ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2024 р. Справа№ 910/17615/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Агрикової О.В.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Верхацький І.В. за довіреністю;

від відповідача: Василевська О.В. за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 (повний текст складено 17.10.2022)

у справі №910/17615/20 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут"

про стягнення 1 983 151 348,29 грн,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (далі - відповідач) про стягнення 1 983 151 348,29 грн основного боргу за поставлений природний газ.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №18-520-Н купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 в частині повної та своєчасної оплати поставленого у період з листопада 2018 року по липень 2020 року природного газу.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що відповідачем оспорюються фактичні обсяги споживання, що визначені в актах приймання-передачі природного газу за договором, оскільки АТ "Київоблгаз" здійснював нарахування по нормам споживання природного газу побутовим споживачам у разі відсутності лічильників газу, на враховуючи змін законодавства (справа №911/3199/20); у зв`язку із скасуванням ряду постанови КМУ щодо норм споживання природного газу населенням, у разі відсутності газових лічильників, у відповідача існує переплата вартості природного газу за час дії договірних відносин з позивачем (з липня 2015 року по лютий 2019 року); розрахунки по договору з позивачем здійснюються поза межами впливу відповідача, оскільки вони проводяться через поточний рахунок із спеціальним режимом використання згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим НКРЕКП; підлягає списанню заборгованість побутових споживачів природного газу - неоплачена вартість обсягів природного газу, відображена в обліку суб`єктів ринку природного газу в період з 01.10.2014 до 30.06.2020 в зв`язку з визнанням судами незаконними та нечинними актів КМУ про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників; відповідач заперечує проти ціни природного газу, оскільки постанова КМУ №315, якою внесено зміни до формули роздрібної ціни на природний газ, оскаржується в судовому порядку (справа №826/9665/16); Управління соціального захисту населення Києво-Сввятошинської РДА у 2018-2019 роках не здійснювало в повному обсязі відшкодування наданих відповідачем послуг пільговим категоріям громадян (справа №911/2638/20).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2022 року позов задоволено частково.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" стягнуто на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 1 983 151 348,19 грн суми основного боргу та 735 700,00 грн витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки відповідач включений до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, тому спірна заборгованість підлягає врегулюванню в цілях погашення за рахунок видатків державного бюджету, а залишок боргу - реструктуризації згідно визначеним Законом №1639 механізмом; між сторонами не визнано суму основного боргу через оспорювання фактичних обсягів споживання, що визначені в актах приймання-передачі природного газу, з врахуванням постанови КМУ №143 від 27.02.2019; судом не враховано наявну переплату відповідача за договором на час дії договірних відносин; розрахунки по договору здійснювались поза межами впливу відповідача; не враховано заборгованість з оплати пільг та субсидій за рахунок державних субвенцій; суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення справ №640/3438/21, №640/4089/21, №640/17100/20 та про призначення судово-економічних експертиз.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просив залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що заборгованість, яка є предметом розгляду даного спору, ніяким чином не врегульована та не погашена, жодного договору про організацію взаєморозрахунків або договору про реструктуризацію заборгованості за договором №18-520-Н не було укладено, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі; постанова КМУ №143 від 27.02.2019 не впливає на договірні відносини із реалізації природного газу (постанови Верховного Суду у справах №910/9617/20, 910/978/21), тому посилання відповідача на неї не заслуговують на увагу; доказами у справі підтверджується наявність та розмір заборгованості відповідача перед позивачем по договору №18-520-Н, тому інші посилання та аргументи відповідача в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу та є надуманими.

01.12.2022 відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору, посилаючись на те, що він включений до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу і на нього поширюється дія Закону №1639.

16.12.2022 позивач подав заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в яких вказав, що відповідач не здійснював проведення взаєморозрахунків та реструктуризацію заборгованості за договором №18-520-Н, жодного договору про організацію взаєморозрахунків або договору про реструктуризацію заборгованості за договором №18-520-Н не було укладено, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року зупинено апеляційне провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/3438/21.

Постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01 березня 2024 касаційну скаргу акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі №910/17615/20 скасовано. Справу №910/17615/20 передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 05 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (наразі - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"), як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут", як покупцем, було укладено договір №18-520-Н купівлі-продажу природного газу (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати покупцеві у 2018 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору, природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Згідно п. 2.1-2.2 договору, продавець передає покупцеві з 01.11.2018 по 30.11.2018 (включно) природний газ обсягом до 125 000,000 тис. куб. метрів. Обсяги природного газу, які планується передати згідно з цим договором, можуть змінюватися сторонами протягом місяця поставки в установленому порядку.

Пунктом 3.2 договору у редакції додаткової угоди №1 від 26.11.2018 передбачено, що передача газу за цим договором здійснюється шляхом надання оператору ГТС сторонами торгових сповіщень на відчуження-набуття природного газу, в якому зокрема зазначаються обсяги природного газу, визначені покупцем згідно з пунктом 2.1 цього договору. Приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформлюється актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.3 договору у редакції додаткової угоди №1 від 26.11.2018, покупець зобов`язується подати не пізніше 08 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги переданого природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його ціна та фактична вартість. Обсяги газу, зазначені продавцем в торговому сповіщені згідно з пунктами 2.1 та 3.2 договору, можуть відрізнятися від обсягів газу, фактично відібраних покупцем за цим договором і визначених ним в акті приймання-передачі природного газу. При цьому, підписання сторонами актів приймання-передачі природного газу свідчить про повне виконання продавцем своїх зобов`язань в частині передачі газу за цим договором.

Коригування обсягів природного газу, які планується передати згідно з цим договором, оформлюється покупцем у вигляді заявки (п. 3.6 договору).

Згідно п. 5.1 договору, ціна за 1000 куб.м газу становить 6 235,51 грн, крім того ПДВ - 20%. Всього до сплати за 1000 куб.м газу разом з ПДВ - 7482,61 грн.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу. Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою КМУ від 04.03.2002 №256 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 10.2 договору, усі зміни і доповнення до цього договору та додатки оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками, крім випадків, зазначених у п. 10.3 і 10.4 цього договору.

Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.11.2018, і діє в частині продажу природного газу до 30.11.2018, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

Окрім того, між сторонами укладалися додаткові угоди до договору: №1 від 26.11.2018, №2 від 26.12.2018, №3 від 18.01.2019, №4 від 21.02.2019, №5 від 20.03.2019, №6 від 29.03.2019, №7 від 19.04.2019, №8 від 17.05.2019, №9 від 27.06.2019, №10 від 27.06.2019, №11 від 16.07.2019, №12 від 23.07.2019, №13 від 22.08.2019, №14 від 30.09.2019, №15 від 21.10.2019, №16 від 22.11.2019, №17 від 23.12.2019, №18 від 30.01.2020, №19 від 27.02.2020, №20 від 23.03.2020, №21 від 23.04.2020, №22 від 30.04.2020, №23 від 27.05.2020, №24 від 25.06.2020, №25 від 30.07.2020, №26 від 27.07.2020, якими змінювалися періоди передачі природного газу, обсяги газу, порядок та умови передачі природного газу, ціна газу, пролонгувався строк дії договору відповідно до періодів передачі газу (до 31 липня 2020 року), змінювалася назва продавця.

На виконання умов договору позивач у період з листопада 2018 року по липень 2020 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 7 813 511 266,26 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу: за листопад 2018 року на суму 901 317 048,24 грн, за грудень 2018 року на суму 1 117 489 497,16 грн, за січень 2019 року на суму 1 274 174 100,19 грн, за лютий 2019 року на суму 933 983 258,90 грн, за березень 2019 року на суму 778 958 353,84 грн, за квітень 2019 року на суму 315 786 519,24 грн, за травень 2019 року на суму 68 336 574,77 грн, за червень 2019 року на суму 57 885 200,81 грн, за липень 2019 року на суму 52 663 479,91 грн, за серпень 2019 року на суму 48 043 418,09 грн, за вересень 2019 року на суму 78 537 603,91 грн, за жовтень 2019 року на суму 235 489 983,50 грн, за листопад 2019 року на суму 446 196 473,93 грн, за грудень 2019 року на суму 534 839 302,03 грн, за січень 2020 року на суму 297 125 003,44 грн, за лютий 2020 року на суму 273 414 822,72 грн, за березень 2020 року на суму 10 586 190,89 грн, за квітень 2020 року на суму 189 540 534,16 грн, за травень 2020 року на суму 62 763 947,71 грн, за червень 2020 року на суму 38 538 750,64 грн та за липень 2020 року на суму 37 841 202,18 грн.

Вказані акти, відповідно до умов п.3.3 договору, складались покупцем (відповідачем), у актах зазначені обсяги переданого газу у відповідний місяць, його ціна за 1000 куб.м., ПДВ (20%), вартість газу без ПДВ, сума ПДВ, вартість газу з ПДВ. Акти підписані повноважними представниками обох сторін, підписи яких скріплені печатками.

Однак, в порушення умов договору відповідач отриманий від позивача природний газ оплатив не в повному обсязі, сплативши у період з 05.02.2019 по 31.07.2020 грошові кошти лише в сумі 5 830 359 917,97 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками та не заперечується відповідачем.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 1 983 151 348,29 грн боргу за природний газ, який був поставлений у період з жовтня 2019 року по липень 2020 року.

В процесі розгляду справи позивач повідомив, що в рахунок погашення боргу за договором за заявою відповідача були зараховані кошти в сумі 0,10 грн, і на час розгляду справи заборгованість становить 1 983 151 348,19 грн і підтримав позовні вимоги у вказаному розмірі.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що відповідач оспорює фактичні обсяги споживання природного газу, що визначені в актах приймання-передачі за спірним договором та вказував, що вони є завищеними; окрім того, відповідач посилався на наявність передплати на рахунку відповідача, яку позивачем не враховано, заперечував проти ціни, за якою продавався природній газ та вказував про наявність заборгованості з оплати пільг та субсидій за рахунок державних субвенцій.

На підтвердження вказаних доводів відповідач надав копії листів, адресованих позивачу від 28.02.2019 та 12.04.2019 щодо проведення коригування по ряду договорів, також коригуючи акти приймання-передачі природного газу по договорам №№15-741-Н, 16-132-Н, 16-421-Н, 17-220-Н, 17-420-Н, 18-520-Н, проте вказані коригуючи акти не підписані позивачем.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 1 983 151 348,19 грн є доведеними і обґрунтованими, тому позов підлягають задоволенню частково, у зазначеній сумі.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору №18-520-Н купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018, який за своєю правовою природою є договором поставки енергоносіїв приєднаними мережами.

Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України та Господарського кодексу України (далі - ГК України), так і нормами спеціального Закону України "Про ринок природного газу" та низкою підзаконних нормативних актів, зокрема - Правилами постачання природного газу, Кодексом газорозподільних систем, Кодексом газотранспортної системи, які затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, №2494, №2493.

Так, відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до визначень, що наведені у статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", оптовий продавець - суб`єкт господарювання, який реалізує природний газ оптовому покупцю або постачальнику на підставі договору купівлі-продажу; оптовий покупець - суб`єкт господарювання, який придбаває природний газ на підставі договору купівлі-продажу не для власного споживання; суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач.

У пункті 1.2 укладеного сторонами договору зазначено, що природний газ, який передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Отже, позивач є оптовим продавцем, а відповідач є оптовим покупцем.

У Законі України "Про ринок природного газу" не встановлено особливостей укладання і виконання договору купівлі-продажу природного газу між оптовим продавцем та оптовим покупцем.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною 1 статті 662, статтею 663, частиною 1 статті 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Верховний Суд у постанові від 10.11.2020 у справі №910/14900/19 зазначив, що за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема, статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та відображають реальні господарські операції.

Наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу підтверджується, що у період з листопада 2018 року по липень 2020 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 7 813 511 266,26 грн.

Зазначені акти приймання-передачі оформлені належним чином, підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств, отже, є належними доказами, які підтверджують здійснення господарських операцій за договором.

У відповідності до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу. Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою КМУ від 04.03.2002 №256 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що станом на день подання позову відповідачем було оплачено отриманий по договору природний газ в загальній сумі 5 830 359 917,97 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1 983 151 348,29 грн, а у заяві від 27.01.2022 позивач повідомив суд, що станом на 26.01.2022 основна заборгованість становить 1 983 151 348,19 грн, у зв`язку із зарахуванням коштів в сумі 0,10 грн в рахунок погашення заборгованості за договором на підставі листа відповідача від 15.09.2020 №417-Сл-7338-0920.

Посилання відповідача на невірне визначення обсягів поставленого газу та заперечення проти ціни, за якою продавався природній газ, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки обсяги отриманого природного газу зазначались самим відповідачем, яким складались відповідні акти приймання-передачі природного газу, а ціна газу встановлювалась сторонами у додаткових угодах до договору, які укладені належним чином і матеріали справи не містять доказів визнання їх недійсними.

Судом першої інстанції було встановлено, що 06.09.2022 ТОВ "Київоблгаз Збут" було включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. При цьому, включення відповідача до Реєстру засвідчує його участь у процедурі врегулювання заборгованості, у тому числі визнаної рішенням суду.

Однак, матеріали справи не містять жодного договору про організацію взаєморозрахунків або договору про реструктуризацію заборгованості за договором №18-520-Н від 05.11.2018, що спростовує доводи відповідача про відсутність предмета спору і необхідність закриття провадження у справі.

Посилання відповідача на наявність судової справи №911/3199/20, у межах якої, за твердженнями відповідача, буде встановлено обставини щодо даних про спожиті обсяги природного газу, на підставі яких відповідачем подавалися акти приймання-передачі природного газу, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції оскільки, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань з оплати природного газу за укладеним між сторонами договором, на підставі актів приймання-передачі природного газу, дійсність яких не є предметом спору у справі №911/3199/20.

Суд першої інстанції також обґрунтовано відхилив посилання відповідача на наявність передплати за іншими договорами, оскільки предметом спору є заборгованість виключно за договором №18-520-Н за період з жовтня 2019 року по липень 2020 року, тому умови укладення та виконання інших договорів не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений за договором природний газ підтверджено матеріалами справи і відповідачем не спростовано, тому апеляційний господарський суд погоджуються з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення 1 983 151 348,19 грн основного боргу є доведеними, обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у вказаній сумі.

Також суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення справ №640/3438/21, №640/4089/21, №640/17100/20 та про призначення судово-економічних експертиз, оскільки наявні у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду і для вирішення даного спору не потрібні спеціальні знання.

Враховуючи викладене, твердження відповідача про відсутність предмету спору необґрунтоване, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі з цих мотивів.

Таким чином, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2022 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.05.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

О.В. Агрикова