ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/1163/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Нагібіна І.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА", м. Тернопіль

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛАНА-Г", м. Мукачево

про стягнення суми 1 867 815,29 грн.

За участі представників:

від позивача - Дикун Дмитро Анатолійович, керівник - в режимі відеоконференції

від відповідача - не з`явився

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 1 867 815,29 грн., з яких 1 520 675,00 грн. основного боргу, 121 066,20 грн. пені, 153 567,50 грн., штрафу, 19 888,77 грн. інфляційних втрат, 52 617,82 грн., 15 відсотків річних посилаючись на порушення відповідачем умов договору №20/09-2023 від 20.09.2023 р. та положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 23.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №907/1163/23 призначено на 20.02.2023 року.

Ухвалою суду від 09.02.2024 р. задоволено заяву від 30.01.2024 року (за вх.№02.3.1-02/661/24) товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" представника, Дикун Д.А. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 20.02.2024 р. відкладено підготовче засідання на 19.03.2024р.

Ухвалою суду від 19.03.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначити на 25.04.2024 р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТС ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА", м. Тернопіль як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЛАНА-Г» як покупцем був укладений договір № ГТС - 20/09-2023 від 20.09.2023 р. На виконання умов договору позивачем 26 вересня 2023 р. здійснено поставку Товару, що підтверджується видатковою накладною № 1054 від 26 вересня 2023 р. на загальну суму 1 535 675,00 грн. яку підписано сторонами за допомогою системи систему електронного документообігу M.E.Doc та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 0000-001054/000001065 від 26 вересня 2023 р. яку підписано сторонами за допомогою системи систему електронного документообігу M.E.Doc.

За доводами позивача відповідачем оплату отриманого товару не здійснено, внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість за договором № ГТС - 20/09-2023 від 20.09.2023 р. в розмірі 1 520 675,00 грн.

Крім того, за позицією позивача, внаслідок прострочення виконання зобов`язання за договором, наявні підстави для стягнення з відповідача, крім основної суми боргу також суми 121 066,20 грн. пені, 153 567,50 грн., штрафу, 19 888,77 грн. інфляційних втрат, 52 617,82 грн., 15 відсотків річних.

Відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового засідання в засідання суду не з`явився про причини неявки не повідомив.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду від 20.02.2024, 19.03.2024 були надіслані судом рекомендованими листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Втім ухвали суду були повернуті органом поштового зв`язку без вручення відповідачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

При цьому, суд враховує, що 29 червня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - ЄСІТС, Закон № 3200-IX). Цей Закон набрав чинності 21.07.2023.

За змістом розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3200-IX, зміни, що вносяться зазначеним Законом до Господарського процесуального кодексу України, вводяться в дію 18.10.2023, крім змін до підпунктів 17.3, 17.15 підпункту 17, підпункти 19.1, 19.2 підпункту 19 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, введення в дію яких відбулося одночасно з набранням Законом № 3200-IX чинності.

Згідно з новою редакцією частин п`ятої ? восьмої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені ГПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

19 жовтня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3424-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи», який набрав чинності 04.11.2023.

Згідно з новою редакцією ч. 6 ст. 6 ГПК України, чинної з 04.11.2023, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, з 18 жовтня 2023 року, відповідач у відповідності до приписів ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний був зареєструвати електронний кабінет Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, і така реєстрація забезпечила б отримання відповідачем процесуальних документів, в тому числі ухвал Господарського суду Закарпатської області, а отже отримання ухвал Господарського суду Закарпатської області, зокрема в електронному кабінеті, залежало виключно від волі відповідача.

Натомість, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як і не забезпечено в подальшому, реєстрацію свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвал Господарського суду Закарпатської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 25.04.2024 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТС ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА", (далі- Позивач) як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЛАНА-Г», (далі Відповідач) як покупцем укладено договір № ГТС - 20/09-2023 (далі Договір).

За умовами п. 2.1 Договору постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти й оплатити пальне (нафтопродукти) (надалі - («Товар») на умовах, викладених у Договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується в Додаткових угодах, які оформлюються на кожну окрему партію Товару. До Додаткової угоди в розумінні цього Договору також прирівнюється видаткова накладна на Товар та/або Акт приймання - передачі Товару, підписані Сторонами.

Номенклатура товару, його кількість та ціна встановлюються за домовленістю сторін на базі письмової заявки Покупця та зазначаються в додатках, розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на Товар, які складають невід`ємну частину Договору. Поставка Товару підтверджується видатковими накладними на Товар, підписаними представниками обох Сторін (п. 2.3 Договору).

Одиниця виміру кількості Товару та кількість поставки кожної Партії Товару, що поставляється за договором, визначається відвантажувальними документами (видатковими накладними). При відсутності іншої домовленості щодо оплати за Товар, Покупець зобов`язується оплатити повну вартість партії Товару в розмірі 100% (в тому числі ПДВ) за Товар в сумі, відображеній в рахунку-фактурі, який наданий Постачальником, до дати бажаного відвантаження Товару (п.п. 3.3, 3.5 Договору).

Загальна вартість цього Договору визначається кількістю отриманого та оплаченого Товару Покупцем протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії Товару визначається Постачальником в рахунках - фактурах та видаткових накладних на Товар. Ціна Товару, що поставляється, встановлюється на момент виписки рахунку та/або складання додаткової угоди не може бути змінена за умови додержання Покупцем строків оплати. У випадку прострочення строків оплати Постачальник залежно від кон`юнктури ринку може змінити ціну, попередивши при цьому Покупця і перевиставивши при цьому рахунок та/або змінити умови додаткової угоди (п. 4.1 Договору).

Поставка товару здійснюється партіями, згідно із Заявками Покупця на поставку Товару та у відповідності із рахунком фактурою на поставку тої чи іншої партії Товару, у строк, що не перевищує 10 (десяти) календарних днів з моменту оплати товару Покупцем згідно рахунку фактури Постачальника. Заявка вважається оформленою Покупцем належним чином, якщо вона була надана письмово (направляється по факсу та/або електронною поштою з одночасним відправленням оригіналу рекомендованим листом) з підписом і печаткою (при наявності) уповноваженої особи з боку Покупця письмова заявка повинна містити: пункт відвантаження (вигрузки) Товару (код КОАТУУ, індекс, область, район, населений пункт, вулиця номер будинку, тощо) інформацію щодо перевізника, об`єм та номенклатура Товару, інформацію про транспортні засоби (реєстраційні номерні знаки транспортних засобів, та прізвище, ім`я, по батькові водія) та інше (п. 5.5 Договору).

Покупець зобов`язаний прийняти поставлений Постачальником Товар, здійснивши зі своєї сторони всі дії, необхідні для забезпечення передачі й отримання Товару. За таких умов Покупець не може відмовитися від приймання Товару (п. 6.2 Договору).

У термін не пізніше 3 робочих днів з моменту одержання Покупцем Акту прийому - передачі Товару та/або видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, Покупець зобов`язаний підписати Акт прийому - передачі Товару та/або видаткову накладну, товарно-транспортну накладну і передати один оригінальний екземпляр Постачальнику або направити оригінaл рекомендованим листом. Якщо протягом терміну, зазначеного в даному пункті, Покупець не направив Постачальнику підписаний Акт прийому-передачі Товару та/або видаткову накладну та/або товарно-транспортну накладну, документ вважається погодженим Сторонами і прийнятим Покупцем, що не звільняє Покупця від обов`язку передати підписаний зі своєї сторони Акт прийому - передачі Товару та/або видаткову накладну (п. 6.4 Договору).

Покупець зобов`язується оплатити Товар на умовах 100 % попередньої оплати Партії Товару, якщо інше не передбачено Сторонами в Додаткових угодах до даного Договору. У випадку якщо Товар було поставлено Покупцю без попередньої оплати його вартості, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику вартість Товару протягом 2 банківських днів з моменту його отримання, якщо інше не передбачено Сторонами в Додаткових угодах до даного Договору (п. 7.1 Договору).

Право власності на Товар і ризик випадкової загибелі Товару переходить до Покупця з моменту поставки Товару, незалежно від термінів здійснення оплати (п. 7.3 Договору).

Датою оплати Товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п. 7.4 Договору).

Кожна зі Сторін зобов`язується протягом 5 робочих днів з моменту одержання від іншої Сторони Акту звірки взаєморозрахунків, підписувати його і направляти іншій Стороні, чи в той же термін направляти свої мотивовані зауваження до Акту звірки взаєморозрахунків. Якщо в результаті звірки взаєморозрахунків буде виявлено, що сум грошових коштів, отриманих від ПОКУІЩЯ на оплату Партії Товару за даним Договору: а) недостатньо для покриття вартості поставленої Партії Товару - ПОКУПЕЦЬ протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання Сторонами Акту звірки взаєморозрахунків перераховує ПОСТАЧАЛЬНИКУ грошову суму, якої не вистачає; б) перевищує вартість поставленої Партії Товару - ПОСТАЧАЛЬНИК повертає ПОКУПЦТО протягом 10 (десяти) банківських днів надлишок суми, на підставі листа ПОКУПЦЯ і підписаного Сторонами Акту звірки взаєморозрахунків (п.п. 7.5, 7.6 Договору).

За порушення умов даного договору винна сторона несе відповідальність в повному обсязі, яка полягає у відшкодуванні спричинених нею витрат (збитків) іншій стороні в тому числі не отриманий прибуток, в порядку передбаченому чинним законодавством України (п. 8.1 Договору).

У випадку порушення Покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків передбачених договором і відповідними Додаткових угодах до нього, ПОКУПЕЦЬ сплачує ПОСТАЧАЛЬНИКУ пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами договору. У випадку якщо термін прострочення Покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 10 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити додатково штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п. 8.2 Договору).

Сплата пені та/або штрафу (неустойки) не звільняє винну Сторону від обов`язку повністю відшкодувати протилежній Стороні усі збитки, завдані невиконанням (неналежним виконанням) своїх грошових зобов`язань за цим Договором. При цьому винна Сторона зобов`язана сплатити суму борту з урахуванням встановленого індексу інфляції та 15% річних, за весь час прострочення оплати. Неустойка (пеня, штраф) підлягають стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (п. 8.3 Договору).

Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за даним договором не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мапо бути виконано, і такі штрафні санкції (пені, штрафи) продовжують нараховуватись до дати повного виконання стороною відповідних прострочених зобов`язань за договором (п. 8.9. Договору).

Договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і проставленням печаток Сторін та діє до « 31» грудня 2024 року (п. 12.6 Договору).

Пунктом 12.10 Договору Сторони домовилися складати видаткові накладні на Товар, товарно-транспортні накладні, розрахункові документи (рахунок-фактура), акти приймання передачі Товару, акти взаєморозрахунків, додаткові угоди та інші необхідні документи в електронній формі.

У відповідності до п. 12.11 Договору видаткові накладні на Товар, розрахункові документи (рахунок-фактура), акти приймання передачі Товару, акти взаєморозрахунків, додаткові угоди та інші необхідні документи оформлюються відповідно до вимог Закону України від 22.05.2003 № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг».

Згідно з п. 12.12 Договору електронні документи до Договору повинні бути підписані кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін відповідно до Закону України від 05.10.2017 № 2155-VIII «Про електронні довірчі послуги».

Пунктом 12.13. Договору документообіг між сторонами може здійснюватися через систему електронного документообігу шляхом обміну електронними ориганалами документів. Обмін документами відбувається через одну із вказаних програм: M.E.Doc, ВЧАСНО та іншими програмами, що підтримують систему електронного документообігу (ЕДО).

Сторони погодили, що можуть обмінюватися в електронному вигляді такими електронними документами (далі - Е-документ): видатковими накладними, актами коригування ціни до видаткової накладної, податковими накладними, розрахунками коригyвання якісних та кількісних показників до податкової накладної, актами звірки, договорами, додатковими угодами, додатками, рахунками, товарно-транспортними накладними, які є електронними документами (п. 12.14 Договору).

Електронний документ набуває статус електронного оригінала документа з моменту його підписання кваліфікованим електронним підписом та (за наявності) кваліфікованою електронною печаткою (далі «КЕП») або електронним цифровим підписом та (за наявності) електронного печаткою (далі - «ЕЦП») (п. 12.15 Договору).

Пунктом 12.16. Договору сторони визнають будь-які документи, складені та надані будь-якою Стороною іншій в електронному вигляді із застосуванням КЕП / ЕЦП засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, є оригіналами, що мають юридичну силу. Сторони визнaють, що КЕП / ЕЦП має таку саму юридичну силу, як і в ласноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

20 вересня 2023 р. Постачальник виставив рахунок № 1001 від 20 вересня 2023 р. на оплату палива дизельного в кількості 30 500 літрів вартістю 1 535 675,00 грн.

Згідно з видатковою накладною № 1054 від 26 вересня 2023 р. яку підписано сторонами за допомогою системи систему електронного документообігу M.E.Doc та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 0000-001054/000001065 від 26 вересня 2023 р. яку підписано сторонами за допомогою системи систему електронного документообігу M.E.Doc 26 вересня 2023 р. Постачальником здійснено поставку товару на загальну суму 1 535 675,00 грн.

18 жовтня 2023 р. Покупцем здійснено оплату в розмірі 15 000,00 грн., призначення платежу: «Оплата за дт зг. рах. № 1001 від 20.09.2023 р. у т.ч. ПДВ 20% , що підтверджується Випискою банку з штампом банку за 18.10.2023 р.

Згідно з листом відповідача від 19.10.2023 р. ТОВ «МАЛАНА-Г» повідомляє ТОВ "ГТС ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА", що через певні обставини відбулась затримка в оплаті отриманого товару. Також відповідач висловив прохання про відстрочення сплати заборгованості в розмірі 1 520 675,00 грн.

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків за період: 01.09.2023 16.11.2023 у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 1 520 675,00 грн.

За доводами позивача, що підтверджуються матеріалами справи у відповідача виникла та рахується заборгованість за поставлений товар у розмірі 1 520 675,00 грн., що і стало приводом звернення до суду з позовними вимогами про стягнення суми 1 867 815,29 грн., з яких 1 520 675,00 грн. основного боргу, 121 066,20 грн. пені, 153 567,50 грн., штрафу, 19 888,77 грн. інфляційних втрат, 52 617,82 грн., 15 відсотків річних.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами укладено Договір № ГТС - 20/09-2023 від 20.09.2023 р., а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфів 1 і 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за поставлений Позивачем товар.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно- розпорядчого документа на майно.

Покупець зобов`язаний прийняти поставлений Постачальником Товар, здійснивши зі своєї сторони всі дії, необхідні для забезпечення передачі й отримання Товару. За таких умов Покупець не може відмовитися від приймання Товару (п. 6.2 Договору).

У термін не пізніше 3 робочих днів з моменту одержання Покупцем Акту прийому - передачі Товару та/або видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, Покупець зобов`язаний підписати Акт прийому - передачі Товару та/або видаткову накладну, товарно-транспортну накладну і передати один оригінальний екземпляр Постачальнику або направити оригінaл рекомендованим листом. Якщо протягом терміну, зазначеного в даному пункті, Покупець не направив Постачальнику підписаний Акт прийому-передачі Товару та/або видаткову накладну та/або товарно-транспортну накладну, документ вважається погодженим Сторонами і прийнятим Покупцем, що не звільняє Покупця від обов`язку передати підписаний зі своєї сторони Акт прийому - передачі Товару та/або видаткову накладну (п. 6.4 Договору).

У відповідності до п. 12.11 Договору видаткові накладні на Товар, розрахункові документи (рахунок-фактура), акти приймання передачі Товару, акти взаєморозрахунків, додаткові угоди та інші необхідні документи оформлюються відповідно до вимог Закону України від 22.05.2003 № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг».

Згідно з п. 12.12 Договору електронні документи до Договору повинні бути підписані кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін відповідно до Закону України від 05.10.2017 № 2155-VIII «Про електронні довірчі послуги».

Пунктом 12.13. Договору документообіг між сторонами може здійснюватися через систему електронного документообігу шляхом обміну електронними ориганалами документів. Обмін документами відбувається через одну із вказаних програм: M.E.Doc, ВЧАСНО та іншими програмами, що підтримують систему електронного документообігу (ЕДО).

Сторони погодили, що можуть обмінюватися в електронному вигляді такими електронними документами (далі - Е-документ): видатковими накладними, актами коригування ціни до видаткової накладної, податковими накладними, розрахунками коригyвання якісних та кількісних показників до податкової накладної, актами звірки, договорами, додатковими угодами, додатками, рахунками, товарно-транспортними накладними, які є електронними документами (п. 12.14 Договору).

Електронний документ набуває статус електронного оригінала документа з моменту його підписання кваліфікованим електронним підписом та (за наявності) кваліфікованою електронною печаткою (далі «КЕП») або електронним цифровим підписом та (за наявності) електронного печаткою (далі - «ЕЦП») (п. 12.15 Договору).

Пунктом 12.16. Договору сторони визнають будь-які документи, складені та надані будь-якою Стороною іншій в електронному вигляді із застосуванням КЕП / ЕЦП засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, є оригіналами, що мають юридичну силу. Сторони визнaють, що КЕП / ЕЦП має таку саму юридичну силу, як і в ласноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Факт прийняття товару підтверджується видатковою накладною № 1054 від 26 вересня 2023 р. яку підписано сторонами за допомогою системи електронного документообігу M.E.Doc та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 0000-001054/000001065 від 26 вересня 2023 р. яку підписано сторонами за допомогою системи систему електронного документообігу M.E.Doc 26 вересня 2023 р.

Так, згідно з вказаною видатковою накладною позивачем передано, а відповідачем прийнято нафтопродукти в кількості 30 500 л. загальною вартістю 1 535 675,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено передання позивачем та прийняття відповідачем товару загальною вартістю 1 535 675,00 грн.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач звернувся до суду, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині повної оплати за поставлений позивачем товар.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов`язку, що не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується.

Покупець зобов`язується оплатити Товар на умовах 100 % попередньої оплати Партії Товару, якщо інше не передбачено Сторонами в Додаткових угодах до даного Договору. У випадку якщо Товар було поставлено Покупцю без попередньої оплати його вартості, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику вартість Товару протягом 2 банківських днів з моменту його отримання, якщо інше не передбачено Сторонами в Додаткових угодах до даного Договору (п. 7.1 Договору).

18 жовтня 2023 р. Покупцем здійснено оплату в розмірі 15 000,00 грн., призначення платежу: «Оплата за дт зг. рах. № 1001 від 20.09.2023 р. у т.ч. ПДВ 20% , що підтверджується Випискою банку з штампом банку за 18.10.2023 р.

Враховуючи умови договору та матеріали справи, суд приходить до висновку, що строк виконання зобов`язання зі сплати переданого товару на момент розгляду справи настав.

Водночас в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які б свідчили про наявність обставин, що зумовлюють відтермінування виконання зобов`язань сторін.

З урахуванням часткової оплати, у відповідача виникла та рахується заборгованість за отриманий товар у розмірі 1 520 675,00 грн.

Зазначена заборгованість також підтверджується актом звірки взаємних за період: 01.09.2023 16.11.2023, що фіксує заборгованість відповідача на суму 1 520 675,00 грн.

Вказана сума боргу є непогашена, відповідачем у встановленому законом порядку не спростована та не заперечена.

Таким чином, Відповідач по справі повинен сплатити на користь Позивача заборгованість в розмірі 1 520 675,00 грн.

З огляду на, що суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога про стягнення основної суми боргу є правомірною та такою, що підлягає до задоволення.

Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договорами. Порушення відповідачем свого зобов`язання, в частині проведення повної оплати за поставлений товар, надає позивачеві право на нарахування відповідачеві інфляційних втрат, відсотків річних та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та законодавством.

З огляду на прострочення відповідачем строку оплати за товар, позивачем, заявлено позовні вимоги про стягнення 121 066,20 грн. пені, 153 567,50 грн., штрафу, 19 888,77 грн. інфляційних втрат, 52 617,82 грн., 15 відсотків річних.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

За порушення умов даного договору винна сторона несе відповідальність в повному обсязі, яка полягає у відшкодуванні спричинених нею витрат (збитків) іншій стороні в тому числі не отриманий прибуток, в порядку передбаченому чинним законодавством України (п. 8.1 Договору).

У випадку порушення Покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків передбачених договором і відповідними Додаткових угодах до нього, ПОКУПЕЦЬ сплачує ПОСТАЧАЛЬНИКУ пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами договору. У випадку якщо термін прострочення Покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 10 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити додатково штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п. 8.2 Договору).

Сплата пені та/або штрафу (неустойки) не звільняє винну Сторону від обов`язку повністю відшкодувати протилежній Стороні усі збитки, завдані невиконанням (неналежним виконанням) своїх грошових зобов`язань за цим Договором. При цьому винна Сторона зобов`язана сплатити суму борту з урахуванням встановленого індексу інфляції та 15% річних, за весь час прострочення оплати. Неустойка (пеня, штраф) підлягають стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (п. 8.3 Договору).

Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за даним договором не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мапо бути виконано, і такі штрафні санкції (пені, штрафи) продовжують нараховуватись до дати повного виконання стороною відповідних прострочених зобов`язань за договором (п. 8.9. Договору).

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку та здійснивши оцінку доказів, на яких він ґрунтується, суд вважає правомірним нарахування відповідачу пені, що заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТС ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" за період з 29.09.2023 по 18.10.2023 на суму 1 535 675,00 грн. та за період з 19.10.2023 по 21.12.2023 на суму 1 520 675,00 грн. за порушення Покупцем встановлених в п. 7.1 Договору строків сплати за кожен день прострочення в загальній сумі 121 066,20 грн., а позовні вимоги в цій частині таким, що підлягають до задоволення.

Визнаючись з обґрунтованістю позову в частині заявленого позивачем до стягнення штрафу, нарахованого за прострочення оплати товару терміном більш як десять календарних днів, суд враховує, що право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідна правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 9 лютого 2018 року у справі № 911/2813/17, від 22 березня 2018 року у справі № 911/1351/17, від 17 травня 2018 року у справі № 910/6046/16, від 25 травня 2018 року у справі № 922/1720/17, від 9 липня 2018 року у справі № 903/647/17, від 8 серпня 2018 року у справі № 908/1843/17 та від 01 червня 2021 року в справі №910/12876/19.

Судом встановлено, що сторони договору, врегульовуючи між собою правовідносини щодо поставки товару, досягли згоди щодо його умов, тобто вільно, на власний розсуд визначили та погодили умови Договору, підписавши його та передбачивши, окрім нарахування пені за прострочення оплати товару відповідно до п. 8.3. Договору, також і штраф у випадку, якщо термін прострочення оплати триває більше 10 календарних днів.

Доказів того, що під час укладення правочину сторони пропонували інші умови в частині відповідальності за порушення договірних зобов`язань надано не було, протоколу розбіжностей стосовно застосування до Покупця відповідальності у виді нарахування штрафних санкцій у разі порушення договірних зобов`язань, передбачених п. 8.3 Договору, сторони не склали, тож дійшли висновку про можливість стягнення і пені, і штрафу, вказавши про різні види відповідальності, передбачені умовами Договору.

З урахуванням викладеного, суд вважає правомірним та обґрунтованим нарахування Відповідачу за затримку оплати на строк більше 10 календарних днів штрафу згідно з п. 8.3. Договору, а відтак, з огляду на встановлений судом розмір прострочення (1 535 675,00 грн), штраф за п. 8.3 Договору становить 153 567,50 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за період за період з 29.09.2023 по 18.10.2023 на суму 1 535 675,00 грн. та за період з 19.10.2023 по 21.12.2023 на суму 1 520 675,00 грн. на підставі вимог ст. 625 ЦК України вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у межах заявлених.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА", м. Тернопіль до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛАНА-Г", м. Мукачево про стягнення суми 1 867 815,29 грн. підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛАНА-Г» (89600, Закарпатська обл., Мукачівський р-н, місто Мукачево, вул. Зріні Ілони, будинок 31, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» (46007, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, місто Тернопіль, вул. Текстильна, будинок 30, ) суму 1 867 815,29 грн. (мільйон вісімсот шістдесят сім тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень 29 коп.) в т.ч. 1 520 675,00 грн. основного боргу, 121 066,20 грн. пені, 153 567,50 грн., штрафу, 19 888,77 грн. інфляційних втрат, 52 617,82 грн., 15 відсотків річних, а також суму 28 017,23 грн. (двадцять вісім тисяч сімнадцять гривень 23 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 20.05.2024

Суддя О. Ф. Ремецькі