ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.05.2024 Справа № 908/1414/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої Олени Сергіївни, розглянувши заяву Запорізької міської ради про забезпечення позову у справі № 908/1414/24

за позовом: Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАКТИВ ГРУП», м. Київ

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ», м. Київ

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

Без повідомлення учасників справи

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 09.05.2024 надійшла позовна заява (документ сформований в системі «Електронний суд») Запорізької міської ради до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАКТИВ ГРУП» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі водневої станції, цеглова інв.№100286, загальною площею 3434,8 кв.м.) від 27.10.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМАКТИВ ГРУП», та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ», ), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1203 від 27.10.2023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, номер відомостей про речове право 52297645).

Підставою для звернення з позовом зазначено, що оскаржуваний договір укладено між відповідачами з метою уникнення виконання відповідачем-1 наявного зобов`язання зі сплати боргу. Відчуження відповідачем-1 нерухомого майна вчинено з істотно заниженою ціною (як мінімум у 50 разів від реальної вартості відчуженого майна), що свідчить про можливе ухилення відповідачів від сплати належного розміру 20% ПДВ при укладенні договору.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 09.05.2024 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1414/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

13.05.2024 до господарського суду від Запорізької міської ради надійшла заява про забезпечення позову у справі № 908/1414/24 (документ сформований в системі «Електронний суд»).

Протоколом передачі від 13.05.2024 заяву передано раніше визначеному у справі складу суду судді Боєвій О.С.

Ухвалою господарського суду від 15.05.2024 вищевказану позовну заяву на підставі ч.1 ст. 174 ГПК України залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви в термін до 27.05.2024 включно. В ухвалі судом зазначено, що питання щодо забезпечення позову відповідно до заяви Запорізької міської ради буде вирішено судом після усунення недоліків позовної заяви та вирішення судом питання щодо відкриття провадження у справі.

16.05.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків (документ сформований в системі «Електронний суд»), до якої додані докази на усунення недоліків позовної заяви та докази направлення копії заяви про усунення недоліків з додатками відповідачам.

Ухвалою суду від 20.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1414/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Як зазначено судом вище, 13.05.2024 до господарського суду від позивача Запорізької міської ради надійшла заява про забезпечення позову у справі № 908/1414/24 (документ сформований в системі «Електронний суд»).

Протоколом передачі від 13.05.2024 заяву передано раніше визначеному у справі складу суду судді Боєвій О.С.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З положень частини 1 статті 137 ГПК України слідує, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.

За змістом положень ч.ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Подана заява про забезпечення позову мотивована, зокрема, наступним.

01.04.2021 ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП», через аукціон з реалізації майна боржника-банкрута ПрАТ «ЗАВОД НАПІВПРОВІДНИКІВ», набуло право власності на майновий комплекс, який складається із нерухомого майна, яке розташоване на 21 земельній ділянці, що мають спільну поштову адресу: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 16.

Державну реєстрацію права власності за ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» на об`єкти нерухомості з вищезазначеною адресою проведено 01 та 02 квітня 2021 року, що підтверджується Інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 372348883 від 02.04.2024.

З моменту набуття права власності на нерухоме майно, ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» на облік в ГУ ДПС в Запорізькій області не стало, договори оренди земельних ділянок не уклало, орендну плату за користування земельними ділянками, що належать територіальній громаді м. Запоріжжя не сплачує.

13.10.2023 Господарський суд Запорізької області ухвалив рішення по справі №908/2646/23 про стягнення з відповідача на користь Запорізької міської ради заборгованості з орендної плати в розмірі 307 061,21 грн. Рішення набуло законної сили та було виконано в примусовому порядку. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2023 апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 13.10.2023 без змін.

Станом на сьогоднішній день в Господарському суді Запорізької області розглядаються 5 окремих справ з позовними вимогами Запорізької міської ради до ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» на загальну суму 2 355 727,08 грн та ще ухвалено рішення, яке на сьогоднішній день не набрало законної сили на суму 235 548,04 грн.

Також Господарським судом Запорізької області розглянуті дві справи за позовами Запорізької міської ради до ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» про внесення змін до договорів оренди землі, ще три справи знаходяться в провадженні.

І, як зазначив позивач, дізнавшись про наміри Запорізької міської ради в судовому порядку стягувати заборгованість з орендної плати за користування земельними ділянками, ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» з метою уникнення звернення стягнення на належне йому майно, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 16, уклало 27.10.2023 щонайменше 5 угод з відчуження нерухомого майна на користь ТОВ «МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ», що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:026:0008 (дві угоди), :02:018:0109, :02:018:0039, :02:026:0009, зокрема, про продаж будівлі водневої станції, цеглова інв. №100286, загальною площею 3434,8 кв.м., що розташована за адресою: Запорізька область м. Запоріжжя, вул. Теплична, 16, за значно низькою ціною. Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :02:026:0009, яка знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради.

Тобто, як вважає позивач, договір купівлі-продажу нерухомого майна вчинений сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою зменшення відповідачем-1 своїх майнових активів, платоспроможності задля ухилення від звернення стягнення на них на користь Запорізької міської ради за зобов`язаннями боржника, завдавши тим самим шкоду місцевому бюджету міста Запоріжжя.

На підставі викладеного, заявник просить суд вжити такий захід забезпечення позову:

- накласти арешт на нерухоме майно будівлю водневої станції, цеглова інв. №100286, загальною площею 3434,8 кв.м., розташовану за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Теплична, будинок 16, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши викладені у ній обставини, обґрунтованість та адекватність заходів забезпечення позову щодо яких подана заява, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1- 6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на: запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів; ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020р. у справі №753/22860/17).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З положень Господарського процесуального кодексу України, які врегульовують питання забезпечення позову, слідує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оцінюючи обґрунтованість та адекватність заходу забезпечення позову щодо якого Запорізькою міською радою подана відповідна заява, суд дійшов висновку, що невжиття такого заходу забезпечення позову може унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 ГПК України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду.

Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 Суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» також зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та попередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову, щодо якого подано заяву, сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді і в разі задоволення позову забезпечить захист прав і законних інтересів позивача. І, навпаки, невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов до висновку, що застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, відповідає ст.ст. 136, 137 ГПК України, а також вимогам співмірності, розумності, обґрунтованості, адекватності та збалансованості інтересів сторін; є ефективним способом забезпечення позову і відповідає меті вжиття заходів щодо забезпечення позову.

За таких обставин, заява позивача про забезпечення позову у справі № 908/1414/24, шляхом накладання арешту на нерухоме майно, яке було відчужено ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» (відповідачем-1) на користь ТОВ «МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ» (відповідача-2) та є предметом оскаржуваного правочину в даній справі, підлягає задоволенню.

При цьому, суд зауважує, що будь-які заходи забезпечення позову є тимчасовими та спрямовані на збереження існуючого становища, з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушеного права в разі задоволення/часткового задоволення позову.

Відповідно до частин 7 та 9 статті 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Запорізької міської ради, , про забезпечення позову у справі № 908/1414/24 задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно будівлю водневої станції, цеглова інв. №100286, загальною площею 3434,8 кв.м., розташовану за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Теплична, будинок 16, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Стягувачем за даною ухвалою є: Запорізька міська рада, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ», (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд.34б, офіс 3).

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.ч. 1, 4 ст. 144 ГПК України).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Ухвала складена та підписана 20.05.2024.

Відповідно до положень ст.ст. 140, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення в порядку, встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Суддя О.С. Боєва