнт сплачує проценти, які розраховуються щоденно на суму залишку заборгованості по кредиту та сплачуються Клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо. Сплата нарахованих процентів відбувається як за рахунок власних коштів на поточному рахунку, так і за рахунок невикористаної частини ліміту.

3.2.1.4.3. Сторони домовились, що сума заборгованості по кредиту підлягає сплаті не пізніше 30 календарних днів з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта, а сума заборгованості по кредиту, отриманого Клієнтом аграрного сектора економіки (основний вид економічної діяльності підприємства відповідає значенню з секції «А» Класифікатора видів економічної діяльності України і дана приналежність підтверджена документально) підлягає погашенню Клієнтом у строк не пізніше 270 календарних днів з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта.

3.2.1.4.4. Сума заборгованості по кредиту, нараховані проценти та комісія, непогашені у строки, встановлені в п. п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 цього Договору з наступного дня вважаються простроченими.

3.2.1.4.5. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, Клієнт сплачує Банку підвищені проценти, розмір яких встановлено тарифами Банку, які нараховуються на прострочену суму заборгованості по кредиту.

3.2.1.4.6. У разі, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути проведені в банківський день, що передує вихідному або святковому дню.

3.2.1.4.7. Погашення заборгованості по кредиту, сплата комісії та процентів за користування кредитом здійснюється в гривні на поточний рахунок клієнта ,на якому встановлено кредитний ліміт відповідно до цих Умов.

3.2.1.4.8. Погашення заборгованості по кредиту, сплата комісії та процентів за користування кредитом проводиться в порядку, зазначеному в п. 3.2.1.4.10 цих Умов.

3.2.1.4.9. Кошти, отримані від Клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для погашення зобов`язань Клієнта в такій черговості: відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п. 3.2.1.2.2.9 цього договору; пеня; прострочена комісія згідно з п. 3.2.1.4.4 цього договору; проценти згідно з п. 3.2.1.5.1 цього договору; прострочені проценти згідно з п. 3.2.1.4.4 цього договору; прострочений кредит згідно з п. 3.2.1.4.4 цього договору; комісія згідно з п. 3.2.1.4.1 цього договору; проценти згідно з п. 3.2.1.4.2 цього договору; кредит згідно з п. 3.2.1.4.3 цього договору.

Порядок погашення заборгованості може змінюватися за рішенням Банку.

3.2.1.4.10. Клієнт доручає Банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків (як відкритих на момент початку обслуговування Банком ліміту Клієнта, так і тих, які відкриті після цього, а також за рахунок та в межах ліміту) у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, комісії, процентів за його використання, а також зобов`язань з погашення неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті Банку згідно з цим договором (здійснювати договірне списання). Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, при цьому оформляється меморіальний ордер.

У разі недостатності або відсутності у Клієнта коштів в національній валюті України для погашення заборгованості за кредитом у національній валюті України та/або процентів за його користування та/або штрафних санкцій (пені) Клієнт доручає Банку здійснювати списання коштів в іноземній валюті з усіх поточних рахунків Клієнта в розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в національній валюті України на дату погашення по курсу НБУ.

3.2.1.4.11. У разі відсутності надходжень грошових коштів на поточний рахунок Клієнта, погашення процентів, комісії та інших платежів за цим Договором, строк сплати яких настав, здійснюється за рахунок невикористаного залишку Ліміту. Після погашення заборгованості по комісії, процентам, Банк проводить оплату розрахункових документів Клієнта, що надходять протягом операційного дня, в межах невикористаного залишку Ліміту.

3.2.1.4.12. За здійснення договірного списання коштів у межах сум, що підлягають сплаті Банку згідно з п. 3.2.1.4.10 цих Умов, Клієнт сплачує Банку винагороду в сумі і в строки, встановлені тарифами Банку на момент оплати.

3.2.1.4.13. При знятті готівки з поточного рахунку за рахунок кредитного ліміту та/або перерахуванні Клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які інші рахунки, власником яких є Клієнт, або на будь-які рахунки фізичних осіб (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки Банку), з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода, розмір якої визначено тарифами Банку. Клієнт доручає Банку списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягають до сплати Банку, зі свого поточного рахунку.

3.2.1.4.14. У разі накладення арешту на грошові кошти, розміщені на поточному рахунку Клієнта, та/або надходження до Банку платіжної вимоги про здійснення переказу визначеної суми коштів з поточного рахунку (далі за текстом разом - «обмеження в розпорядженні грошовими коштами за рахунком Клієнта») Банк переносить заборгованість за кредитом на відповідні рахунки бухгалтерського обліку наданих кредитів, про що повідомляє Клієнта в порядку, передбаченому п. 3.2.1.1.7 цього договору. Непогашений залишок по кредиту підлягає поверненню Клієнтом у порядку та у строки, встановлені цим Договором. Після закінчення дії обмежень в розпорядженні грошовими коштами за рахунком Клієнта подальше кредитування Клієнта на умовах цього договору відновлюється відповідно до внутрішніх нормативних документів та методик Банку.

3.2.1.4.15. Остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.1.6.1 цього договору.

Строк користування кредитом становить 12 місяців, з автоматичною пролонгацією за умови своєчасного і повного виконання Клієнтом умов договору (п. 3.2.1.6.1).

18.02.2022 відповідач-1 використав кредитні кошти та не повернув до 17.11.2022, з 17.11.2022 кредит вважається простроченим.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитом, 25.03.2021 АТ КБ «Приватбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) уклали договір поруки № P005256543 (договір поруки), предметом якого є надання поруки відповідачем-2 перед Кредитором за виконання ФГ «Зевс» (боржник) зобов`язань за договорами про приєднання до 1.1.1 розділу 3.2.1. «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі «Інтернет», далі Угода 1 (п. 1.1. Договору поруки).

Також пунктом 1.1 Договору поруки передбачено, що якщо під час виконання «Угоди 1» зобов`язання Боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 1» (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за «Угодою 1») в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення Поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Згідно з пунктом 1.5. договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов`язань за «Угодою-1», Боржник та Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за «Угодою 1» цей договір припиняє свою дію.

Підписання сторонами вказаного договору поруки підтверджується протоколом від 05.03.2024 створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Підставою звернення позивача до суду стало не повернення відповідачем 1 кредитних коштів, не сплата відсотків та комісії за користування цією послугою.

Докази сплати заборгованості за кредитом в матеріалах справи відсутні.

Стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитом в розмірі 200 000,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 30 837,14 грн, заборгованість зі сплати комісії в розмірі 13 359,79 грн стало предметом розгляду даної справи.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України закріплено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про електронні довірчі послуги» використання кваліфікованих електронних підписів та печаток забезпечує високий рівень довіри до схем електронної ідентифікації.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 1 укладено кредитний договір б/н від 17.12.2020, шляхом підписання відповідачем 1 через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису Анкети-заяви клієнта юридичної особи про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок юридичної особи в розмірі 200 000 грн, що підтверджується меморіальним ордером та банківськими виписками по рахунках юридичної особи ФГ «Зевс» (додано до справи).

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідач 1 взяв на себе зобов`язання оплатити процентну ставку за користування кредитом:

- за період користування кредитом, згідно з п. 3.2.1.4.2 «Угоди 1» - 16,5% річних для договорів забезпечених порукою;

- за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.5 «Угоди 1» - 33% річних для договорів забезпечених порукою.

При цьому, відповідно до п. 3.2.1.4.13 «Угоди 1» відповідач-1 сплачує Банку комісійну винагороду в розмірі 3% від суми перерахувань та винагороду за використання Ліміту відповідно до 3.2.1.4.1 «Угоди 1» 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць».

За умовами п. п. 3.2.1.6.1. Умов строк користування Кредитом становить 12 місяців, з автоматичною пролонгацією за умови своєчасного і повного виконання Клієнтом умов Договору.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У справі, що розглядається, спір виник з приводу несплати відповідачем 1 кредиту.

Як установлено судом з розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.12.2020, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом - Фермерське господарство «Зевс», відповідач-1 має заборгованість за наданим кредитом 200 000,00 грн, за відсотками в розмірі 30 837,14 грн та зі сплати комісії в розмірі 13 359,79 грн, усього - 244 196,93 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

За приписами статті 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), вебсайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (ч. 1).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч. 2).

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч. 3).

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (ч. 4).

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.5).

До матеріалів позовної заяви позивачем, зокрема, надано паперові копії таких електронних документів: Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 17.12.2020, Договору поруки № P005256543 від 25.03.2021, протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Судом встановлено, що матеріали справи містять належні та достатні докази на підтвердження належного виконання позивачем зобов`язань за договором.

При цьому у зв`язку з відсутністю доказів сплати боргу суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1 на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 200 000,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 30 837,14 грн, заборгованості зі сплати комісії в розмірі 13 359,79 грн, які підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивач просить сягнути заборгованість солідарно також Поручителя - відповідача 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, від шкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України).

Отже, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителем кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії договору поруки № POR677 від 12.04.2021, визначених ст. 559 ЦК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість за кредитом в розмірі 200 000,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 30 837,14 грн, заборгованості зі сплати комісії в розмірі 13 359,79 грн, станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідачів 1 і 2 солідарно є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Зевс» (72213, Запорізька область, Веселівський район, с. Корніївка, вул. Леніна, 84; e-mail: , ідентифікаційний код юридичної особи 25677494) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д; фактична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) заборгованість за кредитом в розмірі 200 000,00 грн (двісті тисяч гривень 00 коп.), заборгованість за відсотками у розмірі 30 837,14 грн (тридцять тисяч вісімсот тридцять сім гривень 14 коп.), заборгованість вигляді комісії в розмірі 13 359,79 грн (тринадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 79 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Фермерського господарства «Зевс» (72213, Запорізька область, Веселівський район, с. Корніївка, вул. Леніна, 84; e-mail: , ідентифікаційний код юридичної особи 25677494) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д; фактична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1465,19 грн (одну тисячу чотириста шістдесят п`ять гривень 19 коп.). Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д; фактична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1465,19 грн (одну тисячу чотириста шістдесят п`ять гривень 19 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.05.2024.

Суддя І. С. Горохов