РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024Справа № 910/136/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Кравчука Сергія Геннадійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Центрпостач»

про стягнення 50 000,00 грн.

Представники:

від позивача: Нитченко Г.Р.

від відповідача: Якубенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Кравчук Сергій Геннадійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Центрпостач» про стягнення 50 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору-доручення надання транспортно-експедиторського обслуговування №3476 від 17.06.2020 у частині оплати наданих послуг, з огляду на що позивач просить суд стягнути 50 000,00 грн основного боргу.

За наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу матеріали справи №910/136/24 передано на розгляд судді Картавцевій Ю.В.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 13.02.2024.

У позові позивачем було поставлено відповідачу 9 питань, клопотання про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання.

01.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

12.02.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

13.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі.

У підготовче засідання 13.02.2024 прибув представник позивача, представники відповідача у підготовче засідання не прибули.

Відповідно до ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 13.02.2024 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 05.03.2024.

14.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення, у яких надано пояснення щодо поставлених у позовній заяві питань.

05.03.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі.

05.03.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшли клопотання про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання.

У підготовче засідання 05.03.2024 прибув представник позивача, представники відповідача у підготовче засідання не прибули.

Представник позивача підтримав клопотання про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання.

Суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання позивача та зобов`язав відповідача надати відповіді на поставлені питання.

Також, у підготовчому засіданні судом оголошено до 09.04.2024.

09.04.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про повторне зобов`язання відповідача надати відповіді на питання.

09.04.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі.

У підготовче засідання 09.04.2024 прибув представник позивача, представники відповідача у підготовче засідання не прибули.

Представник позивача підтримав клопотання про повторне зобов`язання відповідача надати відповіді на питання.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 90 ГПК України учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.

На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за п`ять днів до першого судового засідання.

Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

Розглянувши клопотання позивача про повторне зобов`язання відповідача надати відповіді на питання, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2024 суд ухвалив: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Центрпостач" у порядку ст. 90 ГПК України надати суду відповіді на питання згідно переліку викладеного в ухвалі та відкласти підготовче засідання на 30.04.2024.

24.04.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали від 09.04.2024.

30.04.2024 через відділ діловодства суду від позивача та відповідача надійшли заяви про проведення підготовчого засідання без участі представників.

У підготовче засідання 30.04.2024 представники учасників судової справи не прибули.

У підготовчому засіданні 30.04.2024 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 ГПК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 07.05.2024.

02.05.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про участь судовому засіданні, яке призначено на 07.05.2024, та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 910/136/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 суд ухвалив: заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Центрпостач" про участь судовому засіданні, яке призначено на 07.05.2024, та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 910/136/24 - задовольнити частково; провести судове засідання з розгляду справи призначене на 07.05.2024, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; в іншій частині заяви відмовити.

У судове засідання 07.05.2024 прибув представник позивача, представник відповідача взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 07.05.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

17.06.2020 між Фізичною особою-підприємцем Кравчуком Сергієм Геннадійовичем (Експедитор, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Центрпостач» (Замовник, Відповідач) укладено Договір-доручення надання транспортно-експедиторського обслуговування №3476 (далі - Договір) згідно з п. 1.1. якого відповідно до цього Договору, Експедитор зобов`язується за плату і за рахунок Замовника надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів Замовника, а також на територій України, інформаційно-консультаційних послуг з питань зовнішньоекономічної діяльності Замовника, додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу.

Пунктами 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3. та 2.1.5. Договору визначено такі права Експедитора:

2.1.1. Укладати договори та угоди з перевізниками, портами, складами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими, митно-брокерськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків за цим Договором.

2.1.2. Представляти Інтереси Замовника у взаємовідносинах з перевізниками, митно-брокерськими організаціями, портами, аеропортами і іншими організаціями.

2.1.3. Залучати до виконання своїх обов`язків за Договором інші організації та особи.

2.1.5. Вибирати або змінювати вид транспорту, маршрут перевезення, порядок перевезення вантажу, а також порядок виконання транспортно-експедиторських послуг, діючи в інтересах Замовника.

Відповідно до п. 2.3.1. та 2.3.4. Договору Замовник має право визначити маршрут прямування вантажу та вид транспорту та Змінювати маршрут доставки вантажу і кінцевого вантажоодержувача та вид транспорту, письмово погодивши це з Експедитором, з відшкодуванням останньому витрат на зміну маршруту. Замовник не може вимагати реалізації цього права, якщо таке виконання завдають збитки Експедитору.

Порядок проведення розрахунків між Замовником та Експедитором визначено у п. 3.2. - 3.2.3. Договору.

Перелік послуг, що надаються, їх вартість є договірною, встановлюються за згодою Сторін, що оформляється відповідною заявкою до цього Договору, щодо кожного перевезення, виходячи з ринкових умов.

Експедитор погоджує перелік послуг з Замовником, оплата яких здійснюється за наявності письмового підтвердження Замовником вартості даних послуг, тобто за наявності підписаного Сторонами заявки до цього Договору. Додаткові витрати, пов`язані з перевірками вантажу контролюючими органами держави, оплачуються Замовником самостійно та/або узгоджуються для оплати з Замовником та оплачуються Експедитором, з обов`язковою наступною компенсацією Замовником на підставі пред`явлення підтверджуючих такі витрати документів. Витрати понесені Експедитором на користь Замовника підлягають оплаті в термін, передбачений п.3.2.3. цього Договору. Експедитор може додавати додаткові витрати в рахунок Замовнику наступним чином, на свій розсуд:

а) до виставленого рахунку додати позицію додаткової витрати;

б) додавши до суми перевезення суму додаткової витрати;

в) виставити окремо рахунок на додаткову витрату.

За організацію ТЕО, згідно цього Договору, Замовник оплачує наступні платежі, у такому порядку:

а) погоджені платежі, що підлягають сплаті за організацію ТЕО з перевезення вантажу автомобільним транспортом проводяться протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати рахунку Експедитора та/або підтвердження фактичних витрат Експедитора, якщо інше не узгоджено Сторонами у відповідній заявці;

б) платежі, які належать як винагорода Експедитору, проводяться протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати рахунку Експедитора, якщо інше не узгоджено Сторонами у відповідній заявці;

в) платежі, належні Експедитору в якості компенсації за оплату ним додаткових витрат (послуг третіх осіб), які були фактично здійснені Експедитором з метою виконання доручення Замовника, проводяться протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати рахунку Експедитора та/або підтвердження фактичних витрат Експедитора, якщо інше не узгоджено Сторонами у відповідній заявці.

У п. 3.4. Договору встановлено, що Експедитор після надання послуг (виконання відповідної заявки) складає Акт виконаних робіт і надає його Замовнику. Замовник протягом 5 (п`яти) діб з моменту отримання Акту виконаних робіт повинен підписати його, завірити печаткою і відправити Експедитору, або надати протягом п`яти робочих днів мотивовану відмову. Після закінчення зазначеного терміну Акт виконаних робіт вважається прийнятим, підписаним сторонами і підлягає оплаті без заперечень.

У абз. 2 п. 4.2.5. Договору визначено, що вантаж вважається прийнятим Замовником з моменту підписання відповідного товаросупровідного документа (ТТН, CMR).

Зміна місця завантаження/розвантаження попередньо узгоджується Сторонами (п. 4.3.7. Договору).

У п. 8.1. Договору сторони дійшли згоди, що цей Договір, доповнення до нього, Заявки, оформлені уповноваженими представниками Сторін і передані факсимільним зв`язком або електронною поштою, мають юридичну силу до заміни копії на оригінал та зобов`язують обидві Сторони виконувати умови дійсного Договору, у випадку затвердження його іншою Стороною.

У п.9.4. та 9.5. Договору Сторони домовились, що всі зміни, заявки, додатки і доповнення до цього Договору дійсні у разі, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані повноважними представниками обох Сторін. Всі зміни, доповнення, заявки та додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами.

Всі повідомлення, заявки, додатки і доповнення до даного договору є дійсними, у разі, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані повноважними представниками обох Сторін, передані за допомогою факсимільного зв`язку мають юридичну силу за умови погодження їх з іншою Стороною та подальшим обміном оригіналами, не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів від дати відповідного документа. При наданні інформації, документів за допомогою кур`єрської пошти/державної поштової служби, датою отримання інформації, документів вважається дата, визначена з додаванням нормативного часу поштового обігу для відповідних територій, встановленого кур`єрською службою/державною службою. При наданні інформації за допомогою засобів факсимільного зв`язку, датою отримання вважається дата, зазначена в технічному рядку факсимільного апарату, відображена на факсимільній копії документа. При наданні інформації за допомогою засобів електронного зв`язку (електронна пошта), датою отримання вважається дата, зазначена в повідомленні про прочитання відповідного листа.

Відповідно до п. 9.10. Договору цей договір включає в себе як даний документ, так і всі інші документи (акти виконаних робіт, рахунки, заявки Замовника та інші), на підставі яких визначається перелік послуг, які надаються Експедитором, їх ціна та інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. Експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Клієнт - це споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору. Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

Відповідно до ч. ч. 11-13 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Судом встановлено, що відповідно до заявки №232 від 17.02.2022 до Договору-доручення надання транспортно-експедиторського обслуговування №3476 від 17.06.2020 сторони погодили, зокрема, наступні умови: П.І.Б. водія - ОСОБА_1; марка автомобіля - DAF; №автомобіля - НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; маршрут - Допево (Польща) - Вишневе (Україна); дата навантаження - 22.02.2022 на 13:00; пункт пропуску автомобільного транспорту через державний кордон - Шегині - Medyka (PL401030); адреса вивантаження, контактна особа, тел. - вул. Чорновола 53, Вишневе, Київська обл., 08132, Україна; вартість перевезення - 50 000,00 грн, безготівковий розрахунок., протягом 5-7 банківських днів після отримання оригіналів документів: Заявка на перевезення, Довідка про транспортно-експедиційні витрати, Рахунок, Акт надання послуг.

Також, судом встановлено, що 01.07.2021 між Експедитором та Фізичною особою-підприємцем Кравчуком Геннадієм Вікторовичем (Експедитор-1) було укладено Договір на транспортно-експедиційне обслуговування №4866, відповідно до п.1.1. якого у порядку та на умовах передбачених цим договором, Експедитор, в інтересах свого клієнта, доручає Експедитору-1 організувати та перевезти вантаж, а Експедитор-1 зобов`язується за плату (винагороду) вчинити одне або декілька перевезень у міжнародному та міжміському сполученні.

Згідно з п.3.4. Договору №4866 від 01.07.2021 підставою для оплати перевезення Експедитором є оригінали документів: заявки на переведення вантажу, рахунок-фактура, акт виконаних робіт/наданих послуг, товарно-транспортна накладна (ТТН, CMR).

Судом встановлено, що відповідно до заявки №232 від 21.02.2022 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування №4866 від 01.07.2021 між Експедитором та Експедитором-1 погоджено, зокрема, наступні умови: марка автомобіля - DAF; №автомобіля - НОМЕР_1/НОМЕР_2; маршрут - Допево (Польща) - Жорниська (Україна); дата навантаження - 22.02.2022 на 13:00; пункт пропуску автомобільного транспорту через державний кордон - Шегині - Medyka (PL401030); адреса вивантаження, контактна особа, тел. - вул. Промислова, 1д, с. Жорниська, Львівська обл, 81083, Україна; вартість перевезення, терміни та вид оплати - 49 800,00 грн.

Також, судом встановлено, що 17.02.2022 між Фізичною особою-підприємцем Кравчуком Геннадієм Вікторовичем (Експедитор) та Фізичною особою-підприємцем Ковалик Зоряною Богданівною (Перевізник) було укладено Договір на транспортно-експедиційне обслуговування №5741, відповідно до п.1.1. якого у порядку та на умовах. передбачених цим договором, Експедитор, в інтересах свого клієнта, доручає Перевізнику організувати та перевезти вантаж, а Перевізник зобов`язується за плату (винагороду) вчинити одне або декілька перевезень у міжнародному та міжміському сполученні.

02.03.2022 згідно Акту надання послуг №179 ФОП Кравчуком Г.В. Експедитору були надані: транспортні послуги за міжнародне автомобільне перевезення по маршруту: Допево (Польща) - Шегині - MEDYKA (PL401030) вартістю 24 742,37 грн; транспортні послуги за міжнародне автомобільне перевезення по маршруту: Шегині - MEDYKA (PL401030) - Жорниська (Україна) вартістю 22 257,63 грн; експедиційні послуги по маршруту: Допево (Польща) - Шегині - MEDYKA (PL401030) а/м НОМЕР_1/ НОМЕР_2 вартістю 1 474,01 грн; експедиційні послуги по маршруту: Шегині - MEDYKA (PL401030) - Жорниська (Україна) а/м НОМЕР_1/НОМЕР_2 вартістю 1 325,99 грн; всього разом 49 800,00 грн.

Експедитором було сплачено ФОП Кравчуку Г.В. за надані послуги 49 800,00 грн, що підтверджується випискою з рахунку за 13.04.2022.

02.03.2022 згідно Акту надання послуг №241 відповідачу були надані: транспортні послуги за міжнародне автомобільне перевезення по маршруту: Допево (Польща) - Шегині - MEDYKA (PL401030) вартістю 26 216,38 грн; транспортні послуги за міжнародне автомобільне перевезення по маршруту: Шегині - MEDYKA (PL401030) - Жорниська (Україна) вартістю 23 583,62 грн та експедиційні послуги а/м НОМЕР_1/ НОМЕР_2 вартістю 200,00 грн.

Згідно рахунку на оплату №241 від 23.02.2022 вартість послуг складає 50 000,00 грн.

Факт перевезення підтверджується наявною в матеріалах справи копією міжнародної товарно-транспортної накладної CMR 0000015, яка містить відтиски печаток співробітників митниці на території Польщі та на території України, а також відтиски печаток перевізника та вантажовідправника.

Позивач зазначає, що ним було направлено документи для здійснення оплати, однак рахунок не було сплачено. Документи направлялись засобами ТОВ «Нова Пошта».

03.12.2022 Експедитор звернувся до замовника з Вимогою про сплату заборгованості №1/232/22 від 01.12.2022.

У відповідь Замовник листом від 16.12.2022 відмовив у задоволенні вимоги Експедитора про сплату 50 000,00 грн у зв`язку з її необґрунтованістю.

У подальшому, 07.09.2023 Експедитор повторно звернувся до Замовника з листом Вих.№0 від 06.09.2023 у якому просив сплатити 50 000,00 грн та додав до листа заявку на перевезення, довідку про транспортно-експедиційні витрати, рахунок, акт наданих послуг та копію CMR.

Листом від 21.09.2023 Замовник відмовив у задоволенні вимоги Експедитора про сплату 50 000,00 грн у зв`язку з її необґрунтованістю.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору-доручення надання транспортно-експедиторського обслуговування №3476 від 17.06.2020 у частині оплати наданих послуг, з огляду на що позивач просить суд стягнути 50 000,00 грн основного боргу.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вантаж було доставлено за іншою адресою вивантаження, відстань до якої є значно меншою ніж до адреси узгодженої сторонами у заявці, а відтак розмір плати за перевезення має бути зменшено. Також, відповідач просить суд застосувати наслідки пропуску позовної давності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між ФОП Кравчук С.Г. та ТОВ «Сервіс Центрпостач» було укладено Договір-доручення надання транспортно-експедиторського обслуговування №3476 від 17.06.2020, який регулює відносини сторін, що виникають в процесі надання транспортно-експедиторських послуг автомобільним транспортом по території України та/або на території іноземних держав.

Судом було встановлено, що на виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу за маршрутом Допево (Польща) - Шегині - MEDYKA (PL401030) - Жорниська (Україна).

Щодо тверджень відповідача стосовно неналежного виконання позивачем умов Договору, а саме, доставка вантажу за іншою адресою, ніж та, що визначена заявою, суд зазначає наступне.

Так, у заяві свідка ОСОБА_1 (відповідно до Наказу (розпорядження) №5-к від 07.03.2019 ОСОБА_1 було прийнято на роботу з 11.03.2019 на посаду водія автотранспортного засобу у ФОП Ковалик З.Б.) від 05.10.2023 №НСН841175, яка посвідчена нотаріально, зокрема, зазначено наступне: « 28.02.2022 зі мною зв`язався мій керівник і повідомив, що вантажоодержувач (ТОВ «Сервіс Центрпостач») дав вказівку змінити місце вивантаження вантажу і я маю прямувати за новою адресою: АДРЕСА_1 , на склад приватної компанії «Вентура», телефон контактної особи: ОСОБА_2 НОМЕР_3 .

02.03.2022 вантаж був доставлений за вказаною адресою.

Автомобіль розвантажувався власними силами приватної фірми «Вентура», як я зрозумів, за домовленістю з вантажоодержувачем.

Під час вивантаження (02.03.2022) на місці не було представника вантажоодержувача (ТОВ «Сервіс Центрпостач»), тож власник приватної фірми «Вентура» не мав повноважень підписувати товаро-транспортну накладну (CMR) від 23.02.2022 року №0000015.

Я звернувся з питанням щодо подальших дій до свого керівника, на що в телефонному режимі отримав відповідь, що це питання узгоджено з вантажоодержувачем (ТОВ «Сервіс Центрпостач»), потрібно здійснити вигрузку вантажу, товарно-транспортна накладна (CMR) буде підписана вантажоодержувачем пізніше.».

У свою чергу, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2024 суд ухвалив: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Центрпостач" у порядку ст. 90 ГПК України надати суду відповіді, зокрема, на такі питання: «Хто був ініціатором зміни маршруту перевезення з адреси, вказаної у заявці - вул. Чорновола, 56, м. Вишневе, Київської області на адресу - вул. Промислова, 1д, с. Жорниська, Львівської області? Чи повідомляв ФОП Кравчук С.Г. ТОВ «Сервіс Центрпостач» про неможливість виконати умови договору - доставити вантаж в обумовлене заявкою місце за адресою вул. Чорновола, 56, м. Вишневе, Київської області. Якщо повідомляв, - надати докази такого повідомлення.».

24.04.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали від 09.04.2024 разом з долученою заявою свідка - директора відповідача С.М. Дяченка від 22.04.2024, у якій, зокрема, зазначено: «У процесі виконання укладеного між сторонами Договору-доручення про надання транспортно-експедиційного обслуговування №3476 від 17.06.2020 р. та Заявки №232 від 17.02.2022 р. до нього, з огляду на обставини, що склалися на той момент, а саме початком військової агресії РФ проти країни, ракетними обстрілами, в т. ч. й м. Києва та Київської області, у сторін виникла необхідність змінити раніше узгоджену адресу вивантаження та 02.03.2022 р. вантаж був вивантажений за іншою попередньо узгодженою обома сторонами адресою: с. Жорниська, Львівської області. Водій автомобіля, який безпосередньо перевозив вантаж, з огляду на обставини, що склалися, не готовий був їхати далі до узгодженого сторонами місця вивантаження за адресою: вул. Чорновола, 56, Вишневе, Київська область, просив знайти склад для вивантаження саме у м. Львів, що вбачається безпосередньо з наявного у матеріалах справи листування між мною та представником перевізника у месенджері Вайбер. Роздруківка вказаного листування наявна у матеріалах справи, була надана як ФОП Кравчуком С.Г., так і ТОВ «СЕРВІС ЦЕНТРПОСТАЧ», що виключає будь-які сумніви в її достовірності. Підсумовуючи викладене, можу стверджувати, що я, як директор ТОВ «СЕРВІС ЦЕНТРПОСТАЧ», не був безпосереднім ініціатором необхідності зміни раніше узгодженого маршруту перевезення, це не було моєю забаганкою. Необхідність зміни раніше узгодженої адреси вивантаження була наслідком початку військової агресії РФ проти України та тим, що водій автомобіля перевізника не був готовий рухатися далі за маршрутом та просив знайти склад у м. Львів. Оскільки з боку перевізника мені не було запропоновано будь-якого варіанту, мені самостійно вдалося знайти склад поблизу м. Львова, після чого я одразу про це написав представнику перевізника, надав адресу складу по вул. Промислова, 1д, с. Жорниська, Львівської області, яка й була ним погоджена».

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами в передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані в будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України принцип свободи договору є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Так, уклавши Договір сторони погодили його умови, зокрема, щодо можливості вибору та зміни Експедитором виду транспорту, маршруту перевезення, порядку перевезення вантажу, а також порядку виконання транспортно-експедиторських послуг з дотриманням інтересів Замовника.

Суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт надання позивачем відповідачу транспортно-експедиторських послуг, при цьому зміна адреси доставки вантажу була зумовлена об`єктивними обставинами та отримала погодження обома сторонами Договору, що свідчить про належне виконання Договору з боку позивача.

Звернень відповідача до позивача щодо доставки вантажу з с. Жорниська Львівської області до м. Вишневе Київської області матеріали справи не містять.

У свою чергу, вартість перевезення (50 000,00 грн) була визначена заявкою №232 від 17.02.2022, доказів внесення змін щодо ціни договору сторонами до суду не подано.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, суд зазначає, що наявність у відповідача обов`язку сплатити позивачу кошти за Договором у сумі 50 000,00 грн підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та відповідачем спростовано не було, зокрема, відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження сплати вказаної суми коштів, або відсутності в нього обов`язку щодо сплати таких коштів, відтак, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Приписами статті 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); 2) про спростування недостовірної інформації, поміщеної у медіа. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у медіа або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості; 3) про переведення на співвласника прав та обов`язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності (стаття 362 цього Кодексу); 4) у зв`язку з недоліками проданого товару (стаття 681 цього Кодексу); 5) про розірвання договору дарування (стаття 728 цього Кодексу); 6) у зв`язку з перевезенням вантажу, пошти (стаття 925 цього Кодексу); 7) про оскарження дій виконавця заповіту (стаття 1293 цього Кодексу); 8) про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

При цьому, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», прийнятої відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який у свою чергу постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239, від 20.05.2020 №392, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611 неодноразово продовжувався та тривав до липня 2023 року.

Разом з тим, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Так, указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні із 24.02.2022 було введено воєнний стан, який триває і наразі.

Таким чином, з огляду на вищезазначені приписи законодавства та встановлені судом обставини, зокрема, дату звернення позивача із даним позовом до суду - 28.12.2023 (направлено засобами поштового зв`язку), суд дійшов висновку, що строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом, позивачем не пропущено.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Центрпостач" (01011, місто Київ, вул. Панаса Мирного, будинок 11; ідентифікаційний код: 36258635) на користь Фізичної особи-підприємця Кравчука Сергія Геннадійовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) заборгованість у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.05.2024

Суддя Ю.В. Картавцева