РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.05.2024Справа № 910/16025/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Петькун Д.О. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс" (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 55, )

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Преміум" (вул. Левандовська, буд. 3-А, м. Київ, 01010, )

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" (вул. Жилянська, буд.148, м. Київ, 01135, )

3)Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ БІЗНЕС" (вул. Левандовська, буд.3А, м. Київ, 01010, )

4) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 1 076 670,68 грн.

представники сторін: згідно протоколу судового засідання;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "БАНК СІЧ" (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Преміум", 2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України", 3)Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ БІЗНЕС", 4) ОСОБА_1 (далі - відповідачі) про стягнення 1 076 670,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав кредит шляхом відкриття кредитної лінії, проте, відповідачі свої зобов`язання не виконали в зв`язку з чим виникла заборгованість по основній сумі кредиту в розмірі 598 439,88 грн, та заборгованість по нарахованим відсоткам 478 230,80 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.12.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 відкладено розгляд справи до 24.01.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 відкладено розгляд справи до 14.02.2024.

13.02.2024 через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.03.2024.

13.03.2024 в системі електронний суд позивачем сформовано заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвало від 13.03.2024 замінено позивача - Акціонерне товариство "Банк Січ" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс", відкладено розгляд справи на 10.04.2024.

Ухвалою від 05.04.2024 призначено судове засідання на 08.05.2024.

В судовому засіданні представники сторін не з`явилися про розгляд справи повідомлені належним чином.

Конверти з ухвалами в цій справі надіслані відповідачам за адресами, зазначеними в позові та згідно даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС, повернуті поштовими відділеннями з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Відповідачі протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідачів про час та місце судового засідання.

У зв`язку з тим, що відповідачі не використали наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідачів не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 08.05.2024 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариство «Банк Січ» (надалі- Банк), правонаступником якого є, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» (надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПРЕМІУМ» (надалі - Відповідач 1, Позичальник) укладено Кредитний договір №246/19 про надання овердрафту за поточним рахунком від 19.08.2019 року (надалі-Кредитний договір).

Відповідну до пункту 2.1. Кредитного договору, Банку надав Позичальнику Овердрафт шляхом сплати з поточного рахунку позичальника №076 платіжних документів на суму, що перевищує залишок на рахунку на умовах Договору, максимальний ліміт встановлений в розмірі 600 000 (шістсот тисяч) гривень 00 коп. з процентною ставкою 24% річних (п.2.4 Кредитного договору) та датою остаточного повернення всіх отриманих в межах Овердрафту сум у строк до 18 серпня 2020 року включно (2.3 Кредитного договору).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором укладено ряд Договорів поруки (далі - Договори поруки).

Зокрема, між Банком та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВАНТАЖНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» Договір поруки №248/19 від 19.08.2019 року (надалі - Договір поруки 1).

19 серпня 2019 року забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором укладено між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ БІЗНЕС» Договір поруки від № 247/19 (далі - Договір поруки 2).

Також, 19 серпня 2019 між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір поруки №249/19 (далі - Договір поруки 3).

Згідно умов Договорів поруки Поручителі зобов`язались перед Банком відповідати за належне виконання Позичальником зобов`язань, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору №246/19 про надання овердрафту за поточним рахунком від 19.08.2019 року, укладеного між Банком та Позичальником, а також всіх додаткових договорів, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо розміру Кредиту, строку дії Кредитного договору, розміру процентів, комісій та інших платежів і умов, сплати процентів за користування Кредитом, комісій та інших платежів у розмірі та в порядку, зазначеному в Кредитному договорі.

31 серпня 2020 року між сторонами укладено Договір №366/20 про внесення змін до Договору про надання овердрафту за поточним рахунком №246/19 від 19.08.2019, за яким сторони дійшли згоди змінити назву договору на «Кредитний договір про надання кредиту на умовах кредитної лінії».

За яким банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 598 439 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 88 копійок, із датою остаточного повернення всіх отриманих в межах Кредитної лінії сум до 25 грудня 2020 року, зниження ліміту відновлюваної кредитної лінії здійснюється у відповідності до графіку визначеного в п. 1.2 кредитного договору.

Пунктом 2.1. Кредитного договору, кредит надавався Банком Позичальнику в межах суми, визначеної в п. 1.1. цього Договору відповідно до цільового призначення кредиту, шляхом перерахування коштів згідно заяви Позичальника, з позичкового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816 на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_3 в АТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816.

Проценти за користування сплачуються Позичальником у розмірі встановленої Банком фіксованої ставки в розмірі 24% річних в валюті в якій надано кредит (п.2.2 Кредитного договору).

Відповідно до 2.4. проценти за користування Кредитом нараховуються Банком щоденно. Проценти за користування кредитом Позичальник сплачує щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця за попередній календарний місяць, та остаточно при повному погашенні кредиту з поточного рахунку Позичальника НОМЕР_3 в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816 (або з будь-яких інших поточних рахунків Позичальника) на рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «БАНК СІЧ» код Банку 380816.

Пунктом 2.5 Кредитного договору, встановлено, що у випадку, якщо Позичальником встановленого п.1.2 цього Договору строку погашення одержаного кредиту Позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом виходячи з фіксованої процентної ставки в розмірі 27% річних.

Позичальник зобов`язався, незважаючи на інші положення цього Договору, виконати вимогу Банку про дострокове виконання зобов`язань за цим договором і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із нарахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно цього Договору, в строк не пізніше 10 (десяти) банківських днів з моменту відправлення (надання) Позичальнику відповідної вимоги.(пункт 4.2.4 Кредитного договору в редакції із змінами та доповненнями).

Пунктом 5.3 Кредитного договору визначено, що за порушення визначених в цьому Договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісійних винагород Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Сторони дійшли згоди що, всі спори між сторонами при недосягненні згоди шляхом переговорів передаються на вирішення господарського суду. При цьому, строк, у межах якого Банк може звернутися до суду (господарського суду) з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), встановлюється тривалістю у 5 років.( 8.7. пункту Кредитного договору).

31.08.2020 Між Поручителями та Банком укладено наступні додаткові договори:

- Договір 367 /20 про внесення змін до Договору поруки №248/19 від 19.08.2019 року від 31.08.2020 року;

- Договір 368 /20 про внесення змін до Договору поруки №247/19 від 19.08.2019 року від 31.08.2020 року.

- Договір 369 /20 про внесення змін до Договору поруки №249/19 від 19.08.2019 року від 31.08.2020 року

За якими сторони дійшли згоди внести зміни до абз 1 та 2 пункту 1.1. укладеного між ними та Договором/ами поруки №247/19, 248/19, 249/19 та виклали в наступній редакції:

« 1.1. Поручитель зобов`язується перед Банком відповідати за належне виконання Позичальником Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПРЕМІУМ» зобов`язань, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору про надання кредиту на умовах кредитної лінії№ 246/19 від « 19» серпня 2019 року (далі - Кредитний договір), укладеного між Банком та Позичальником, а також всіх Додатків договорів, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо розміру ліміту Овердрафту, строку дії Кредитного договору, розміру процентів, комісій та інших платежів і умов, сплати процентів за користування Овердрафтом, комісій та інших платежів у розмірі та в порядку, зазначеному в Кредитному договорі, в тому числі зобов`язань щодо:

- погашення заборгованості за Овердрафтом у розмірі 598 439,88 (П`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 88 копійок не пізніше « 25» грудня 2020 р. включно;».

Станом на день подання позовної заяви, Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 598 439,88 (П`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 88 копійок.

Відповідачі свої обов`язки за Кредитним договором та Договорам поруки не виконали, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по основній сумі кредиту - 598 439 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 88 коп.; заборгованість по нарахованих та несплаченим процентам - 478 230,80 (чотириста сімдесят вісім тисяч двісті тридцять) гривень 99 коп.

Позивач звернувся до Відповідачів з вимогами (повідомленням) від 03.10.2022 за вих. №1575/11-1-ТА, від 03.10.2022 № 1575/11-1-ТА в яких просив здійснити погашення заборгованості за кредитним договором № 246/19 від 19.08.2019, яка залишена без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши Відповідачу 1 кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 598 439,88 (П`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 88 копійок (ліміт кредитної лінії).

Проте, Відповідач 1 порушив договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим виникла заборгованість по основній сумі кредити в розмірі 598 439, 88 грн. та заборгованість по нарахованих та несплаченим процентам - 478 230,80 грн.

Відповідач 1 дану обставину не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач 1 своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Щодо вимог до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ БІЗНЕС", ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач та відповідачі 2,3,4 уклали договір поруки № 248/19 від 19.08.2019, №247/19 від 19.08.20219, №249/19 від 19.08.2019, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Порука створює права для кредитора та обов`язки для поручителя, безпосередньо на права та обов`язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов`язань не впливає, оскільки зобов`язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються. Такий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 р. у справі N 6-51цс11.

Факт порушення боржником - відповідачем-1 своїх зобов`язань відповідачі 2,3,4, не заперечили, доказів протилежного не надали.

Частина 3 ст. 554 ЦК надає можливість встановлювати поруку стосовно виконання одного й того ж зобов`язання з боку декількох осіб (співпоручителів) шляхом укладення між кредитором і кількома поручителями одночасно одного спільного договору поруки і закріплює як солідарну відповідальність поручителів з боржником перед кредитором, так і солідарну відповідальність поручителів між собою, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Зважаючи на те, що норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов`язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись ст. 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника і кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 статті 554 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 1.1. договорів поруки сторони узгодили, що поручитель зобов`язується перед банком відповідати за належне виконання відповідачем 1 зобов`язань, що випливають (та/або випливатимуть) з договору №246/19 про надання овердрафту за поточним рахунком від 19.08.2019, укладеного між банком та позичальником, а також всіх додатків договорів, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо розміру ліміту овердрафту, строку дії кредитного договору, розміру процентів, комісій та інших платежів і умов, сплати процентів за користування овердрафтом.

Враховуючи зазначене, станом на дату прийняття рішення обов`язок по поверненню кредитних коштів у повному обсязі настав, заборгованість по кредиту в розмірі 598 439,88 грн основного боргу та 478 230,80 грн несплачених процентів клієнта перед банком належним чином доведена, документально підтверджена.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзивів на позов та не спростували твердження позивача про наявність порушення зобов`язань за договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідачів згідно з вимогами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Преміум" (вул. Левандовська, буд. 3-А, м. Київ, 01010, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" (вул. Жилянська, буд.148, м. Київ, 01135, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ БІЗНЕС" (вул. Левандовська, буд.3-А, м. Київ, 01010, ), та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс" (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 55, ) 598 439 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн 88 коп. основної заборгованості, 478 230 (чотириста сімдесят вісім тисяч двісті тридцять) грн 80 коп процентів та 16 150 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят) грн 06 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складено 20.05.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА