ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"13" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3058/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.
секретар судового засідання Павлова О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (вх.№2-556/24 від 08.04.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Улф-Фінанс" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, подану у справі №916/3058/23
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Боскіної Алли Несторівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 2 997 766,08 грн
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
В провадженні судді Щавинської Ю.М. перебувала справа №916/3058/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Улф-Фінанс" до Фізичної особи-підприємця Боскіної Алли Несторівни про стягнення 2 997 766,08 грн.
Рішенням суду від 01.04.2024 позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Боскіної Алли Несторівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Улф-Фінанс" заборгованість по сплаті лізингових платежів у сумі 410 514, 92 грн, збитки у вигляді розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості предмета фінансового лізингу у сумі 1 350 975, 46 грн, неустойку у сумі 99 160, 66 грн, штраф у сумі 64 255, 45 грн, пеню у сумі 150 000 грн, 3% річних у сумі 15 208, 12 грн, інфляційні нарахування у сумі 46 671, 77 грн, судовий збір у сумі 36 351, 69 грн, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08.04.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Улф-Фінанс" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 70 540 грн.

Ухвалою суду від 10.04.2024 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Улф-Фінанс" про ухвалення додаткового рішення, подану у справі №916/3058/23, та призначено розгляд заяви в засіданні суду на "22" квітня 2024 р. о 16:00.

В судове засідання 22.04.2024 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

У судовому засіданні судом було зазначено про відсутність доказів надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками на адресу відповідача.

З огляду на вищенаведені обставини, протокольною ухвалою від 22.04.2024 судом відкладено розгляд заяви на 13.05.2024 об 11:45 та запропоновано позивачу направити заяву з додатками на адресу відповідача.

13.05.2024 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника останнього.

У судове засідання 13.05.2024 позивач та відповідач не з`явилися.

Проаналізувавши надані позивачем докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3-4 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, позивач зазначив, що такі витрати склали 70 540 грн.

У підтвердження отримання правової допомоги позивачем надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 18.03.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Улф-Фінанс" та адвокатом Гончаровим Д.О., відповідно до п.1.1 якого предметом даного договору є надання виконавцем усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів клієнта.

Відповідно до п.5.1, 5.2 договору на визначення розміру гонорару виконавця впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. За надання правової допомоги клієнт сплачує виконавцеві гонорар за домовленістю. Оплата за надані послуги проводиться відповідно Звіту виконаних робіт, який є складовою частиною цього договору.

Згідно з п.5.4, 5.5 договору витрати, понесені виконавцем на виконання умов договору, відшкодовуються клієнтом окремо від гонорару. Конкретний розмір гонорару, який має сплатити клієнт на користь виконавця, визначається додатком до даного договору, який є невід`ємною частиною даного договору.

Вказаний договір підписано обома сторонами та скріплено печаткою позивача.

Крім того, позивачем надано суду акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги по договору від 18.03.2020, який є додатком (актом/звітом) до договору, у якому сторони зазначили, що виконавцем було надано клієнту наступну правову (правничу) допомогу:

- складання позовної заяви по справі №916/3058/23 (4 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 13 420 грн;

- виконання ухвали суду від 24.07.2023 по справі №916/3058/23 (1 прожитковий мінімум для працездатних осіб) 2 684 грн;

- складання заяви про збільшення та зменшення розміру позовних вимог по справі №916/3058/23 (3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 8 052 грн;

- участь у судовому засіданні 01.11.2023 по справі №916/3058/23 (2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 5 368 грн;

- участь у судовому засіданні 08.11.2023 по справі №916/3058/23 (2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 5 368 грн;

- складання додаткових письмових пояснень по справі №916/3058/23 (2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 5 368 грн;

- участь у судовому засіданні 17.01.2024 по справі №916/3058/23 (3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 6 056 грн;

- складання додаткових письмових пояснень по справі №916/3058/23 (2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 6 056 грн;

- участь у судовому засіданні 13.03.2024 по справі №916/3058/23 (3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 6 056 грн;

- складання додаткових письмових пояснень по справі №916/3058/23 (2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 6 056 грн;

- участь у судовому засіданні 27.03.2024 по справі №916/3058/23 (2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) 6 056 грн.

Загальна вартість перелічених послуг становить 70 540 грн.

Відповідний акт підписано обома сторонами та скріплено печаткою позивача.

В матеріалах справи наявний ордер АА №1114704 від 18.06.2021 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000836 від 13.01.2020 щодо адвоката Гончарова Д.О.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту отримання правової допомоги.

Водночас, суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Щодо наведеної в акті приймання-передачі правової (правничої) допомоги послуги щодо виконання ухвали суду від 24.07.2023 суд зазначає, що подання представником позивача заяви про усунення недоліків зумовлено тим, що до поданої позовної заяви останнім не було додано доказів направлення заяви на адресу відповідача, з огляду на що ухвалою від 24.07.2023 через невідповідність позовної заяви вимогам ст.162 ГПК України, судом було залишено позовну заяву без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для стягнення витрат з відповідної послуги.

Щодо наведеної послуги зі складання заяви про збільшення та зменшення розміру позовних вимог суд зазначає, що фактично відповідна заява складається з проведених розрахунків, які, як зазначено судом у рішенні від 01.04.2024, є частково помилковими з огляду на неврахування положень ч.5 ст.254 ЦК України.

При цьому, представником позивача не надано ані до позовної заяви, ані до заяви про збільшення та зменшення розміру позовних вимог розрахунку валютного коригування, який є необхідним для обґрунтування ціни позову.

Натомість, відповідний розрахунок надано представником позивача на вимогу суду, що й спричинило подання письмових пояснень від 25.03.2024.

Щодо послуги стосовно письмових пояснень, складених 26.02.2024, суд зазначає, що відповідні пояснення фактично дублюють зміст позовної заяви, з огляду на що суд також не вбачає підстав для стягнення витрат на відповідну послугу.

При цьому, щодо заявлених витрат стосовно участі адвоката у п`яти судових засіданнях по справі, суд враховує, що жодного разу явка сторін у судове засідання при розгляді справи №916/3058/23 обов`язковою не визнавалась та жодне засідання не перевищувало за тривалістю 30 хвилин.

Оскільки договором встановлено гонорар адвоката, суд оцінює співмірність таких витрат через співвідношення суми гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів (їх складності та необхідності), кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом.

Так, суд вважає завищеним розмір гонорару адвоката з урахуванням рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі та пропорційності по відношенню до сторін та предмету спору.

Відтак, з урахуванням викладених обставин, з огляду на наведені вище положення Закону, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг, часткове задоволення судом позовних вимог тощо, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 15 000 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх.№2-556/24 від 08.04.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Улф-Фінанс" про розподіл судових витрат, подану у справі №916/3058/23, задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Боскіної Алли Несторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Улф-Фінанс" (04205, м. Київ, просп. Оболонський, буд. 35-А, офіс 300, ) судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 15 000 /п`ятнадцять тисяч/ грн.

3. У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повне додаткове рішення складено 20.05.2024.

Суддя Ю.М. Щавинська