ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/667/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (82000, Львівська обл., Самбірський район, м. Старий Самбір, вул. Дрогобицька, 2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП-БІОНІК" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120)
про стягнення 123'865,77 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" звернулося з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП-БІОНІК" про стягнення суми боргу у розмірі 123'865,77 грн за договором купівлі-продажу необробеної деревини № 2003/0/3кв-0/2022/el/ від 14 липня 2022 року.

Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 06.03.2024 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.03.2024, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.03.2024 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Відділі обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківській області, а саме: 61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120.

Відповідно до вимог частини 7 статті 120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 992 Правил).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22 Верховний Суд зробив висновок, що якщо судове рішення направлено судом за поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про прийняття певного рішення суду. ГПК України не передбачено обов`язку суду повторно направляти на адреси учасників справи процесуальні документи, які раніше вже повернулися до суду з відміткою про неможливість вручення.

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення учасників справи про розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 ГПК України від учасників справи не надходило.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

За результатом аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини, який проводився на Товарній біржі "Українська універсальна біржа" між Державним підприємством "Амбірське лісове господарство" (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВП-Біонік" (відповідач, покупець) було укладено договір купівлі-продажу необробеної деревини № 2003/0/3кв-0/2022/el/ від 14 липня 2022 року (далі - договір).

Відповідно Наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04 листопада 2022 року №968 "Про припинення державного підприємства "Самбірське лісове господарство" державне підприємство "Самбірське лісове господарство" було реорганізовано шляхом приєднання до ДП "Ліси України".

23 січня 2023 року передавальним Актом, який затверджений наказом Державного агентства лісових ресурсів України, було проведено безоплатну передачу активів та пасивів державного підприємства "Самбірське лісове господарство" на баланс Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (філія "Самбірське лісове господарство").

Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 23 січня 2023 року №335 "Про закріплення майна за філією "Самбірське лісове господарство" за філією "Самбірське лісове господарство" ДП "Ліси України" було закріплено майно, права та обов`язки, які передані передавальним Актом від 23.01.2023.

Отже, правонаступником щодо всього майна, усіх прав та обов`язків державного підприємства "Самбірське лісове господарство" після реорганізації, є Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України".

Згідно з п. 1.1 договору продавець передає покупцю у власність необроблену деревину на умовах, обумовлених договором.

Відповідно до п.6.1. договору покупець здійснює оплату (переоплата 100% вартості) товару шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, згідно виставленого рахунку-фактури на протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати пред`явлення рахунку до сплати.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що поставка товару здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати фактичної 100% оплати покупцем такого товару.

Відповідно до п.п. 12.1, 12.2. договір набирає чинності з моменту їх підписання сторонами та діє в частині обов`язку поставки товару з 14.07.2022 до 30 вересня 2022 року, а в частині оплати придбаного товару - з дати укладення Договору до повного проведення розрахунків за придбаний товар.

Відповідно до п. 12.3 договору, закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Вказаний договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем та скріплений електронно-цифровими підписами сторін.

На виконання умов вищевказаного договору Державне підприємство "Самбірське лісове господарство" здійснило поставку Товариству з обмеженою відповідальністю "ВП-Біонік" деревини дров`яної промислового використання породи бук на загальну суму 337'653,02 грн з ПДВ, а саме:

- 26.07.2022 за ТТН №370526 на суму 48'559,40 грн з ПДВ;

- 29.07.2022 за ТТН №380306 на суму 46'447,42 грн з ПДВ;

- 04.08.2022 за ТТН №520263 на суму 33'408,56 грн з ПДВ;

- 04.08.2022 за ТТН №520265 на суму 13'161,71 грн з ПДВ;

- 08.08.2022 за ТТН №520275 на суму 49'621,44 грн з ПДВ;

- 09.08.2022 за ТТН №520279 на суму 51'260,41 грн з ПДВ;

- 11.08.2022 за ТТН №380337 на суму 48'764,54 грн з ПДВ;

- 12.08.2022 за ТТН №380346 на суму 46'459,54 грн з ПДВ.

Вказані товаро-транспортні накладні були підписані уповноваженими представниками сторін.

Позивач зазначає, що жодних претензій щодо якості поставленого товару і щодо оформлення товарних та товарно-транспортних накладних відповідачем не заявлялось.

Відповідачем проведено часткову оплату за поставлений товар в розмірі 198'521,40 грн, а саме:

- 25.07.2022 - 65'521,40 грн;

- 29.07.2022 - 35'000 грн;

- 04.08.2022 - 65'000 грн;

- 09.08.2022 - 65'000 грн;

Крім цього, 25.07.2022 року частину коштів за поставлений товар позивач отримав від відповідача, як гарантійний внесок через ТзОВ "Українська універсальна біржа" в розмірі 15'265,94 грн.

Всього відповідачем було проведено часткову оплату за поставлений товар в розмірі 213'787,34 грн.337'653,02

Враховуючи вищезазначений загальний розмір часткової оплати, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 123'865,77 грн.

Частково неоплачені та неоплачені в повному розмірі залишились товарнотранспортні накладні:

- 09.08.2022 за ТТН №520279 на суму 51'260,41 грн з ПДВ;

- 11.08.2022 за ТТН №380337 на суму 48'764,54 грн з ПДВ;

- 12.08.2022 за ТТН №380346 на суму 46'459,54 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що на теперішній час заборгованість в сумі 123'865,77 грн відповідачем не погашена.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Тобто, законодавець покладає на постачальника обов`язок здійснити поставку товару, а споживач зобов`язаний його прийняти і оплатити.

Матеріали справи підтверджують поставку товару позивачем на користь відповідача на загальну суму 337'653,02 грн та часткову оплату відповідачем.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 123'865,77 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП-БІОНІК" (61054, м.Харків, вул. Академіка Павлова, 120, ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (82000, Львівська обл., Самбірський район, м. Старий Самбір, вул. Дрогобицька, 2, ) заборгованість за договором купівлі-продажу необробеної деревини № 2003/0/3кв-0/2022/el/ від 14 липня 2022 року в сумі 123'865,77 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (82000, Львівська обл., Самбірський район, м. Старий Самбір, вул. Дрогобицька, 2, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП-БІОНІК" (61054, м.Харків, вул. Академіка Павлова, 120, ).

Суддя І.В. Трофімов