УХВАЛА

17 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/11334/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Київської митниці

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Владимиренко С. В., Сітайло Л. Г., Шаптала Є. Ю.

від 15.04.2024

за позовом Приватного підприємства "АЗС Онлайн"

до Київської митниці, Державної казначейської служби України

про стягнення 7 944 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АЗС Онлайн" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської митниці та Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди у порядку статті 1173 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 у справі № 910/11334/23 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою від 15.04.2024 Північний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 у справі № 910/11334/23. Ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково. Присудив до стягнення з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "АЗС Онлайн" 708 000,00 грн збитків. У задоволенні решти позову відмовив.

09 травня 2024 року Київська митниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 у справі № 910/11334/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Київської митниці, Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В своїй касаційній скарзі Київська митниця зазначає, що підставою касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 у цій справі є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. По тексту касаційної скарги Київська митниця посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 (із вказівкою, що аналогічні положення викладені у постанові Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 923/700/17), від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц, постанови Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 927/805/18, від 05.07.2023 у справі № 910/15496/20 (із вказівкою, що аналогічні положення викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц) з наведенням окремих їх абзаців, проте чітко не зазначає, які саме правові висновки та щодо застосування якої саме норми права не були враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 у справі № 910/11334/23.

Водночас Суд звертає увагу що у разі, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, та яку не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто не менше 2 684,00 грн та не більше 939 400,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2 684,00 грн, а позов поданий у 2023 році.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Оскільки Київська митниця просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 у справі № 910/11334/23 в тій частині, в якій позов задоволено, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 у справі № 910/11334/23 - залишити без змін, то судовий збір вираховується із оспорюваної суми - 708 000,00 грн. Таким чином за подання касаційної скарги про часткове скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 у справі № 910/11334/23 судовий збір підлягав оплаті у розмірі 21 240,00 грн, а саме 10 620,00 грн (1,5% від 708 000,00 грн) * 200%.

Водночас згідно із частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Касаційна скарга Київської митниці подана через систему "Електронний суд", отже застосовується коефіцієнт 0,8 відповідно до вказаної норми права. Таким чином судовий збір за подання касаційної скарги у даному випадку підлягає сплаті у сумі 16 992,00 грн.

Однак до касаційної скарги Київської митниці не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

З урахуванням викладеного, касаційна скарга Київської митниці залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом:

- належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме чіткої вказівки яку саме норму права (які саме норми права) невірно застосував суд апеляційної інстанції, висновки щодо застосування якої (яких) викладені у наведених скаржником постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, які не були враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 15.04.2024 у справі № 910/11334/23;

- подання Суду документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 у справі № 910/11334/23 у встановлених законом порядку і розмірі, а саме в сумі 16 992,00 грн.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Київської митниці на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 у справі № 910/11334/23 залишити без руху.

2. Надати Київській митниці строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Київській митниці, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко