ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2024 р. Справа№ 910/19060/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 21.05.2024 у справі №910/19060/23 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2024, повний текст якого складений 06.03.2024,

у справі № 910/19060/23 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс»

про стягнення 678 601,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача донарахованої плати за користування вагонами в сумі 678 601,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ним, що:

- на виконання умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 35617553/2020-02 від 25.02.2020 за залізничними накладними № 40792657 та № .08.2022 зі станції Драбово-Барятинська Одеської залізниці відправлено 10 вагонів до станції Одеса-Порт (експ.);

- відповідно до графи 36 накладних вантажовідправнику/відповідачу нараховано плату за перевезення в сумі 696 002,00 грн., виходячи з того, що вказане перевезення є перевезенням у внутрішньому сполученні, проте було необхідно було застосовувати показник Vср - 50 км/добу як для експортного сполучення;

- за таких обставин відповідачу належить доплатити суму 678 601,20 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, пославшись на те, що:

- зі сторони позивача має місце зміна ціни в договорі, що законом не допускається. Оскільки накладна є обов`язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, сторони, підписавши залізничні накладні № 40792657 від 24.08.2022 та № 40793093 від 24.08.2022, дійшли згоди щодо вартості послуг, і цю вартість відповідач сплатив. Зміни до перевізних документів не внесено, а тому залізниця не має права вимагати сплати додаткової вартості послуг;

- перевезення здійснено в межах території України і воно не є міжнародним. Позивач підміняє поняття «експортні вантажі» з поняттям «експортне сполучення».

Крім того, відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності пославшись на те, що позивач пропустив погоджений сторонами один рік позовної давності, оскільки по спірним перевезення вантаж відповідачу був виданий 30.08.2022, а позивач звернувся з позовом до суду 14.12.2023.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 у справі № 910/19060/23 позов задоволений, до стягнення з відповідача на корись позивача присуджено 678 601,20 грн. боргу та 8 144,00 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що:

- вантаж, перевезення якого здійснював позивач у серпні 2022 року за залізничними накладними № 40792657 від 24.08.2022 та № 40793093 від 24.08.2022, слідував зі станції відправлення Драбове-Барятинське до станції призначення Одеса-Порт для вивезення водним транспортом у Швейцарію, що зазначено у цих накладних;

- легальне визначення експортного вантажу наведено у Правилах планування перевезень вантажів (затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873). Експортні вантажі - це вантажі, які вивозяться з території України за її межі, у т. ч. через морські (річкові) порти, термінали. Отже вантажі, перевезення яких здійснював позивач за залізничними накладними № 40792657 від 24.08.2022 та № 40793093 від 24.08.2022, є експортними вантажами;

- при перевезенні експортно-імпортних вантажів через морські порти України у непряму міжнародному сполученні, відповідно до Правил оформлення перевізних документів (п. 2.5), які затверджені 09.12.2002 наказом Міністерства транспорту України № 873, оформлюється накладна внутрішнього сполучення. У цьому разі відправник проставляє відмітки: у графі 20 «Найменування вантажу» - «Експорт» чи «Імпорт», а в графі 7 «Заяви відправника» - для експорту зазначається «Для вивезення водним транспортом у ______» (зазначається країна призначення), а для імпорту - «Увезено водним транспортом з _____» (зазначається країна відправлення);

- отже кваліфікуючою ознакою віднесення перевезення вантажу до перевезення у міжнародному експортному сполучення є дані про те, що вантаж вивозиться з території України за її межі, і ці дані встановлюються відповідними відмітками у накладній внутрішнього сполучення у графі 20 та у графі 7;

- накладні № 40792657 від 24.08.2022 та № 40793093 від 24.08.2022 у графі 20 та у графі 7 містять відмітки про те, що вантаж слідує на експорт (графа 20), вивезення його буде здійснено водним транспортом у Швейцарію (графа 7). За таких обставин, незважаючи на те, що станція Драбове-Барятинське та станція Одеса-Порт знаходяться в Україні, перевезення вантажу за цими накладними здійснено у непрямому міжнародному сполученні, яке є експортним (вантажі вивозились з території України за її межі).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 у справі № 910/19060/23 та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву залишити без задоволення.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржуване рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, не з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а отже є незаконним, необґрунтованим.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на ті ж самі обставини, що й суді першої інстанції додатково зауваживши на тому, що:

- згідно з п. 1.3. Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни, проте у спірному випадку, змін до перевізних документів не внесено;

- виходячи з умов спірного договору позивач при виявленні помилки у розрахунку платежу мав здійснити перерахунок відповідної плати та відобразити вказане у виписці з особового рахунку та/або зведеній відомості, проте щодобових переліків, виписок або зведених відомостей, які б містили інформацію про своєчасне перерахування грошових коштів матеріали справи не містять, виписку з особового рахунку або зведену відомість з даними перерахунку позивач мав направити відповідачу, а відповідач, в свою чергу, з огляду на положення п. 4.8 договору вправі був письмово заявити про незгоду з нарахованими платежами. Водночас позивач умови договору щодо порядку відображення перерахунку плати не виконав, так як у матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачу обумовлених договором документів із відображенням даних про перерахунок плати. Вказане свідчить про те, що позивачем не надано документальних доказів (виправлених накладних, подобових переліків, виписок, зведених відомостей), які б підтверджували наявність підстав для здійснення стягнення спірної суми, а тому висновок, наведений в оскаржуваному рішенні є безпідставним та передчасним.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024, справу № 910/19060/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю..

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 у Господарського суду міста Києва витребувано матеріали справи № 910/19060/23, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 910/19060/23.

04.04.2024 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

У період із 08.04.2024 по 12.04.2024 суддя Яковлєв М.Л. перебував у відпустці, а судді Станік С.Р. та Шаптала Є.Ю. - на підготовці для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 у справі № 910/19060/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 21.05.2024 о 10:45 год.

21.05.2024 до суду від позивача надійшла заява, в якій позивач, з посиланням на зайнятись представника в іншому судовому засіданні, просить розглядати справи за відсутності свого представника.

Станом на 21.05.2024 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Позивач представників в судове засідання не направив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представника позивача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи відповідач апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, з наступних підстав.

Позивач (перевізник) та відповідач (замовник) на підставі поданої відповідачем позивачу в електронній формі Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 35617553/2020-02 від 03.03.2020 та Повідомлення позивача про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 35617553/2020-02 від 03.03.2020, уклали договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі Договір).

У розділі 1 Договору (тут в редакції, яка діяла станом на 10.03.2020) сторонами погоджено, що:

- предметом Договору організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою (п. 1.1);

- надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами,відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (п. 1.4);

- договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п. 1.5);

- договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) (п. 1.6);

- договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору (п. 1.7).

- договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1. Договору (п. 1.10);

- договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення Договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення (п. 12.1);

- зміни (доповнення) до Договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції Договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням КЕП. Зміни до Договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до Договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення. Зміни до Договору поширюються на всіх осіб, що приєдналися до Договору. В окремих випадках, за заявою Замовника допускається вступ в дію змін до Договору раніше, ніж визначено вище. Якщо Замовник не згоден з внесеними Перевізником змінами, він має право ініціювати внесення змін до Договору в порядку передбаченому п. 9.3. Договору або з власної ініціативи припинити дію Договору у відносинах з ним. Замовлення та / або отримання послуг та / або їх оплата за Договором засвідчує повну згоду Замовника з Договором та змінами до нього (п. 9.4).

Згідно з пунктом 3.2 Договору, тут і далі в редакції, яка діяла станом на 24.08.2022, замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника (крім транспортерів Перевізника, проїзду бригад супроводження транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), які складаються з:

1) плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в Додатку 1-2 до Договору. Якщо тарифна відстань за перевезення власних вагонів перевізника в порожньому стані перевищуватиме 2190 км, то плата визначається з використанням формул, наведених у пункті 2 розділу IV Збірника тарифів, за фактичну відстань та коефіцієнту, що коригує вартість за операцію руху залежно від відстані перевезення, який має значення у тарифному поясі «від 2091 км до 2190 км». Під час визначення тарифної відстані за перевезення порожніх власних вагонів Перевізника неповні кілометри округлюються до повних за загальними правилами математичного округлення.

У випадку оформлення відправки вантажу на експорт сплачуються додаткові збори, передбачені п. 5, 7 розд. ІІІ Збірника тарифів, окремо для завантаженого та порожнього вагонів;

3) плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах.

У п. 3.2.1. Договору встановлено, що розмір плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) визначається в наступному порядку:

При перевезенні по території України, як сума плати за використання вагону в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) за такими формулами:

В= Вван + Впор;

Вван = Спл х Тван ;801827

Впор = Спл х Тпор, де:

Вван - плата за використання власного вагону перевізника під час перевезення вантажу, грн./вагон;

Впор - плата за використання власного вагону перевізника під час перевезення порожнього вагону, грн./вагон;

Тван - розрахункова кількість діб у вантажному рейсі;

Тпор - розрахункова кількість діб у порожньому рейсі;

Спл - ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу, грн / вагон за добу, зазначена в Додатку 1-2 до Договору. Плата нараховується за ставками, що діють на дату приймання вантажу до перевезення.

Розрахункова кількість діб використання власного вагону перевізника у вантажному або порожньому рейсах визначається за такими формулами:

Тван = Lван/ Vср,

Тпор = Lван х Кпп/ Vср, де:

Lван - тарифна відстань перевезення вантажу, км;

Vср - середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (км/добу), відповідно до таблиці 3 Додатку 1-2 Договору залежно від типу рухомого складу, виду сполучення та виду відправки.

У всіх випадках за кожне перевезення (за вантажний або порожній рейси) неповна доба використання округляється до повної;

Кпп - коефіцієнт порожнього пробігу, зазначено у Додатку 1-2 до Договору

У таблиці 3 Додатку 2 до Договору встановлена середня швидкість перевезення власного вагону Перевізника за одну добу (км/добу).

Так, згідно вказаної таблиці середня швидкість перевезення власного вагону перевізника (зерновоз) за одну добу (км/добу) (Vср), у період з 01.08.2022:

- для експортного сполучення становить: вагонна/контейнерна відправка - 50 км/год.; маршрутний або контейнерний поїзд - 82 км/год.;

- для внутрішнього або імпортного сполучення становить : вагонна/контейнерна відправка - 91 км/год.; маршрутний або контейнерний поїзд - 112 км/год.

24.08.2022 згідно залізничних накладних № 40792657 та № 40793093 зі станції Драбово-Барятинська Одеської залізниці відправлено 10 вагонів до станції Одеса-Порт (експ.);

Відповідно до графи 36 накладної вантажовідправнику/відповідачу нараховано плату за перевезення в сумі 696 002,00 грн.., виходячи з того, що вказане перевезення є перевезенням у внутрішньому сполученні.

Як вказує позивач, ним розрахунок вартості послуг був визначений виходячи з того, що вказані перевезення є перевезенням у внутрішньому сполученні, проте було необхідно було застосовувати показник Vср - 50 км/добу як для експортного сполучення;

З огляду на вказані обставини позивачем виявлено, що згідно залізничних накладних № 40792657 та № 40793093 відправнику необхідно доплатити 678 601,20 грн.

З огляд на вказані обставини позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив, з чим колегія суддів погодитись не може, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 908 ЦК України, яка кореспондується із ст. 307 ГК України встановлено, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Між сторонами виникли договірні відносини щодо перевезення вантажу залізничним транспортом, за наслідками якого позивач здійснив перевезення вантажу відповідача, а відповідач розрахувався із позивачем згідно перевізних документів.

Відносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу регулюються Законом України «Про залізничний транспорт», за змістом статей 2, 8 якого умови та порядок організації перевезень за участю залізниць, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та іншими актами законодавства України.

Відповідно до положень ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 та Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Перевізник має право здійснити відповідне коригування лише за наявності підстав та за умови виконання ним вимог, що визначені чинним законодавством.

Отже, накладна це є первинний бухгалтерський документ засвідчений сторонами договору, який підтверджує ту чи іншу операцію, а також фіксує ціну такої послуги або товару.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»:

- імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами;

- експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів. При цьому термін реекспорт (реекспорт товарів) означає продаж іноземним суб`єктам господарської діяльності та вивезення за межі України товарів, що були раніше імпортовані на територію України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про залізничний транспорт» міжнародне залізничне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами; непряме міжнародне сполучення - перевезення між Україною та іноземними державами з переоформленням транспортного документа в процесі транспортування;

Відповідно до пункту 2.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084 у разі перевезення експортно-імпортних вантажів через морські порти України не в прямому міжнародному сполученні оформлюється накладна внутрішнього сполучення. У цьому разі відправник проставляє відмітки: у графі 20 «Найменування вантажу» - «Експорт» чи «Імпорт», а в графі 7 «Заяви відправника» - для експорту зазначається «Для вивезення водним транспортом________»(зазначається країна призначення)», а для імпорту - «Увезено водним транспортом_________» (зазначається країна відправлення).

Колегія суддів зазначає про те, що зазначення в графі 20 залізничної накладної «експорт» є характеристикою самого вантажу, оскільки назва графи «Найменування вантажу», а формулювання «Для вивезення водним транспортом у Швейцарія» у графі 7 накладних № 40792657 та № 40793093 зазначено на виконання п. 2.5. Правил оформлення перевізних документів.

Як встановлено вище у п. 3.2.1 Договору встановлено, що при перевезенні по території України, як сума плати за використання вагону в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) розраховуються за формулою, яка, серед іншого враховує Vср - середню швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (км/добу), відповідно до таблиці 3 Додатку 1-2 Договору залежно від типу рухомого складу, виду сполучення та виду відправки.

У таблиці 3 Додатку 2 до Договору встановлена середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (км/добу) у період з 01.08.2022:

- для експортного сполучення становить: вагонна/контейнерна відправка - 50 км/год.; маршрутний або контейнерний поїзд - 82 км/год.;

- для внутрішнього або імпортного сполучення становить : вагонна/контейнерна відправка - 91 км/год.; маршрутний або контейнерний поїзд - 112 км/год.

Отже, для визначення показника Vср має значення вид сполучення, тип рухомого складу, виду сполучення та вид відправки, а характеристики вантажу на даний показник не впливають

При цьому сторонами не заперечується, що спірний вантаж перевозився у зерновозах (тип рухомого складу), зі змісту залізничних накладних № 40792657 та № 40793093 слідує, що відправка була маршрутною (вид відправки), а перевезення здійснювалось сполученням від станції Барятинська Одеської залізниці до станції Одеса-Порт, тобто сполучення здійснювалось в межах України.

Колегія суддів зауважує на тому, що формулювання «експорт» в залізничних накладних № 40792657 та № 40793093 не визначають перевезення за цією накладною як «експортне сполучення», чим обґрунтовував свої вимоги позивач, позаяк жодних даних про перевезення вантажу останнім за межі України вказана накладна не містить.

Окремо слід зауважити і на тому, що згідно з відомостями, які містяться на сайті https://uz-cargo.com/ де позивачем оприлюднюються редакції договорів про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, слідує, що у редакції таблиці 3 Додатку 2 до Договору, яка вводиться в дію з 12.09.2022 позивачем конкретизовано середню швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (км/добу) (Vср) для експортного сполучення через сухопутні переходи (разом з портом Рені), або через морські порти (окрім порту Рені), що свідчить про те, що лише з 12.09.2022 позивачем визначено, що перевезення до морських портів є експортним перевезенням.

Оскільки, для визначення показника Vср необхідно з`ясувати саме вид сполучення, колегія суддів вважає, що перевезення спірного вантажу, виходячи з встановлених самим позивачем правил, здійснено перевізником в межах України, тобто внутрішнім сполученням, а відтак доводи позивача про необхідність застосування показника Vср, як для розрахунку вартості експортного перевезення товару за залізничними накладними № 40792657 та № 40793093, є безпідставними.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на те, що за змістом Правил планування перевезень вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.12.2022 за № 1030/7318, експортні вантажі - це вантажі, які вивозяться з території України за її межі, у т.ч. через морські (річкові) порти, термінали, так як вказані правила визначають порядок планування перевезень вантажів залізницями в усіх видах сполучень, а також обліку виконання планів, а відтак не стосуються порядку визначення плати за перевезення вантажів залізничним транспортом.

Слід окремо зауважити на тому, що внесення позивачем змін в односторонньому порядку до первинних бухгалтерських документів, зокрема накладної, є неправомірним, так як внесення таких змін покладає додатковий обов`язок щодо оплати відповідачем наданих послуг, за які останній вже здійснив розрахунок. Такі дії позивача суперечать умовам Договору перевезення та чинному законодавству України, зокрема свободи договору та недопустимості в односторонньому порядку вносити зміни в ціну договору, оскільки ціна договору є однією з істотних умов, яка визначається сторонами за домовленістю.

За таких обставин колегія суддів вважає, що правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача донарахованої плати за користування вагонами в сумі 678 601,20 грн. відсутні. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення вказаних позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мали місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм матеріального права, тому рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 у справі № 910/19060/23 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовляється у повному обсязі.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» задовольняється у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з позовом та з цією апеляційною скаргою покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 у справі № 910/19060/23 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 у справі № 910/19060/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03680; код за ) в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (вул. Гоголя, буд. 1, м. Львів, 79007; код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» (провулок Запечерний, 2, м. Київ, 01015, код 35617553)) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 12 214 (дванадцять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 82 коп.

4. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/19060/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 21.05.2024.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Шаптала