ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.05.2024 Справа № 917/1040/22

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ФЕРРЕКСПО АГ (Ferrexpo AG), вул. Бангофштрассе, 13, м. Баар, Швейцарія, 6340

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська обл., 39802) в якості

про зобов`язання компанії ФЕРРЕКСПО АГ (Ferrexpo AG) повернути зі свого рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1 (відкритого в депозитарній установі ТОВ "ОСНОВА - ЦІННІ ПАПЕРИ") на рахунок в цінних паперах № НОМЕР_2 (відкритий в депозитарній установі ТОВ "КІНТО, Лтд") 100 (сто) акцій простих іменних ПрАТ "Полтавський гірничо - збагачувальних комбінат",

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Михатило А.В.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явились

від відповідача: не з`явились

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ; не з`явились

від третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 .

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/1040/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача: ФЕРРЕКСПО АГ (Ferrexpo AG), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат" про зобов`язання компанії ФЕРРЕКСПО АГ (Ferrexpo AG) повернути зі свого рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1 (відкритого в депозитарній установі ТОВ "ОСНОВА - ЦІННІ ПАПЕРИ") на рахунок в цінних паперах № НОМЕР_2 (відкритий в депозитарній установі ТОВ "КІНТО, Лтд") 100 (сто) акцій простих іменних ПрАТ "Полтавський гірничо - збагачувальних комбінат".

Ухвалою суду від 12.10.2023 року призначено підготовче судове засідання 14.05.2024 року на 10:00 год. та зупинено провадження у справі № 917/1040/22 до надходження відповіді від компетентних органів іноземних держав на судове доручення про вручення виклику до суду чи інших документів.

Ухвалою від 08.01.2024 року суд поновив провадження у справі; зобов`язав позивача протягом 15 днів з дня отримання ухвали надати суду 3 (три) примірники нотаріально засвідченого перекладу на німецьку мову: прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та короткого викладу документа, що підлягає врученню, та зупинив провадження у справі № 917/1040/22 до надходження відповіді від компетентного органу Швейцарської Конфедерації на прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів.

Ухвалою від 14.05.2024 року суд поновив провадження у справі для проведення підготовчого засідання.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, вимог ухвали суду від 08.01.2024 року не виконав, причин невиконання не повідомив.

Представник третьої особи заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду з огляду на неявку позивач та виконання вимог ухвали суду.

Ухвали суду, які направлялися судом на адресу позивач, вказану ним у позовній заяві повернулися без вручення адресату із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - суду.

Суд враховує, що позивач була присутня в судовому засіданні 12.10.2023 року, в якому оголошувалась дата наступного судового засідання - 14.05.2024 року.

Отже позивач належним чином повідомлена судом про дат і час судового засідання.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України); а також подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

При цьому позивач не виконала вимоги ухвали суду від 08.01.2024 року та не надала 3 (три) примірники нотаріально засвідченого перекладу на німецьку мову: прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та короткого викладу документа, що підлягає врученню.

Інформація з офіційного веб-сайту Гаазької конференції з міжнародного приватного права (https://www.hcch.net/fr/states/authorities/details3/?aid=276) свідчить про те, що Швейцарська Конфедерація заперечує проти застосування ст.10 Конвенції.

Кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6 (ст.2 Конвенції).

Як убачається з офіційного веб-сайту Гаазької конференції з міжнародного приватного права (https://www.hcch.net) Швейцарська Конфедерація відповідно до пп."а" ст.21 зазначеної Конвенції призначила кантонні органи влади як центральні органи, про які йдеться у статтях 2 і 18 Конвенції. Однак зазначила, що запити про вручення документів можуть також надсилатися до Федерального департаменту юстиції та поліції в Берні (Federal Justice and Police Department, Federal Palace, West wing, CH-3003 Bern, Switzerland), який пересилає їх до відповідного Центрального органу.

Невиконання позивачем вимог ухвали суду унеможливлює належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Докази невиконання вимог ухвали суду від 08.01.2024 року з поважних причин в матеріалах справи відсутні.

Здійснюючи тлумачення п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, Верховний Суд (постанови від 18.03.2021 у справі № 911/802/20, від 12.09.2019 у справі № 910/498/18, від 23.06.2021 у справі № 917/531/19, від 17.05.2023 у справі № 910/23821/15) зазначав, що залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом (висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.08.2023 у справі № 910/13094/17).

Судом враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Неявка позивача у судові засідання, неповідомлення про неявки і поважність їх причин, неподання позивачем витребуваних судом документів унеможливлює подальший розгляд справи та призводить до дій, що затягують процесуальні строки, що зумовлює залишення позову без розгляду.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №922/2584/18, від 16.08.2018 у справі № 910/2344/17 та від 04.09.2018 у справі №910/14047/17.

Враховуючи що позивачем до цього часу не було виконано вимог ухвали суду про надання протягом 15 днів з дня отримання ухвали від 08.01.2024 року надати суду 3 (три) примірники нотаріально засвідченого перекладу на німецьку мову: прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та короткого викладу документа, що підлягає врученню, а також неможливість вирішення справи без виконання позивачем вимог ухвали суду від 08.01.2024 року та повідомлення відповідача про розгляд справи, суд залишає позовну заяву без розгляду на підставі ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті заявленого спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

У свою чергу, за приписами ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи викладене, залишення позову без розгляду не порушує суть права доступу до суду, оскільки позивач не втрачає можливості на повторне звернення до суду після усунення недоліків, про які йдеться у цій ухвалі.

Згідно з ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на викладене, сума судового збору сплачена позивачем поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 2,13,14,226,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала підписана 15.05.2024 року

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення ( та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) ( ст.ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Тимощенко О.М.