ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2024 р. Справа № 911/55/24

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

до Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія Скім-Лекс

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство Укрриба

про стягнення 186165,65 грн, розірвання договору та зобов`язання повернути майно,

за участю представників

позивач: Зікрата М.М. в порядку самопредставництва;

відповідач: не з`явився;

третя особа: Книш Л.М. - в порядку самопредставництва

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі позивач, Фонд) до Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія Скім-Лекс (далі відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство Укрриба (далі - третя особа), у якій позивач просить суд:

- стягнути з ТОВ «Юридична компанія «Скім-Лекс» на користь Регіонального відділення заборгованість зі сплати орендної плати за користування державним нерухомим майном у розмірі 170076,33 грн, пеню у розмірі 16089,32 грн, а всього грошових коштів на загальну суму 186165,65 грн;

- розірвати договір оренди № 2467 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 24.11.2021, укладений між Регіональним відділенням та ТОВ «Юридична компанія «Скім-Лекс»;

- зобов`язати ТОВ «Юридична компанія «Скім-Лекс» повернути Державному підприємству «Укрриба» (далі ДП «Укрриба») державне нерухоме майно, зазначене у пункті 4 Умов, а саме: зимувальний став № 1 (інв. № 684), зимувальний став № 2 (інв. № 685), зимувальний став № 3 (інв. № 686), літньоматочник № 1 (інв. № 213), літньоматочник № 2 (інв. № 214), риборозвідник № 1 (інв. № 208), риборозвідник № 2 (інв. № 209), риборозвідник № 3 (інв. № 210), риборозвідник № 4 (інв. № 211), риборозвідник № 5 (інв. № 212), садок товарний (інв. № 215), став «Антонівський» (інв. № 203), став «Маслозаводський» (інв. № 201), став «Хуторянський» (інв. 205), став зимувальний № 4 (інв. № 207), став нерестовий (інв. № 206), площею 2039400 кв. м, яке розташоване за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, за межами с. Ставище та с. Розкішна та перебуває на балансі Державного підприємства «Укрриба» (далі ДП «Укрриба»), вартість якого визначена на підставі фінансової звітності балансоутримувача та становила 3560791,66 грн без ПДВ.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що 24.11.2021 Регіональне відділення, як орендодавець, та ТОВ «Юридична компанія «Скім-Лекс», як орендар, уклали Договір № 2467 оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. Позивач зазначає, що відповідно до умов цього договору Регіональне відділення і ДП «Укрриба» (балансоутримувач) передали, а ТОВ «Юридична компанія «Скім-Лекс» прийняло у строкове платне користування спірне майно.

Згідно із викладеними у позові обставинами, орендар тривалий час не сплачує орендну плату, що, на думку позивача, є підставою для розірвання договору, стягнення заборгованості та повернення орендованого майна.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.01.2024 вказану позовну заяву залишено без руху та постановлено усунути недоліки позовної заяви у строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом приведення змісту позовних вимог у відповідність до вимог Господарського процесуального кодексу України, з огляду на заявлені позовні вимоги, предмет та підстави позову, виходячи із ефективного способу захисту порушеного права.

Через канцелярію суду 19.01.2024 від Регіонального відділення надійшла заява від 16.01.2024 №52-04.01-126 про усунення недоліків позовної заяви.

Згідно з указаною заявою Регіональне відділення просить пункт 5 прохальної частини позовної заяви № 52-04.01-4468 від 28.12.2023 читати так: « 5. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю Юридична компанія Скім-Лекс (проспект Берестейський (Перемоги), буд. 114/2, кв. 95, м. Київ, 03115, ) повернути з оренди державне нерухоме майно зазначене у пункті 4 Умов, а саме, зимувальний став № 1 (інв. № 684), зимувальний став № 2 (інв. № 685), зимувальний став № 3 (інв. № 686), літньоматочник № 1 (інв. № 213), літньоматочник № 2 (інв. № 214), рибо розвідник № 1 (інв. № 208), риборозвідник № 2 (інв. № 209), риборозвідник № 3 (інв. № 210), риборозвідник № 4 (інв. № 211), риборозвідник № 5 (інв. № 212), садок товарний (інв. № 215), став Антонівський (інв. № 203), став Маслозаводський (інв. № 201), став Хуторянський (інв. 205), став зимувальний № 4 (інв. № 207), став нерестовий (інв. № 206), площею 2039400 кв. м, які розташовані за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, за межами с. Ставище та с. Розкішна та перебуває на балансі Державного підприємства Укрриба вартість яких визначена на підставі фінансової звітності Балансоутримувача та становила 3560791,66 грн без ПДВ, шляхом підписання акту повернення майна в порядку визначеному Договором оренди № 2467 від 24.11.2021 року».

Ухвалою суду від 24.01.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/55/24. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 19.02.2024; учасникам справи встановлено строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство Укрриба, як балансоутримувача державного майна, яке є предметом договору оренди № 2467 від 24.11.2021.

Через підсистему «Електронний суд» від третьої особи (вх. номер 1359/24) надійшли письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, відповідно до яких остання підтримала позов Фонду та зазначила, що внаслідок порушення умов Договору та норм господарського законодавства стосовно повного та своєчасного внесення орендних платежів, у відповідача наявна заборгованість, як перед позивачем, так і перед балансоутримувачем (третьою особою), більш як за три місяці, внаслідок чого підстави для розірвання Договору та повернення майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2024, у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи, розгляд підготовчого засідання було відкладено на 04.03.2024.

01.03.2024 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Судом було розглянуто вказане клопотання та з урахуванням думки присутніх в судовому засіданні представників позивача та третьої особи, визнано його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Підготовче засідання відкладено на 18.03.2024.

На електронну пошту суду 18.03.2024 (вх. номер 3629/24) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву.

З метою повного та всебічного розгляду справи та дотримання принципів господарського судочинства, суд задовольнив дане клопотання, відповідно, поданий ним відзив на позовну заяву долучений до матеріалів справи.

Слід зазначити, що у поданому відзиві відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості та судового збору, проте заперечив проти вимог щодо розірвання Договору оренди №2467 та зобов`язання повернути державне нерухоме майно. Просив відмовити в позові в цій частині.

18.03.2024 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній вказав, що має намір просити позивача укласти мирову угоду, пропозицію про укладання якої надіслано позивачеві, в доказ чого до клопотання додано копію листа вих. №06/03/24 від 06.03.2024 з відміткою про отримання цього листа позивачем 17.03.2024, з огляду на що просив суд відкласти розгляд справи для можливості проведення перемовин сторін щодо умов врегулювання спору. Присутня в судовому засіданні представниця позивача проти задоволення даного клопотання не заперечила.

Ухвалою суду від 18.03.2024 було відкладено підготовче засідання на 25.03.2024.

Представники позивача, відповідача та третьої особи у судове засідання 25.03.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань чи заяв до суду не надсилали, в тому числі і стосовно врегулювання спору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.03.2024 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 08.04.2024.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом було з`ясовано думку присутніх в судовому засіданні 08.04.2024 представників позивача та третьої особи стосовно можливості закриття підготовчого провадження. Ухвалою Господарського суду від 08.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.04.2024.

Представник відповідача в судове засідання 29.04.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом враховано, що за приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Як вбачається з матеріалів справи, конверт суду разом з ухвалою від 08.04.2024 про направлення її відповідачеві було повернуто на адресу суду 29.04.2024 органом поштового зв`язку із відміткою «за закінченням терміну зберігання», який долучено до матеріалів справи, як доказ належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Суд, заслухавши вступне слово представників учасників справи, які прибули в засідання суду, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів. Представники позивача та третьої особи виступили з заключними словами.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, 29.04.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2021 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі по тексту - Регіональне відділення, Фонд, орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скім-Лекс» (далі по тексту - орендатор) було укладено Договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 2467 (далі по тексту - Договір оренди).

Відповідно до п. 4.1 Змінюваних умов Договору, орендодавець і балансоутримувач ДП «Укрриба» передають, а орендар приймає в строкове платне користування майно: зимувальний став №1 (інв. № 684), зимувальний став № 2 (інв. № 685), зимувальний став № 3 (інв. № 686), літньоматочник № 1 (інв. № 213), літньоматочник № 2 (інв. № 214), риборозплідник № 1 (інв. № 208), риборозплідник № 2 (інв. № 209), риборозплідник № 3 (інв. № 210), риборозплідник № 4 (інв. № 211), риборозплідник № 5 (інв. № 212), садок товарний (інв. № 215), став «Антонівський» (інв. № 203), став «Маслозаводський» (інв. № 201), став «Хуторянський» (інв. 205), став зимувальний № 4 (інв. № 207), став нерестовий (інв. № 206), площею 2039400 кв. м, які розташовані за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, за межами с. Ставище та с. Розкішна та перебуває на балансі Державного підприємства «Укрриба».

Вартість майна визначена на підставі фінансової звітності балансоутримувача та становить 3 560 791,66 грн без ПДВ.

Згідно п. 12.1 Умов Договір оренди №2467 від 24.11.2021 року укладено строком на 5 (п`ять) років та діє з 24.11.2021 року до 24.11.2026 року включно.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передачі майна.

Акт приймання-передачі орендованого майна складено орендарем та орендодавцем 24.11.2021 року.

Як зазначає позивач, після отримання майна в оренду, у порушення взятих на себе зобов`язань, зазначених в пунктах 3.3, 3.8 Договору № 2467, відповідач припинив здійснювати оплату за Договором, внаслідок чого станом на 21.12.2023 заборгованість з оплати орендних платежів склала суму боргу 170076,33 грн.

Поряд з сумою боргу, позивачем заявлена до стягнення неустойка в розмірі 16089,32 грн, нарахована на підставі п. 3.9 Договору за загальний період з 24.03.2023 по 21.12.2023.

Окрім того, у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати, користуючись своїм правом передбаченим ст.782 Цивільного кодексу України, а також умовами Договору, позивач направляв ТОВ «ЮК «Скім Лекс» вимогу про відмову від Договору оренди №2467 від 24.11.2021 року та повернення орендованого майна.

Зважаючи на те, що орендні платежі відповідачем залишились не оплачені, майно не повернуте,а вимога не розглянута, позивач звернувся до суду з позовом, в прохальній частині якого просить стягнути 170076,33 грн орендної плати, 16089,32 грн пені, розірвати Договір оренди № 2467 від 24.11.2021, а також зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скім-Лекс» повернути з оренди державне нерухоме майно, передане на підставі вищезазначеного Договору.

У поданому відзиві на позовну заяву ТОВ «ЮК «Скім-Лекс» позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з оплати орендних платежів визнав.

В частині вимоги про розірвання Договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 2467 від 24.11.2021 та вимоги зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скім-Лекс» повернути з оренди державне нерухоме майно відповідач просить відмовити в позові, пояснюючи це тим, що умовами п. 12.8 Договору передбачено порядок дострокового припинення строку дії Договору. При цьому, з боку позивача зазначений порядок не дотримано та не зазначено жодної інформації на підтвердження направлення листа про відмову від Договору оренди, про який зазначає позивач в тексті позовної заяви, на адресу електронної пошти орендаря та за адресою орендованого майна, що суперечить встановленому Договором порядку його розірвання.

З боку третьої особи ДП «Укрриба» позовні вимоги підтримані повністю. Згідно поданих ним пояснень від 08.02.2024, останній надає інформацію про те, що в провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 910/15142/23, в межах якої розглядаються позовні вимоги про стягнення орендної плати за цим же Договором № 2467, де позивачем є ДП «Укрриба», відповідачем ТОВ «ЮК «Скім-Лекс».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правовою природою спірні правовідносини сторін за Договором оренди нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 24.11.2021 № 2467, віднесені до зобов`язань найму (оренди).

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У справі, що розглядається, орендоване майно є державним, а тому на ці правовідносини поширюється також дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна підприємств, установ та організацій, що перебувають у комунальній власності, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в комунальній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває у комунальній власності.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна (ч. 2 ст.17 Закону).

Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду (ч. 5 ст.17 Закону).

Як встановлено судом, п. 9.1 Змінюваних умов Договору орендна плата визначена за результатами проведення електронного аукціону від 28.10.2021 року №LLE001-UA-861 та становить без ПДВ 43 357,00 грн.

Відповідно до п.3.2 Розділу ІІ Незмінюваних умов Договору, якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року.

Пунктом 3.3 Розділу ІІ Незмінюваних умов Договору визначено, що орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у п.16 Умов, а саме 70% - до державного бюджету 30% - балансоутримувачу щомісяця: до 15 числа поточного місяця оренди для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону.

Згідно п. 3.8 Розділу ІІ Незмінюваних умов орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем (в частині належній державному бюджету) та/або балансоутримувачем (в частині належній балансоутримувачу).

Однак, зміст позовної заяви та подані в якості підтвердження обставин докази свідчать про те, що свій обов`язок щодо своєчасності та повноти оплати відповідачем не виконано.

Згідно поданого позивачем розрахунку стосовно стану надходження орендної плати по Договору № 2467 від 24.11.2021, відповідачем згідно платіжних доручень здійснено наступні проплати: 02.12.2021 року в сумі 60699,80 грн; 06.03.2023 в сумі 60000,00 грн; 17.05.2023 в сумі 20000,00 грн; 18.07.2023 в сумі 60000,00 грн; 31.08.2023 в сумі 10000,00 грн. Загалом 210699,80 грн.

При цьому, сума орендних платежів, що мала надійти до державного бюджету з урахуванням умов Договору та розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу за період з грудня 2021 по грудень 2023 становила 380766,13 грн. Таким чином, держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях не отримала суму орендних платежів за використане відповідачем приміщення в розмірі 170076,33 грн (380766,13 грн-210699,80 грн).

З метою досудового врегулювання спору позивач двічі звертався до відповідача з вимогами погасити існуючу заборгованість, про що свідчать направлені на адресу відповідача претензії №50.02.01-606 від 09.02.2023 та № 50-02.02-3006 від 11.08.2023, які були повернуті адресату «за закінченням терміну зберігання».

Як зазначалось вище, у поданому відзиві відповідач в повному обсязі визнав існуючу заборгованість з оплати орендних платежів, які мали надійти до державного бюджету на рахунок Регіонального відділення ФДМ України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях в розмірі 170076,33 грн, тобто в сумі заявленій до стягнення позивачем.

Таким чином, оскільки відповідач користується орендованим майном, що останнім не заперечується, Договір не припинив свою дію, заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів у розмірі 170076,33 грн належним чином доведена, а також визнана відповідачем, при цьому доказів сплати відповідачем вказаної суми у визначені строки та станом на час розгляду справи по суті спору матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за несплату орендної плати до державного бюджету на суму 170076,33 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У п. 3.9 Розділу ІІ Незмінюваних умов Договору визначено, що на суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

За прострочення виконання зобов`язання з оплати орендної плати, позивачем нарахована пеня з 16.04.2023 по 22.09.2023 на загальну суму боргу в розмірі 106678,41 грн, яка складає 9300,88 грн, а також за період з 16.10.2023 по 21.12.2023 на загальну суму боргу в розмірі 63397,92 грн, яка складає 2070,42 грн. Зазначений розрахунок здійснено позивачем в кожному місяці окремо та від суми заборгованості, яка мала місце щомісячно.

Тобто, згідно надано позивачем розрахунку пені, який є Додатком до позову, розмір пені становить суму 11371,30 грн (9300,88+2070,42). При цьому, в прохальній частині позовної заяви вимога позивача про стягнення пені заявлена в сумі 16 089,32 грн.

Зважаючи на те, що суд не вправі виходити за межі заявлених позивачем вимог, вимога про стягнення пені розглядається судом в сумі зазначеній саме в прохальній частині, тобто в розмірі 16089,32 грн.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Отже початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

Як було зазначено вище та вбачається з умов Договору (п. 3.3), орендар сплачує орендну плату щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди.

Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За таких обставин, з наступного дня 16 числа поточного місяця та щомісячно відповідач мав оплачувати орендні платежі.

Дослідивши поданий розрахунок позивача, з урахуванням норм Договору та вимог чинного законодавства стосовно обмеження шестимісячним терміном нарахування неустойки, а також зважаючи на часткові проплати, які відображені в Довідці про стан надходження орендної плати, суд встановив, що правильним розрахунком пені буде розрахунок здійснений наступним чином:

- на суму боргу 1015,21 грн слід нараховувати пеню з 16.03.2023 по 16.09.2023. Оскільки на зазначену суму позивач здійснив обрахунок починаючи з 16.04.2023, а суд не вправі встановлювати періоди нарахування, які виходять за межі заявлених позивачем, пеня підлягає стягненню за період з 16.04.2023 по 16.09.2023 та складає 205,43 грн.

- на суму боргу 21132,64 грн слід нараховувати пеню з 16.04.2023 по 16.10.2023. Оскільки на зазначену суму позивач здійснив обрахунок починаючи з 16.05.2023 та зазначив період нарахування, який обмежується датою 22.09.2023, пеня підлягає стягненню за період з 16.05.2023 по 22.09.2023 та складає 3546,81 грн.

- на суму боргу 21132,64 грн слід нараховувати пеню з 16.05.2023 по 16.11.2023. Оскільки на зазначену суму позивач здійснив обрахунок починаючи з 16.06.2023 та зазначив період нарахування, який обмежується датою 22.09.2023, пеня підлягає стягненню за період з 16.06.2023 по 22.09.2023 та складає 2649,40 грн.

- на суму боргу 21132,64 грн слід нараховувати пеню з 16.06.2023 по 16.12.2023. Оскільки на зазначену суму позивач здійснив обрахунок починаючи з 16.07.2023 та зазначив період нарахування, який обмежується датою 22.09.2023, пеня підлягає стягненню за період з 16.07.2023 по 22.09.2023 та складає 1780,93 грн.

- на суму боргу 21132,64 грн слід нараховувати пеню з 16.07.2023 по 21.12.2023 (крайній термін нарахуванням орендної плати, із якою позивач звернувся до суду та зазначив в розрахунку до позову, зокрема, станом на 21.12.2023). Оскільки на зазначену суму позивач здійснив обрахунок починаючи з 16.08.2023 та зазначив період нарахування, який обмежується датою 22.09.2023, пеня підлягає стягненню за період з 16.08.2023 по 22.09.2023 та складає 949,52 грн.

- на суму боргу 21132,64 грн слід нараховувати пеню з 16.08.2023 по 21.12.2023. Оскільки на зазначену суму позивач здійснив обрахунок починаючи з 16.09.2023 та зазначив період нарахування, який обмежується датою 22.09.2023, пеня підлягає стягненню за період з 16.09.2023 по 22.09.2023 та складає 162,11 грн.

- на суму боргу 21132,64 грн слід нараховувати пеню з 16.09.2023 по 21.12.2023. Оскільки на зазначену суму позивач здійснив обрахунок починаючи з 16.10.2023, пеня підлягає стягненню за період з 16.10.2023 по 21.12.2023 та складає 1284,17 грн.

- на суму боргу 21132,64 грн слід нараховувати пеню з 16.10.2023 по 21.12.2023. Оскільки на зазначену суму позивач здійснив обрахунок починаючи з 16.11.2023 пеня підлягає стягненню за період з 16.11.2023 по 21.12.2023 та складає 658,88 грн.

- на суму боргу 21132,64 грн слід нараховувати пеню з 16.11.2023 по 21.12.2023. Оскільки на зазначену суму позивач здійснив обрахунок починаючи з 16.12.2023 пеня підлягає стягненню за період з 16.12.2023 по 21.12.2023 та складає 104,22 грн.

За підрахунком суду, здійсненим за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон», розмір пені склав 11341,47 грн.

За таких підстав, заявлена до стягнення пеня в сумі 16089,32 грн підлягає частковому задоволенню в розмірі 11341,47 грн.

Стосовно вимоги позивача розірвати Договір оренди № 2467 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого майна), що належить до державної власності від 24.11.2021 укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській області та ТОВ «Юридична компанія «Скім-Лекс», суд зазначає.

Згідно із частинами першою та другою статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно п. 12.1 Договору, останній укладено на строку 5 років та діє з 24.11.2021 по 24.11.2026 року включно.

Відповідно до статті 291 Господарського кодексу України на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути розірвано з підстав передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму.

Згідно з ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 1. ст. 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Статтею 773 Цивільного кодексу України передбачено зобов`язання наймача користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому в найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці (п. 12.7.1 Договору).

Згідно поданих позивачем розрахунків, заборгованість з орендної плати виникла станом на грудень 2023 року, датою підтвердження останнього (часткового) платежу за користування орендованим приміщенням є 31.08.2023, тобто термін систематичної несплати орендних платежів за відповідачем перевищує три місяці, що є підставою для розірвання договору оренди.

Також сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці, що також є підставою для дострокового припинення договору на вимогу орендодавця, як це передбачено п. 12.7.1 Договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково припинено за рішенням суду (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Пунктом 12.6.7 Договору передбачено, що Договір припиняється на вимогу будь-якою із сторін цього договору за рішенням суду з підстав, передбачених законодавством.

В пункті 12.8 Договору значиться, що про наявність однієї з підстав для дострокового припинення договору з ініціативи орендодавця, передбачених п. 12.7 цього договору, орендодавець повідомляє орендареві та іншій стороні договору листом.

Як вбачається з матеріалів справи, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській області обов`язок щодо доведення інформації про припинення дії Договору оренди виконано належним чином.

Вказане підтверджується направленим на адресу відповідача листом від 22.02.2023 №50-02.01-730 про відмову від договору оренди. Підставою вважати те, що лист отриманий орендарем є докази його відправлення рекомендованим листом за номером рекомендованого відправлення 599 відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністру України № 270 від 5 березня 2009 року, про що також свідчить конверт із зазначенням на ньому вихідного номера листа разом із Довідкою органу поштового зв`язку про причини повернення «за місцем обслуговування».

Вказані обставини спростовують викладені у відзиві заперечення ТОВ «ЮК «Скім-Лекс» стосовно недотримання позивачем процедури повідомлення відповідача щодо припинення Договору оренди майна.

Частиною 2 ст. 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Отже, оскільки умовами договору оренди та законодавством прямо передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, зокрема щодо своєчасного внесення орендної плати, то в цьому випадку факт систематичного невиконання такого обов`язку є самостійною підставою для розірвання договору оренди.

З огляду на викладене, позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській області про розірвання Договору оренди № 2467 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого майна), що належить до державної власності від 24.11.2021 належить задовольнити.

Щодо вимоги про повернення з оренди Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія Скім-Лекс державного нерухомого майна, слід зазначити наступне.

Стаття 782 ЦК України передбачає право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до положень ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до п. 4.1 Договору оренди №2467 нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.11.2021 у разі припинення договору орендар зобов`язаний звільнити протягом 3-х робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт - то разом з такими поліпшеннями/капітальним ремонтом.

Ураховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору, у відповідача з моменту розірвання договору відсутні правові підстави для використання ним спірного майна, переданого на підставі Акта від 24.11.2021. Вимога про зобов`язання повернути нерухомого майна є похідною від вимоги про розірвання договору, оскільки відповідно до положень закону, у разі розірвання договору оренди відповідач зобов`язаний негайно повернути орендодавцеві майно.

Зважаючи на обставини припинення Договору оренди №2467 нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.11.2021 та відсутності в матеріалах справи доказів повернення відповідачем орендованого нерухомого майна державної власності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання ТОВ Юридична компанія Скім-Лекс повернути з оренди державне нерухоме майно зазначене у пункті 4 Умов підлягає задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені

За таких обставин, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову та вирішив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скім-Лекс» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 170 076 грн 33 коп. заборгованості зі сплати орендної плати, 11 341 грн 47 коп. пені; розірвати Договір оренди № 2467 від 24.11.2021 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, а також зобов`язати ТОВ «Юридична компанія «Скім-Лекс» повернути з оренди державне нерухоме майно, шляхом підписання акту повернення з оренди орендованого майна в порядку, визначеному Договором оренди № 2467 від 24.11.2021. В частині вимоги про стягнення 4 747 грн 85 коп. пені суд відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, слід зазначити, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, як вже зазначалось, відповідач частково визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті в частині стягнення заборгованості, про що вказав у відзиві на позовну заяву.

Стаття 130 ГПК України передбачає, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містяться у ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Зважаючи на викладене, визнання відповідачем всієї суми заборгованості, стягнення якої було предметом позову, є підставою, в силу вимог ч. 1 ст. 130 ГПК України та Закону України Про судовий збір, для повернення позивачу 50% судового збору з Державного бюджету України.

Розмір судового збору розрахований з урахуванням пропорційно розміру задоволених позовних вимог, загальна сума яких складає 181417,80 грн. та становить 2721, 27 грн. Тобто 50% судового збору, який підлягає поверненню з державного бюджету на користь позивача становить 1360,63 грн. Решту судового збору слід покласти на відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 6 728, 63 грн судового збору.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 129, 130, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скім-Лекс» (03115, м. Київ, проспект Берестейський, буд.114/2, кв.95, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 50, ): 170 076 (сто сімдесят тисяч сімдесят шість) грн 33 коп. заборгованості зі сплати орендної плати, 11 341 (одинадцять тисяч триста сорок одну) грн 47 коп. пені та 6 728 (шість тисяч сімсот двадцять вісім) грн 63 коп. судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині вимог про стягнення 4 747 (чотири тисячі сімсот сорок сім) грн 85 коп. пені.

4. Розірвати Договір оренди № 2467 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, укладений 24.11.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 50, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скім-Лекс» (03115, м. Київ, проспект Берестейський, буд.114/2, кв.95, ).

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скім-Лекс» (03115, м. Київ, проспект Берестейський, буд.114/2, кв.95, ) повернути з оренди державне нерухоме майно, яке перебуває на балансі Державного підприємства «Укрриба» (), а саме: зимувальний став № 1 (інв. № 684), зимувальний став № 2 (інв. № 685), зимувальний ставу № 3 (інв. № 686), льтньоматочник № 1 (інв. № 213), літньоматочник № 2 (інв. № 214), риборозплідник № 1 (інв. № 208), риборозплідник № 2 (інв. № 209), риборозплідник № 3 (інв. № 210), риборозплідник № 4 (інв. № 211), риборозплідник № 5 (інв. № 212), садок товарний (інв. № 215), став «Антонівський» (інв. № 203), став «Маслозаводський» (інв. № 201), став «Хуторянський» (інв. № 205), став зимувальний № 4 (інв. № 207), став нерестовий (інв. 206), площею 2039400 кв.м, які розташовані за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, за межами с. Ставище та с. Розкішна, шляхом підписання акту повернення з оренди орендованого майна в порядку, визначеному договором оренди № 2467 від 24.11.2021.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 50, ) 1 360 (одну тисячу триста шістдесят) грн 63 коп. судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № 33 від 26.12.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 16.05.2024 року

Суддя О.В. Щоткін