УХВАЛА

16.05.2024Справа № 910/3327/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Яременко Т.Є., розглянувши заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення виконання судового рішення у господарській справі

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_3

до ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2

про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1.;

від відповідача: ОСОБА_2.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_5, з яких: ІНФОРМАЦІЯ_6 - кошти попередньої оплати, ІНФОРМАЦІЯ_7 - штрафні санкції за прострочення поставки товару за державним контрактом № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за державним контрактом на поставку (закупівлю) продукції № НОМЕР_1.

04.07.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду та подальший розгляд справи суд здійснював виходячи з нової ціни позову, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4, з яких: ІНФОРМАЦІЯ_6 - кошти попередньої оплати та ІНФОРМАЦІЯ_8 - штрафні санкції за прострочення поставки товару за державним контрактом № НОМЕР_1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 провадження у справі № 910/3327/23 в частині стягнення ІНФОРМАЦІЯ_6. основного боргу - закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, за відсутністю предмету спору. Позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_3 - задоволено частково. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_9. - пені, ІНФОРМАЦІЯ_10. - штрафу та ІНФОРМАЦІЯ_11. - судового збору. В іншій частині позову - відмовлено.

07.11.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 у справі № 910/3327/23 видано наказ.

Постановою Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 28.02.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 у справі №910/3327/23 залишено без змін. Поновлено дію рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 у справі №910/3327/23.

12.04.2024 до суду надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення виконання судового рішення, в якій відповідач просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 у справі № 910/3327/23 про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_9. - пені, ІНФОРМАЦІЯ_12. - штрафу та ІНФОРМАЦІЯ_11. - судового збору у термін до 14.09.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення виконання судового рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2024 у справі №910/3327/23 призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.05.2024.

Судове засідання призначене на 02.05.2024 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Щербакова С.О. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 розгляд заяви призначено на 16.05.2024.

У цьому судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву про відстрочення виконання судового рішення.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви, однак враховуючи обставини справи поклався на розсуд суду щодо вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду.

Отже, розглянувши матеріали заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заява обгрунтована тим, що відповідно до фінансової звітності ІНФОРМАЦІЯ_2 за 2023 рік, після здійснення обов?язкових платежів на користь держави, зокрема, сплати податку на прибуток та оплати дивідендів відповідно до вимог Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об?єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, залишок чистого прибутку в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2 склав ІНФОРМАЦІЯ_13. (ІНФОРМАЦІЯ_13).

Відповідач вказує, що заявлений позивачем до стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 розмір штрафних санкцій в сумі ІНФОРМАЦІЯ_14 майже в 19 разів перевищує чистий прибуток ІНФОРМАЦІЯ_2 за 2023 рік, який залишився в розпорядженні відповідача після сплати податку на прибуток та дивідендів на користь держави.

Також, відповідач зазначає, що Господарським судом міста Києва по господарських справах між тими ж сторонами видано низку рішень, які набрали законної сили та судових наказів про стягнення коштів на загальну суму ІНФОРМАЦІЯ_15., виконання яких, враховуючи фінансовий стан відповідача, є фактично нездійсненним зобов?язанням і може призвести до ліквідації підприємства, що, в свою чергу, може призвести до тяжких наслідків для обороноздатності країни.

Відповідач вказує, що на даний час ІНФОРМАЦІЯ_2 виконує певну кількість державних контрактів, в тому числі з ІНФОРМАЦІЯ_3, щодо забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_16 необхідним озброєнням для відсічі збройної агресії проти України. Виконання судового рішення від 14.09.2024 на цей час, з урахуванням фінансового навантаження щодо виконання інших судових рішень, зазначених вище, у тому числі в примусовому порядку в межах виконавчого провадження, при застосуванні заходів забезпечувального характеру може потягнути за собою касовий розрив, що в свою чергу, призведе до неможливості запланованої оплати відповідачем товарів за іншими державними контрактами укладеними в рамках ІНФОРМАЦІЯ_17.

Частиною 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову (ч.ч. 5-6 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд зазначає, що відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Оцінивши викладені у заяві обставини, на думку суду, вони можуть бути покладені в основу судового рішення про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 у справі № 910/3327/23 про стягнення з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_9- пені, ІНФОРМАЦІЯ_12 - штрафу та ІНФОРМАЦІЯ_11 - судового збору.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про достатність підстав для застосування визначеної ст. 331 Господарського процесуального кодексу України процедури відстрочення виконання рішення суду та, встановлюючи строк такого відстрочення до 14.09.2024 враховує вимоги ч. 5 вказаної статті.

При цьому суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.

При вирішенні питання строку відстрочки суд вважає, що відстрочення виконання вказаного рішення суду у даному випадку не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення.

Враховуючи викладене, заява ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 у справі № 910/3327/23 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст.ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 у справі № 910/3327/23 - задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 у справі № 910/3327/23 про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_9- пені, ІНФОРМАЦІЯ_12 - штрафу та ІНФОРМАЦІЯ_11 - судового збору до 14.09.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали:21.05.2024

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.О.Щербаков