УХВАЛА

15 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 905/1202/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Волковицької Н. О., Краснова Є. В.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 (колегія суддів у складі: Склярук О. І. - головуючий, Гетьман Р. А., Хачатрян В. С.) та рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2024 (суддя Курило Г. Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до Приватного акціонерного товариства «Хліб»

про стягнення суми

за участю: позивача Литвин П.В. (адвокат),

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Хліб» про стягнення 1 280 765, 13 грн заборгованості, 306 329,31 грн пені за період з 03.01.2023 по 31.07.2023, 18 430, 28 грн трьох відсотків річних та 40 782,92 грн інфляційних втрат.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав обов`язки щодо своєчасної та повної оплати за поставлений природний газ, у зв`язку з чим виникла заборгованість на яку нараховано пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.01.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2024, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 530 765,13 грн заборгованості, 61 265,86 грн пені, 18 430,28 грн три відсотки річних та 40 782,92 грн інфляційних втрат, у частині стягнення 750 000,00 грн заборгованості закрито провадження у справі за відсутністю предмету спору, у частині стягнення пені у розмірі 245 063,45 грн відмовлено у задоволенні позову.

2.2 Судові рішення в оскарженій у касаційному порядку частині (в частині відмови у стягненні пені) мотивовані тим, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність на території можливих бойових дій, продовжує погашення існуючої заборгованості, тому справедливим, доцільним, обґрунтованим є зменшення пені на 80 % від заявленої суми.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі заявник просить скасувати вищевказані судові рішення в частині відмови у стягненні пені та в цій частині прийняти нове, яким позов задовольнити.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилався на те, що судові рішення в оскаржуваній частині прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує, що суди застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 908/1453/14, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

3.3 Подані відповідачем письмові пояснення від 12.05.2024 не можуть бути прийняті до розгляду виходячи із наступного.

3.4 Частиною першою статті 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

3.5 У даній справі ухвалою Верховного Суду від 11.04.2024 учасникам справи було встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 29.04.2024. Проте письмові пояснення, які за своєю суттю є відзивом, надіслані засобами електронного зв`язку 12.05.2024, тобто поза межами зазначеного строку.

3.6 Згідно частини 4 статті 13 цього Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.7 Відповідно до положень частини 1 статті 118 вказаного Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

3.8 Отже, поза межами вказаного строку право на подачу письмових пояснень відсутнє.

3.9 На підставі викладеного, письмові пояснення залишені судом без розгляду, оскільки вони були подані після закінчення строку, наданого для їх подання, без наявності поважних причин.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що правовідносини сторін врегульовані типовим договором, на виконання умов якого позивач поставив природний газ в обсязі та на суму, що відображені в актах приймання-передачі природного газу, який відповідач сплатив частково. У зв`язку з чим, у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 530 765,13 грн на яку, зокрема, була нарахована пеня у сумі 306 329,31 грн за період з 03.01.2023 по 31.07.2023, яка за висновками судів розрахована арифметично правильно.

4.2 Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.3 Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

4.4 Предметом касаційного оскарження є судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у повному обсязі.

4.5 У даній справі, судові рішення які переглядаються у касаційному порядку, суди попередніх інстанцій розглянули спір про стягнення заборгованості, на яку було нараховано пеню, а позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань.

4.6 Суди встановили, що відповідач здійснює виробництво хліба, хлібобулочних виробів, тобто є підприємством критичної інфраструктури та під час воєнного стану в Україні на території можливих бойових дій виконує важливу функцію щодо забезпечення м. Слов`янськ та його району хлібобулочними виробами, а також відповідач продовжує здійснювати погашення існуючої заборгованості.

4.7 За цих обставин апеляційний суд, погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зменшення розміру пені, з обставин та мотивів викладених у постанові суду апеляційної інстанції.

4.8 У касаційній скарзі позивач, як підставу для касаційного оскарження зазначає, що суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 908/1453/14, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

4.9 Верховний Суд у постанові від 04.05.2018 у справі № 908/1453/14 (предмет спору - стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, з тих підстав, що відповідач несвоєчасно здійснив оплату за спожиту активну електричну енергію), погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені до 90%.

4.10 Однак у наведеній справі № 908/1453/14 зменшення пені судом не було мотивовано тією обставиною, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність на території можливих бойових дій, відповідно з певним ризиком.

4.11 У справі № 918/116/19 Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 (предмет спору - стягнення заборгованості, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, з тих підстав, що відповідач несвоєчасно здійснив оплату за природний газ) погодився з висновками судів попередніх інстанцій про зменшення пені на 50 %, оскільки зменшення розміру пені на 99 %, на якому наполягав відповідач у клопотанні, фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

4.12 При цьому у справі № 918/116/19 часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50 % було реалізоване судом у конкретному випадку за наслідками оцінки конкретних обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

4.13 Відтак, постанова Верховного Суду у справі № 918/116/19 ухвалена хоча й за правового регулювання спірних правовідносин схожого з тим, що має місце в цій справі, але за іншої фактично-доказової бази (обставин справи та зібраних у них доказів), ніж у справі, що розглядається, тобто справа № 918/116/19 і ця справа є відмінними за істотними правовими ознаками, що свідчить про неподібність правовідносин у них.

4.14 Отже, після відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції встановлено, що висновки щодо застосування норми права, які викладені у наведених постановах Верховного Суду, та на які посилався заявник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

4.15 За вказаних обставин касаційне провадження за касаційною скаргою заявника підлягає закриттю відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України.

4.16 У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржники та поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягають.

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 у справі № 905/1202/23, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Н. О. Волковицька

Є. В. Краснов