ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. Справа № 911/3417/23

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська агропромислова інвестиційна група»

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Кооператив Агровесна»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Весна-2011»

про припинення договору та повернення грошових коштів

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кооператив Агровесна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська агропромислова інвестиційна група»

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за участю представників

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;

відповідача 1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Демянова Н.І. адвокат, ордер серії АА № 1385164 від 21.12.2023;

відповідача 2 за первісним позовом: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська агропромислова інвестиційна група» (далі позивач, ТОВ «УАІГ») звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою № 02/01 від 02.11.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кооператив Агровесна» (далі відповідач 1, ТОВ «Кооператив Агровесна») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Весна-2011» (далі відповідач 2, ТОВ «Агрофірма «Весна-2011»), у якій просить суд:

- припинити угоду про спільну діяльність по виробництву ягід від 31.08.2019 (далі Угода), укладену між ТОВ «УАІГ» та ТОВ «Кооператив Агровесна»;

- зобов`язати ТОВ «Кооператив Агровесна» повернути надане позивачем майно, а саме грошові кошти у загальному розмірі 1000050,00 грн;

- зобов`язати ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» повернути безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти у загальному розмірі 420000,00 грн.

Позов пред`явлений з підстав неналежного виконання ТОВ «Кооператив Агровесна» взятих на себе зобов`язань за Угодою та істотного порушення такої Угоди. Позовні вимоги в частині до ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» обгрунтовані тим, що внаслідок введення позивача в оману, сплачені останнім на виконання Угоди грошові кошти безпідставно оприбутковані на підприємство відповідача 2, який не має жодного відношення до Угоди.

Господарський суд Київської області ухвалою від 04.12.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 08.01.2024.

Через канцелярію суду 05.01.2024 ТОВ «Кооператив Агровесна» подало відзив на позовну заяву від 04.01.2024, у якому відповідач 1 просив суд визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву та поновити відповідний строк.

У підготовчому засіданні 08.01.2024 суд поновив ТОВ «Кооператив Агровесна» процесуальний строк на подання відзиву з мотивів, викладених в ухвалі від 08.01.2024.

Через канцелярію суду 08.01.2024 ТОВ «Кооператив Агровесна» подало зустрічну позовну заяву від 05.01.2024 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, у якій просить суд зобов`язати ТОВ «УАІГ» власними силами та коштами звільнити земельну ділянку за кадастровим номером :03:014:0255, що розташовується за адресою: Київська область, Макарівський район, с/рада Ніжиловицька, яка перебуває у строковому платному користуванні ТОВ «Кооператив Агровесна», від належного ТОВ «УАІГ» майна, яким є конструкції теплиць «Gothik», шляхом їх демонтажу та вивезення з території ТОВ «Кооператив Агровесна» за адресою: 08021, Київська обл., Макарівський р-н, с. Ніжиловичі, вул. Петровського, буд. 126.

Обгрунтовуючи зустрічний позов, відповідач 1 за первісним позовом посилається на те, що його вимоги стосуються звільнення території ТОВ «Кооператив Агровесна» від належного ТОВ «УАІГ» майна, яким, за твердженнями відповідача 1 за первісним позовом, є конструкції теплиці, що, починаючи з 2019 року, перебувають на території ТОВ «Кооператив Агровесна» без належних на те правових підстав, внаслідок невиконання ТОВ «УАІГ» умов Угоди про спільну діяльність по виробництву ягоди від 31.08.2019 про її продаж, припинення дії якої та стягнення коштів за невиконання якої є предметом первісного позову у цій справі.

Суд ухвалою від 15.01.2024 поновив ТОВ «Кооператив Агровесна» пропущений процесуальний строк для подання зустрічного позову, прийняв зустрічний позов ТОВ «Кооператив Агровесна» від 05.01.2024 до ТОВ «УАІГ» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднав вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Через канцелярію суду 12.02.2024 ТОВ «УАІГ» подало відповідь № 12/01 від 12.02.2024 на відзив на позовну заяву.

З метою вирішення питань, визначених частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд неодноразово оголошував перерву у підготовчому засіданні, строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів на підставі ухвали від 29.01.2024.

Господарський суд Київської області ухвалою від 04.03.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 25.03.2024.

У судовому засіданні 25.03.2024 суд, не оголошуючи про початок розгляду справи по суті, постановив ухвалу про відкладення розгляду справи на 08.04.2024.

У судовому засіданні 08.04.2024 суд розпочав розгляд справи по суті та заслухав вступне слово представниці ТОВ «Кооператив Агровесна» щодо вимог заявленого зустрічного позову, а також стосовно змісту та підстав заперечень проти первісного позову, після чого постановив ухвалу про відкладення розгляду справи на 22.04.2024.

У судове засідання представники позивача за первісним позовом та відповідача 2 за первісним позовом не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Відповідач 2 за первісним позовом у процесі розгляду справи відзив на первісний позов не подав, явку повноважного представника в жодне судове засідання не забезпечив.

Суд врахував, що відповідно до частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Крім того частиною першою статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що позивач за первісним позовом та відповідач 2 за первісним позовом належним чином повідомлялись про розгляд справи, а також зважаючи про встановлені ГПК України строки розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та вирішення спору за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 22.04.2024 після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, представниця позивача за зустрічним позовом виступила із заключним словом, посилаючись на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до статті 240 ГПК України, 22.04.2024 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представниці позивача за зустрічним позовом, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги за первісним та за зустрічним позовами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кооператив Агровесна» (сторона-1) та ТОВ «УАІГ» (сторона-2) уклали 31.08.2019 угоду про спільну діяльність по виробництву ягоди (далі Угода).

Відповідно до пункту 1 Угоди, укладаючи дану Угоду сторони дійшли згоди щодо необхідності здійснення спільних дій з метою вирощування ягідної продукції (надалі іменується «насадження») на площі (нетто) 4,0-24 га (в період 2019-2059 роки). Для реалізації проекту сторони зобов`язуються виконати наступні умови:

1.1. Створити нову юридичну особу: статутний капітал 2 млн грн; частка сторони-1 40%; частка сторони-2 60%; назва пропозиція сторони-2; юридична адреса: Київська обл., Макарівський р-н, с. Ніжиловичі, вул. Петровського 126; директор призначається стороною-1; головний бухгалтер призначається стороною-2.

1.2. Укласти договір оренди земельних ділянок, строком на 40 років. Вартість оренди 1 га на рік 1250 доларів США. Розрахунок проводиться в еквіваленті на гривню по курсу НБУ, контрольна дата дата підписання договору оренди спільним товариством, кожного року.

1.3. Укласти договір відшкодування витрат на обслуговування інфраструктури у розмірі 15% від вартості оренди землі; яка ґрунтується на гривневому еквіваленті зазначеної суми у пункті « 1.2».

1.4. Продаж новоствореній спільній юридичній особі Теплицю «Gothik» 1 шт., розміром 10.432 кв. м по ціні 70000,00 доларів США. Розрахунки за теплицю проводяться рівними частинами щорічно 15 жовтня в період 2022-2029 рр. (по курсу НБУ на 15.10 кожного року). Демонтаж, перевезення та монтаж теплиці вартістю 900000,00 гривень здійснюється за рахунок новоствореної спільної юридичної особи, форма розрахунків готівка. Продаж теплиці може відбутися з ТОВ «Аль-Двейк Холдинг Груп», яке має спільного власника із стороною-2.

1.5. ТОВ «Аль-Двейк Холдинг Груп», яке має спільного власника із стороною сторони-2 продає новоствореній спільній юридичній особі трактор МТЗ 82.1 балансовою вартістю 480 000 (чотириста дев`яносто тисяч) з відтермінуванням оплати до 31.12.2020 року 31.03.2020.

1.6. Закласти у 2019 році на полі № 8 насадження: лохини площею 3 га, ягідний мікс (малина, ожина, аґрус) площею 1 га.

1.7. Подати документи для отримання компенсації по закладанню молодих насаджень (скористатись програмою державної підтримки по закладанню молодих насаджень можливо за умови відображення насаджень на балансі ТОВ «Кооператив Агровесна» з подальшим продажем сформованого біоактивну на новостворену юридичну особу.

1.8. Орієнтовна вартість закладання (проект; підготовка грунту; ТМЦ (торф, щепа, тирса, плівка); система зрошення; посадковий матеріал; посадка, догляд рік посадки) 1 га насаджень: лохина 500 тис. грн; ягідний мікс 400 тис. грн. Загальна орієнтовна вартість закладання насаджень у 2019 році 2 млн грн.

1.9. Сторони беруть на себе фінансування закладання насаджень площею 4 га у співвідношенні: сторона-1 40%, сторона-2 60%.

1.10. Сторона 1 бере на себе зобов`язання по агрономічному супроводу.

За умовами пункту 2 Угоди сторони зобов`язуються забезпечити фінансування наступним графіком:

- закладання насаджень: 02.09.2019 100 тис. грн; 02.09.2019 900 тис. грн; 16.09.2019 500 тис. грн; 16.09.2019 250 тис. грн; 23.09.2019 250 тис. грн;

- роботи по переміщенню теплиці: 02.09.2019 225 тис. грн; 16.09.2019 225 тис. грн; 14.10.2019 225 тис. грн; 01.11.2019 225 тис. грн.

Пунктом 3 Угоди визначено, що повернення фінансування здійснюється за рахунок отриманої компенсації та доходів господарської діяльності по вирощуванню ягідної продукції.

Згідно із пунктом 4 Угоди надання та повернення фінансування здійснюється в гривні без прив`язки до будь-якої іншої валюти, готівковими коштами в касу підприємства, з отриманням касових ордерів, які будуть невід`ємними додатками до даної Угоди. Накладні та квитанції, від придбаних, товарів, та операцій, будуть надані, в оригіналі, новоствореному суб`єкту господарювання та обом сторонам, у межах встановленого партнерства.

Відповідно до пункту 6 Угоди остання складена при повному розумінні сторонами її умов та термінології українською та англійською мовами у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі сторін.

ТОВ «Кооператив Агровесна» (замовники-1), ТОВ «УАІГ» (замовники-2) та ФОП Андрющенко Ю.М. (виконавець) уклали 02.09.2019 договір про виконання робіт з демонтажу, транспортуванню та монтажу теплиці (далі договір від 02.09.2019), відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язався виконати для замовника послуги по демонтажу, транспортуванню та монтажу теплиці «Gothik» 1 шт., розміром 10.432 кв. м (надалі теплиця).

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору від 02.09.2019 демонтаж теплиці виконавець здійснює за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, село Ставище. Монтаж теплиці виконавець здійснює за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Ніжиловичі, вул. Петровського, 126.

У пункті 2.1 договору від 02.09.2019 сторони погодили наступний графік виконання робіт, зокрема: 31.10.2019 закінчення монтажу теплиці.

За умовами пунктів 3.1, 3.3 договору від 02.09.2019 вартість робіт передбачена цим договором становить 900000,00 грн. Детальний перелік робіт а так же кошторис наведені у додатку 1 до даного договору. Розрахунки за виконані роботи проводяться у касу підприємства виконавця поступово, в межах чинного законодавства.

Приймання-передача виконаних робіт здійснюється сторонами згідно акту приймання-передачі виконаних робіт, що підписується уповноваженими представниками сторін (пункт 4.1 договору від 02.09.2019).

Сторони підписали додаток 1 до договору від 02.09.2019 «Кошторис по демонтажу/монтажу теплиці площею 10 432 кв. м».

ТОВ «Кооператив Агровесна» (сторона-1) та ТОВ «УАІГ» (сторона-2) уклали 02.09.2019 додаткову угоду до договору від 02.09.2019, відповідно до пункту 1 якої дійшли згоди, що фінансування демонтажу, транспортування та монтажу теплиць, буде здійснюватись наступним чином: сторона-1 40% від загальної суми; сторона-2 60% від загальної суми.

Листом від 23.11.2020, мотивованим тим, що TOB «Кооператив» є засновником TOB «Дім ягід» та займається підготовкою до річної звітності 2020 року, ТОВ «Кооператив Агровесна» звернулось до партнерів із проханням надати такі документи: завіренні копії статутних документів ТОВ «Дім ягід»; всі завіренні копії протоколів загальних зборів засновників ТОВ «Дім ягід»; всі завіренні копії дод. договорів ТОВ «Дім ягід»; наказ про призначення директора ТОВ «Дім Ягід».

Також ТОВ «Кооператив Агровесна» просило надати: 2019 рік фінансову та податкову звітність; поточний 2020 рік фінансову та податкову звітність (у разі подання вказати перелік такої звітності 1 квартал 2020 року 9 місяців 2020 року); бухгалтерську звітність за 2019-2020 року, на основі якої подавались звіти.

Крім того у цьому листі ТОВ «Кооператив Агровесна» поставило такі додаткові питання: «Чи в поточному році здійснювались закупівлі за готівку з формуванням авансового звіту? Якщо так, то надайте будь-ласка реєстр таких авансових звітів або оборотна-сальдову відомість за відповідним рахунком чи перелік здійснених операцій без формування авансових звітів (тобто без проведення в бухгалтерському обліку. У кого знаходиться печатка ТОВ «Дім ягід». Чи повідомляли ви про будь-які проведені дії в 2019-2020 році ТОВ «Кооператив» та існуючого директора Товариства.».

ТОВ «УАІГ», у відповідь на лист ТОВ «Кооператив Агровесна» від 23.11.2020, у своєму листі від 27.11.2020 № 27-11-01/20 зазначило, що в повному обсязі виконує зобов`язання за Угодою, зокрема:

1) пункт 1.1 Угоди виконано, створено нову юридичну особу, куди за квотою ТОВ «Кооператив Агровесна» призначено афілійовану особу директора Ткачука Олександра Олександровича;

2) пункт 1.2 Угоди в процесі укладення договору оренди земельної ділянки строком на 40 (сорок) років із погодженою орендною платою (на жаль, орендодавець поки відмовляється обговорювати окремі спірні положення, наполягаючи виключно на своїй редакції вказаного договору оренди);

3) пункт 1.3 Угоди в процесі укладення договір про відшкодування витрат на обслуговування інфраструктури;

4) пункт 1.4 Угоди демонтаж, транспортування та монтаж теплиць відбувся із території ТОВ «УАІГ» на територію TOB «Кооператив Агровесна». Фактично, на сьогодні, теплиці вартістю 70000,00 дол. США, згідно з пунктом 1.4 Угоди, знаходяться у повному розпорядженні ТОВ «Кооператив Агровесна» та ТОВ «Дім ягід»;

5) пункт 1.5 Угоди трактор МТЗ 82.1 перевезено на територію ТОВ «Кооператив Агровесна», але продаж на сьогодні не проведено у зв`язку з відсутністю інформації та документів про фінансовий стан ТОВ «Дім ягід»;

6) пункт 1.9 Угоди та пункт 3 додаткової угоди до договору про виконання робіт з демонтажу, транспортування та монтажу теплиць виконано, проведено фінансування зі сторони ТОВ «УАІГ» загальним розміром 1740000,00 грн.

Водночас ТОВ «УАІГ» у листі від 27.11.2020 № 27-11-01/20 зауважило на відсутність дій з виконання ТОВ «Кооператив Агровесна» Угоди, зокрема:

1) пункт 2 Угоди не забезпечується фінансування у встановленому розмірі і пропорціях;

2) не виконується пункт 3 Угоди не проведено зарахування на поточний рахунок Товариства отриманої державної компенсації за висадку багаторічних насаджень на території 4 га;

3) не виконується пункт 4 Угоди не забезпечується ознайомлення ТОВ «УАІГ» як учасника із первинно-фінансовими документами, які мали б підтверджувати як виконання пунктів 1.10, 3 і 4.1 Угоди, так і напрями витрачання наданого ТОВ «УАІГ» фінансування у розмірі 1740000,00 грн;

4) ТОВ «УАІГ» підтверджує закладення насаджень та повному агрономічному супроводу від ТОВ «Кооператив Агровесна» даних насаджень (лохина, ягідний мікс) згідно з пунктами 1.6 та 1.10 Угоди. Але на 27.11.2020 вказані насадження не мають жодного юридичного відношення до ТОВ «Дім ягід» та знаходяться повністю на балансі та розпорядженні ТОВ «Кооператив Агровесна». Пункт 1.7 Угоди не виконано.

ТОВ «УАІГ» вказало, що ТОВ «Кооператив Агровесна» жодним чином не декларує виконання своїх зобов`язань із формування статутного капіталу створеного ТОВ «Дім ягід», чим ставиться під сумнів подальша співпраця. ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ПАРТНЕР ГРУП» обслуговуюча бухгалтерська компанія, яка підписала договір про надання бухгалтерських послуг із ТОВ «Дім ягід» від 27.07.2020, не має жодної інформації з приводу діяльності ТОВ «Дім ягід» для забезпечення подачі звітності і ведення офіційної бухгалтерії Товариства та оплати рахунків.

ТОВ «УАІГ» у листі від 27.11.2020 № 27-11-01/20 запропонувало невідкладно розглянути: оформлення багаторічних насаджень на території 4 га у статутний капітал ТОВ «Дім ягід» із відповідною постановкою на баланс Товариства; сформувати власну частку у статутному капіталі шляхом відповідного перерахування на поточний рахунок ТОВ «Дім ягід» вже отриманої державної компенсації за багаторічні насадження. У зв`язку із цим запропоновано провести 10.01.2020 щорічні загальні збори учасників ТОВ «Дім ягід» ().

Відповідно до заяви від 23.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кооператор Агровесна» () як учасник ТОВ «Дім ягід», в якому Товариству з обмеженою відповідальністю «Кооператор Агровесна» належить частка статутного капіталу в розмірі 800000,00 грн, що становить 40% статутного капіталу ТОВ «Дім ягід», повідомило про свій вихід зі складу учасників ТОВ «Дім ягід». Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. та зареєстрована в реєстрі за № 873.

У відповіді від 08.04.2021 за вих. № 08-04/21-01 на листа від 01.04.2021 щодо варіантів виходу зі спільного проекту ТОВ «Дім ягід», запропонованих ТОВ «Кооператив Агровесна», ТОВ «УАІГ» повідомило, що не бажає продовжувати Угоду з її подальшим розірванням та повернення раніше внесених інвестицій у розмірі 1200000,00 грн. Крім того викладено пропозицію щодо повернення ТОВ «Кооператив Агровесна» на користь ТОВ «УАІГ» суми готівкового внеску у розмірі 1200000,00 грн одним готівковим платежем, в день підписання додаткової угоди про розірвання Угоди про спільну діяльність по виробництву ягоди від 31.08.2019, та викупу ТОВ «Кооператив Агровесна» теплиці «REF IL-CK-146» за 60000,00 дол. США без розстрочки платежу, без урахування витрат на транспортування та встановлення теплиць на території ТОВ «Кооператив Агровесна», які дорівнюють 17790,00 доларів США згідно із договором про виконання робіт з демонтажу, транспортування та монтажу теплиць від 02.09.2019, які ТОВ «УАІГ» не бере на себе.

Листом № 26 від 15.04.2021 ТОВ «Кооператив Агровесна» повідомило, що станом на 15.04.2021 останнє не є учасником юридичної особи ТОВ «Дім ягід», яка була створена в рамках Угоди. ТОВ «Кооператив Агровесна» вказало на невиконання ТОВ «УАІГ» зобов`язань, взятих за Угодою, що стало наслідком відсутності ведення належного фінансового та податкового обліку ТОВ «Дім ягід», а також неоформленості трудових відносин із директором ТОВ «Дім ягід».

ТОВ «Кооператив Агровесна» у листі № 26 від 15.04.2021 зауважило, що однією з умов реалізації інвестиційного проекту мав стати продаж новоствореній спільній юридичній особі теплиці «Gothik», що належить на праві власності ТОВ «УАІГ». Пропозиція ТОВ «Кооператив Агровесна» щодо можливого викупу ним конструкцій для теплиць за ціною 20000,00 доларів США була виключно виявом добросовісності ТОВ «Кооператив Агровесна», спрямованої на мінімізацію витрат ТОВ «УАІГ» на її демонтаж та новий монтаж. Наразі ТОВ «УАІГ» є одноосібним учасником ТОВ «Дім ягід», а тому не позбавлене можливості здійснити її продаж на користь виключно ТОВ «Дім ягід» або ж TOB «Аль-Двейк Холдинг Груп», яке має спільного власника з ТОВ «УАІГ», за ціною, визначеною у пункті 1.4 Угоди.

ТОВ «Кооператив Агровесна» просило також врахувати, що наразі належне ТОВ «УАІГ» майно, яким є конструкції теплиць «Gothik», перебуває на території ТОВ «Кооператив Агровесна» без будь-яких належних для того правових підстав, а тому ТОВ «Кооператив Агровесна» вкотре звертається з вимогою звільнити належну йому земельну ділянку від належного ТОВ «УАІГ» майна. Водночас ТОВ «Кооператив Агровесна» зазначило, що ТОВ «УАІГ» може повернути вкладені інвестиції: шляхом продажу своєї частки у статутному капіталі ТОВ «Дім ягід» на користь будь-якої особи; шляхом продажу частки у насадженнях (ТОВ «Кооператив Агровесна» готове придбати (викупити) частку ТОВ «УАІГ» у насадженнях за 600000,00 грн).

Крім іншого ТОВ «Кооператив Агровесна» у листі № 26 від 15.04.2021 також вказало, що попри пасивну участь ТОВ «УАІГ» у інвестиційному проекті за Угодою про спільну діяльність, починаючи з 01.09.2020 та станом на 15.04.2021, ТОВ «Кооператив Агровесна» продовжує догляд та підтримку спільних саджанців у належному стані, що має наслідком понесення останнім збитків на суму понад 150000,00 грн кожного місяця.

Зрештою, ТОВ «Кооператив Агровесна» вимагало звільнити належну ТОВ «Кооператив Агровесна» земельну ділянку від майна (конструкцій для теплиць «Gothik») ТОВ «УАІГ», шляхом його демонтажу та вивезення з території ТОВ «Кооператив Агровесна» силами ТОВ «УАІГ» у термін до 23.04.2021 (включно), у випадку, якщо жодна із запропонованих у листі № 26 від 15.04.2021 пропозицій не є актуальною для ТОВ «УАІГ».

У липні 2023 року ТОВ «УАІГ» надіслало на адресу ТОВ «Кооператив Агровесна» та ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» претензію № 07-10-/23-01 від 10.07.2023 з вимогою до ТОВ «Кооператив Агровесна» оплатити на рахунок ТОВ «УАІГ» заборгованість у вигляді проінвестованих за Угодою коштів в розмірі 1076690,00 грн та 143200,00 доларів США в доларовому еквіваленті.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (№ 31433067 станом на 15.09.2023) 25.10.2019 здійснено державну реєстрацію створення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім ягід» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43309426); номер запису: 0001990; основний вид діяльності: 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників.

За інформацією вказаного витягу, станом на 15.09.2023 до переліку засновників (учасників) юридичної особи входять: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Аль-Двейк Абдулла і ТОВ «УАІГ». Останньому належить 100% статутного капіталу ТОВ «Дім ягід» у розмірі 1200000,00 грн. Керівником ТОВ «Дім ягід» є Ткачук Олександр Олександрович.

Відповідно до викладених у первісному позові обставин, оскільки спільне товариство ТОВ «Дім ягід», обов`язковість створення якого було обумовлено Угодою, фактично зареєстровано лише 25.10.2019, а потреба закуповувати сировину задля вирощування насаджень виникла раніше (що обумовлено сезонністю), сторони домовились розпочати здійснювати фінансування раніше. Позивач за первісним позовом стверджує, що з метою виконання взятих на себе обов`язків ТОВ «УАІГ» здійснило фінансування заходів, передбачених договірними відносинами між сторонами в повному обсязі.

Так, за твердженнями позивача за первісним позовом, останній здійснив фінансування передбачених Угодою заходів шляхом сплати готівкою 1050000,00 грн на користь ТОВ «Кооператив Агровесна» та 420000,00 грн готівкою на користь ТОВ «Агрофірма «Весна-2011».

Ці обставини позивач за первісним позовом доводить долученими до первісного позову копіями квитанцій до прибуткового касового ордера:

- № 569 від 02.09.2019 про прийняття від «Українська Агропромислова інвестиційна група» в касу ТОВ «Кооператив Агровесна» 600000,00 грн, підписана головним бухгалтером Суаришвілі Я.О. та касиром Шелих А.О.;

- № 284 від 16.09.2019 про прийняття від «Українська Агропромислова інвестиційна група» в касу «Кооператив Агровесна» 450000,00 грн, підписана головним бухгалтером Суаришвілі Я.О.;

- № 320 від 17.10.2019 про прийняття від «Українська Агропромислова інвестиційна група» в касу АФ «Весна-2011» 285000,00 грн, підписана головним бухгалтером Суаришвілі Я.О.;

- № 338 від 01.11.2019 про прийняття від «Українська Агропромислова інвестиційна група» в касу АФ «Весна-2011» 60000,00 грн, підписана головним бухгалтером Суаришвілі Я.О. та касиром Шелих А.О.;

- № 25 від 08.11.2019 про прийняття від «Українська Агропромислова інвестиційна група/ ч/з Ткачук О.А.» в касу АФ «Весна-2011» 75000,00 грн, підписана головним бухгалтером Суаришвілі Я.О. та касиром Шелих А.О.

У графі «підстава» вказаних квитанцій до прибуткового касового ордера зазначено «Угода про спільну діяльність по виробництву ягоди від 31.08.19».

Водночас, як стверджує позивач за первісним позовом, ТОВ «Кооператив Агровесна», всупереч умовам Угоди та положенням чинного законодавства, не виконало взятих на себе зобов`язань та порушило відповідні пункти Угоди, а саме:

1) пункт 1.2 Угоди з боку ТОВ «Кооператив Агровесна» відбувалось систематичне ухилення від укладання договору оренди земельних ділянок шляхом нав`язування вкрай невигідних кабальних умов та небажанням йти на перемовини до шляху узгодження справедливих по відношенню до обох сторін положень відповідного договору, внаслідок чого сторони так і не дійшли згоди щодо оформлення в установленому законом порядку орендних відносин землі, на якій здійснювалось вирощування насаджень;

2) пункт 1.4 Угоди продаж новоствореній спільній юридичній особі ТОВ «Дім ягід» теплиці так і не відбувся. Це спричинено, зокрема тим, що фактична господарська діяльність ТОВ «Дім ягід» так і не була розпочата в силу невиконання ряду вимог Угоди, які мали передувати початку такої діяльності;

3) пункт 3 Угоди повернення фінансування за рахунок отриманої компенсації та доходів господарської діяльності по вирощуванню ягідної продукції так не відбулось. ТОВ «Кооператив Агровесна» не забезпечило ознайомлення ТОВ «УАІГ» із необхідними первинно-фінансовими документами, які б підтвердили: виконання пунктів 1.10, 3, 4.1 Угоди; використання наданих ТОВ «УІАГ» коштів саме в рамках Угоди, договору про теплиці, додаткової угоди;

4) пункт 4.1 Угоди накладні та квитанції від придбаних товарів та операцій ТОВ «Кооператив Агровесна» не надало в оригіналі, натомість ретельно приховувались документи для отримання компенсації по закладанню молодих насаджень від держави, чим було порушено законне право ТОВ «УАІГ», надане статтею 1136 Цивільного кодексу України «кожний учасник договору простого товариства має право ознайомлюватися з усіма документами щодо ведення спільних справ учасників».

Окремо позивач за первісним позовом зауважив, що ТОВ «Кооператив Агровесна» не виконало зобов`язань з формування статутного капіталу ТОВ «Дім ягід». ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ПАРТНЕР ГРУП» обслуговуюча бухгалтерська компанія, яка підписала договір про надання бухгалтерських послуг із ТОВ «Дім ягід» від 27.07.2020, не отримала інформації з приводу діяльності ТОВ «Дім ягід» з ведення та подачі звітності чи здійснення будь-якого бухгалтерського обліку.

Крім того, як вказав позивач за первісним позовом, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 29.03.2021 відбулась зміна складу засновників ТОВ «Дім ягід», а саме ТОВ «Кооператив Агровесна» за одноособовим рішенням, без будь-якого повідомлення іншого засновника, невідомо яким шляхом (відчуження, відступлення, дарування частки учасника) вийшло зі складу ТОВ «Дім Ягід».

Зазначені обставини в сукупності, на переконання позивача за первісним позовом, свідчать про те, що ТОВ «Кооператив Агровесна» допустило істотне порушення Угоди, з огляду на що ТОВ «УАІГ» заявило вимогу про припинення Угоди на підставі статті 651 та пунктів 4, 7 частини першої статті 1141 Цивільного кодексу України, а також про зобов`язання ТОВ «Кооператив Агровесна» повернути надане ТОВ «УАІГ» майно у вигляді грошових коштів у розмірі 1000050,00 грн на підставі частини другої статті 1141 Цивільного кодексу України.

Загалом, за розрахунком позивача за первісним позовом, сума сплачених ним на користь відповідачів за первісним позовом коштів становить 1470000,00 грн. Водночас, відповідно до прохальної частини первісного позову, ТОВ «УАІГ» просить суд зобов`язати відповідачів за первісним позовом повернути позивачу за первісним позовом грошові кошти в загальній сумі 1420050,00 грн, зокрема: 1000050,00 грн у зв`язку із припиненням Угоди, як такі, що сплачені з метою фінансування спільної діяльності до каси ТОВ «Кооператив Агровесна»; 420000,00 грн у зв`язку із набуттям ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» грошових коштів без достатньої правової підстави.

Відповідач 1 за первісним позовом, заперечуючи проти первісного позову, вказував, зокрема на те, що спірна Угода не є ані договором про спільну діяльність, ані договором простого товариства. Натомість, на думку відповідача 1 за первісним позовом, ця Угода є своєрідним протоколом сторін про наміри, що мають реалізовуватись в майбутньому шляхом укладення відповідних правочинів. Крім того, як вказує відповідач 1 за первісним позовом, співробітництво сторін за Угодою мало трансформуватися у спільне ведення господарської діяльності у статусі засновників нової юридичної особи, створення якої передбачалось Угодою.

Також відповідач 1 за первісним позовом зауважив, що умови Угоди передбачали продаж теплиці новоствореній юридичній особі, якою є ТОВ «Дім ягід», однак позивач за первісним позовом вдається до дій, спрямованих на спонукання ТОВ «Кооператив Агровесна» викупу належного ТОВ «УАІГ» майна, яким є конструкції теплиці «Gothik».

Наразі, за твердженнями відповідача 1 за первісним позовом, вказана теплиця перебуває на території ТОВ «Кооператив Агровесна» без будь-яких належних для того правових підстав, а тому ТОВ «Кооператив Агровесна» звернулось до суду із зустрічним позовом до ТОВ «УАІГ» з вимогою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення її від належного ТОВ «УАІГ» майна.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог за первісним та за зустрічним позовами, суд виходить з такого.

За приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Необхідно зазначити, що загальними засадами цивільного законодавства, окрім інших, є свобода договору (стаття 3 Цивільного кодексу України), а відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Суд установив, що сторони уклали 31.08.2019 Угоду про спільну діяльність по виробництву ягоди, відповідно до якої дійшли згоди щодо необхідності здійснення спільних дій з метою вирощування ягідної продукції (далі насадження).

Для реалізації проекту сторони зобов`язались, зокрема: створити нову юридичну особу із статутним капіталом 2 млн грн (частка ТОВ «Кооператив Агровесна» 40%; частка ТОВ «УАІГ» 60%); укласти договір оренди земельних ділянок спільним товариством (пункт 1.2); продати новоствореній спільній юридичній особі Теплицю Gothik по ціні 70000,00 доларів США (пункт 1.4); закласти у 2019 році на полі № 8 насадження загальною орієнтовною вартістю 2 млн грн (пункт 1.6, 1.8); здійснити фінансування закладання насаджень площею 4 га у співвідношенні: ТОВ «Кооператив Агровесна» 40%; ТОВ «УАІГ» 60% (пункт 1.9) за графіком, визначеним у пункті 2 Угоди.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, 25.10.2019 ТОВ «Кооператив Агровесна» і ТОВ «УАІГ» створили Товариство з обмеженою відповідальністю «Дім Ягід».

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

За договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети (стаття 1132 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 1133 Цивільного кодексу України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв`язки.

Пунктами 4, 7 частини першої статті 1141 Цивільного кодексу України передбачено, що договір простого товариства припиняється у разі: відмови учасника від подальшої участі у договорі простого товариства або розірвання договору на вимогу одного з учасників, якщо домовленістю між учасниками не передбачено збереження договору щодо інших учасників; досягнення мети товариства або настання обставин, коли досягнення мети товариства стало неможливим.

Відповідно до частини другої статті 1141 Цивільного кодексу України у разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін. Поділ майна, що є у спільній власності учасників, і спільних прав вимоги, які виникли у них, здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. Учасник, який вніс у спільну власність річ, визначену індивідуальними ознаками, має право у разі припинення договору простого товариства вимагати в судовому порядку повернення йому цієї речі за умови додержання інтересів інших учасників і кредиторів.

Необхідно зазначити, що правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків, дійсним намірам сторін спору при укладенні оспорюваних договорів, встановити фактичні правовідносини, які склалися між сторонами, і застосувати до цих правовідносин відповідні норми матеріального права (аналогічні висновки сформульовано в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 915/166/17, від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, від 06.11.2019 у справі № 916/1424/18, від 07.07.2021 у справі № 903/601/20, від 03.11.2021 у справі № 918/1226/20, від 02.02.2022 у справі № 927/1099/20, від 29.09.2022 у справі № 918/351/21 (918/672/21)).

Аналізуючи зміст укладеної між сторонами Угоди, суд вважає, що хоча остання й містить ознаки, притаманні договору про спільну діяльність, як вважає позивач за первісним позовом, однак положення глави 77 «Спільна діяльність» Цивільного кодексу України в цьому випадку на відносини сторін не поширюються, оскільки умови Угоди передбачали створення нової юридичної особи та подальше ведення сторонами господарської діяльності саме від її імені та в її інтересах.

Виходячи зі змісту та мети Угоди, зобов`язання щодо укладення договору оренди землі, договору про відшкодування витрат на обслуговування інфраструктури сторони мали намір покласти на новостворену юридичну особою, продаж теплиці та техніки також мав бути здійснений на користь саме новоствореної юридичної особи.

Тобто після створення нової юридичної особи участь ТОВ «УАІГ» і ТОВ «Кооператив Агровесна» у їх співпраці як двох самостійних суб`єктів господарювання припиняються, натомість останні продовжують вести спільну діяльність вже через нову юридичну особу як її засновники та власники із частками у статутному капіталі 40% та 60% відповідно.

Інакше кажучи, співробітництво ТОВ «УАІГ» і ТОВ «Кооператив Агровесна» по здійсненню діяльності з вирощування ягідної продукції мало на меті спільне ведення господарської діяльності вже у статусі засновників нової юридичної особи шляхом реалізації, передбачених положеннями статті 961 Цивільного кодексу України, прав учасників юридичної особи брати участь в управлінні юридичною особою.

Таким чином, суд вважає, що укладена між сторонами Угода за своєю правовою природою не є договором про спільну діяльність чи договором простого товариства в розмінні положень статей 1130 та 1132 Цивільного кодексу України, а тому вимоги позивача за первісним позовом про припинення Угоди та повернення майна у вигляді грошових коштів в сумі 1000050,00 грн, заявлені на підставі статті 1141 Цивільного кодексу України, є необгрунтованими.

Частинами першою-третьою статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З огляду на предмет спору за первісним позовом та доводи сторін, зазначені останніми на підтвердження своїх вимог та заперечень, необхідно дослідити правову природу укладеної між ТОВ «УАІГ» і ТОВ «Кооператив Агровесна» Угоди та, з огляду на викладені в ній умови, встановити чи є вказаний правочин попереднім договором у розумінні приписів закону або ж останній є лише угодою про наміри.

Частиною п`ятою статті 182 Господарського кодексу України унормовано, що відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

В силу частини першої статті 182 Господарського кодексу України за попереднім договором суб`єкт господарювання зобов`язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором.

Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором (частина четверта статті 635 Цивільного кодексу України).

У частині шостій статті 182 Господарського кодексу України визначено, що угода сторін про наміри (протокол про наміри тощо) не визнається попереднім договором і не породжує юридичних наслідків.

Отже стаття 635 Цивільного кодексу України та стаття 182 Господарського кодексу України розрізняють два самостійних поняття попередній договір і угода сторін про наміри (протокол про наміри тощо).

Під час укладення попереднього договору необхідним є погодження всіх його істотних умов, до яких належать всі істотні умови основного договору, оскільки відсутність хоча б однієї з істотних умов майбутнього договору виключає можливість кваліфікувати відносини між сторонами як договірні. Угоди про наміри, протоколи про наміри тощо не є договорами і не породжують зобов`язання укласти в майбутньому основний договір. Таким чином, різниця між попереднім договором та угодою сторін про наміри полягає в тому, що угода про наміри, на відміну від попереднього договору, фактично не породжує для сторін ніяких правових наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/12018/17 та від 17.07.2018 у справі № 910/13249/17.

За своїм змістом укладена між сторонами у спарві Угода не є ні попереднім договором, ні цивільно-правовою угодою, оскільки в зазначеному правочині відсутні передбачені статтею 638 Цивільного кодексу України та статтею 180 Господарського кодексу України істотні умови, які є обов`язковими для усіх договорів. Угода не містить волевиявлення сторін щодо надання їй сили попереднього договору та не містить положень, які б свідчили про набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків його сторін в результаті її підписання.

Укладена між сторонами Угода фактично є своєрідним протоколом про наміри, яка не породжує ані прав, ані обов`язків для сторін, оскільки в ньому закріплені наміри сторін, які зафіксовані як перелік лише можливих зобов`язань сторін в майбутньому за умови настання певних обставин, як-от створення нової юридичної особи.

Господарський суд зазначає, що закріплення сторонами в договорах про наміри, протоколах, меморандумах тощо певних намірів не означає того, що вони будуть закріплені в основному договорі. Лише у разі, якщо такі наміри знайдуть своє відображення в положеннях основного договору, вони будуть мати юридичне значення, як умови договору.

Як свідчать матеріали справи, сторони не укладали між собою договорів (правочинів), які б передбачали реалізацію домовленостей щодо співробітництва з виробництва ягідної продукції, окрім договору від 02.09.2019 про виконання робіт з демонтажу, транспортування та монтажу теплиці.

До того ж суд зазначає, що умовами Угоди не встановлено обов`язку ТОВ «УАІГ» здійснити сплату будь-яких коштів, зокрема спірної у справі суми в розмірі 1420050,00 грн, на користь ТОВ «Кооператив Агровесна» і ТОВ «Агрофірма «Весна-2011».

Так, за змістом частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У спірних правовідносинах жодна із сторін Угоди не виступає кредитором іншої сторони, тобто сторони не мають зобов`язань одна перед одною. Фактично ця Угода не створює жодних наслідків внаслідок невиконання її сторонами.

Отже відсутність всіх істотних умов, притаманних будь-якому договору, а також юридичних наслідків під час виконання/невиконання Угоди, виключає застосування до спірних правовідносин правових норм, які регулюють договірні правовідносини, в тому числі статті 651 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач за первісним позовом в якості правової підстави припинення спірної Угоди.

Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом про припинення Угоди та зобов`язання ТОВ «Кооператив Агровесна» повернути на користь ТОВ «УАІГ» майно у вигляді грошових коштів у сумі 1000050,00 грн, заявлені на підставі статей 651 та 1141 Цивільного кодексу України, є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Обгурнтовуючи вимогу до ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» про повернення безпідставно набутих коштів, позивач за первісним позовом посилається на те, що оскільки згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Кооператив Агровесна» і ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» мають однаковий склад засновників та спільну юридичну адресу, отже вони є підконтрольними одним і тим самим особам. Позивач за первісним позовом стверджує, що його було введено в оману, адже частина грошей, які він цілеспрямовано сплачував (і вважав, що так воно і відбувалось) на виконання спірної Угоди, були оприбутковані на інше підприємство, а саме на ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» відповідно до прибуткових касових ордерів № 320 від 17.10.2019, № 338 від 01.11.2019, № 25 від 08.11.2019). Позивач за первісним позовом вказує, що згідно з даними, зазначеними у графі «підстава оплати» прибуткових касових ордерів це «Угода про спільну діяльність по виробництву ягоди від 31.08.2019», до якої ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» взагалі не має жодного відношення, адже стороною-1 за Угодою виступає ТОВ «Кооператив Агровесна». Жодних домовленостей ТОВ «УАІГ» із ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» ніколи не існувало, перемовин не відбувалось, договорів не укладалось.

Таким чином, на переконання позивача за первісним позовом, грошові кошти в сумі 420000,00 грн підлягають поверненню ТОВ «УАІГ» на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно набуті ТОВ «Агрофірма «Весна-2011».

Вирішуючи спір у частині вказаних вимог ТОВ «УАІГ» до ТОВ «Агрофірма «Весна-2011», суд виходить із такого.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

Тлумачення як статті 3 Цивільного кодексу України загалом, так і пункту 6 статті 3 Цивільного кодексу України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 236 ГПК України).

Схожий по суті висновок зроблений у пункті 8.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, в якій вказано, що «водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах».

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зазначено, що: «добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України).

Передбачений статтею 1212 Цивільного кодексу України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 Цивільного кодексу України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того, чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.04.2024 у справі № 127/12240/22.

Відповідно до обставин цієї справи, ТОВ «УАІГ» сплатило на користь ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» кошти, знаючи, що між ним та відповідачем 2 за первісним позовом відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) з повернення коштів. ТОВ «УАІГ» добровільно сплачувало кошти, а тому поведінка позивача за первісним позовом є суперечливою (тобто потерпіла особа вільно і без помилки погодилася на настання невигідних для себе наслідків).

Позивач за первісним позовом, сплативши у жовтні та листопаді 2019 року трьома платежами відповідачу 2 за первісним позовом кошти, маючи тривалий час в своєму розпорядженні квитанції до прибуткових касових ордерів, у яких вказано конкретну юридичну особу, до каси якої вносились кошти, більш ніж протягом трьох років не пред`явив жодної претензії до ТОВ «Агрофірма «Весна-2011», зокрема у зв`язку із помилковою сплатою таких коштів, та не вимагав їх повернення. Навіть долучена до матеріалів позову претензія ТОВ «УАІГ» за вих. № 07-10-/23-01 від 10.07.2023 хоча й надсилалась на адресу ТОВ «Агрофірма «Весна-2011», проте у такій претензії позивач за первісним позовом не висував жодних вимог до відповідача 2 за первісним позовом, у тому числі про повернення помилково сплачених чи безпідставно набутих коштів.

Доводи позивача за первісним позовом про введення його в оману у зв`язку із оприбуткуванням внесеної ТОВ «УАІГ» на підприємство відповідача 2 за первісним позовом готівки суд вважає безпідставними, оскільки, сплачуючи такі кошти, позивач за первісним позовом не був позбавлений можливості одразу, безпосередньо під час внесення готівки в касу, пересвідчитись у правильності здійснення господарської операції, зокрема перевірити особу-отримувача відповідних коштів.

Відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій (аналогічна правова позиція викладена у пункті 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

Оскільки позивач за первісним позовом не був зобов`язаний сплачувати кошти внаслідок відсутності договірних відносин із відповідачем 2 за первісним позовом щодо співробітництва з виробництва ягідної продукції, а також будь-яких інших зобов`язань, проте він неодноразово здійснив ці платежі, не пересвідчившись у їх правильності, та більш ніж протягом декількох років не висловив на адресу ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» жодної претензії, його поведінка щодо вимоги повернення цих коштів є вочевидь суперечливою та недобросовісною.

Отже, на переконання суду, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «УАІГ» до ТОВ «Агрофірма «Весна-2011» про повернення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 420000,00 грн.

Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає первісний позов необґрунтованим, безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Водночас ТОВ «Кооператив Агровесна» звернулось до ТОВ «УАІГ» із зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Під час розгляду зустрічного позову суд установив, що 19.03.2019 ОСОБА_3 (орендодавець) і ТОВ «Кооператив Агровесна» (орендар) уклали договір оренди землі № 7, відповідно до пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що передбачає використання орендарем земельної ділянки для вирощування, переробки та реалізації плодово-ягідної продукції, з кадастровим номером :03:014:0255, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, с/рада Ніжиловицька.

За змістом пункту 2 договору оренди землі № 7 від 19.03.2019 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,3327 га, за складом угідь рілля, з кадастровим номером :03:014:0255, яка належить орендодавцю на праві власності.

За умовами пунктів 3, 4 договору оренди землі № 7 від 19.03.2019 на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна та інші об`єкти інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду без будинків, будівель, споруд та інших об`єктів.

Відповідно до пункту 8 договору оренди землі № 7 від 19.03.2019 останній укладено на 7 (сім) років. Строк оренди починає рахуватися з дати державної реєстрації права оренди.

Земельна ділянка передається в оренду для ведення особистого селянського господарства, що передбачає використання орендарем земельної ділянки для вирощування плодово-ягідної продукції, розбудови інфраструктури для її подальшої переробки, зберігання та реалізації (пункт 18 договору оренди землі № 7 від 19.03.2019).

Відповідно до акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди землі від 18.03.2019 № 7 орендодавець передала орендарю земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:014:0255 площею 4,3327 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, с/рада Ніжиловицька.

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер витягу: 161240469 від 27.03.2019) 22.03.2019 проведено державну реєстрацію права оренди на вказану земельну ділянку за ТОВ «Кооператив Агровесна».

Позивач за зустрічним позовом стверджує про те, що наразі право на вільне та безперешкодне користування орендованою земельною ділянкою порушується ТОВ «УАІГ», яке розмістило на зазначеній земельній ділянці належне йому на праві власності майно, яким є конструкції теплиці «Gothik» без належної на те правової підстави.

Як зауважує позивач за зустрічним позовом, положеннями пункту 1.4 Угоди сторони передбачили продаж у майбутньому новоствореній юридичній особі належні ТОВ «УАІГ» конструкції теплиці «Gothik». Однак, за твердженнями позивача за зустрічним позовом, з 2019 року та по день подання цього зустрічного позову продаж відповідних конструкцій теплиці не відбувся, а сама конструкція неправомірно перебуває на території ТОВ «Кооператив Агровесна», оскільки жодних угод та/бо правочинів, що зумовлювали б правомірне перебування на його території зазначених конструкцій, не укладалося сторонами.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що зазнає порушення його права вільного та безперешкодного користування земельною ділянкою, яка перебуває у останнього на праві оренди, а тому просить суд зобов`язати ТОВ «УАІГ» власними силами та коштами звільнити земельну ділянку за кадастровим номером :03:014:0255, що розташовується за адресою: Київська область, Макарівський район, с/рада Ніжиловицька, яка перебуває у строковому платному користуванні ТОВ «Кооператив Агровесна», від належного ТОВ «УАІГ» майна, яким є конструкції теплиць «Gothik», шляхом їх демонтажу та вивезення з території ТОВ «Кооператив Агровесна» за адресою: 08021, Київська обл., Макарівський р-н, с. Ніжиловичі, вул. Петровського, буд. 126.

Положеннями статті 20 Господарського кодексу України та статті 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, дійшовши висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. При цьому, вирішуючи господарський спір, суд повинен дотримуватися певного алгоритму дій, а саме з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.10.2021 у справі № 916/1769/20.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику (або титульному володільцю) в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Крім того, негаторний позов має на меті усунення тривалих порушень зазначених повноважень власника, а не тих, що мали місце в минулому, що обумовлює непоширення на вимоги за негаторним позовом строків позовної давності.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Якщо ж на час подання позову порушення припинилися, то й відпадає підстава для пред`явлення негаторного позову. Власник має право у даному випадку вимагати лише відшкодування збитків або застосувати інший спосіб захисту свого права.

Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 910/1310/19 викладено правовий висновок про те, що умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).

Відповідно до встановлених судом обставин, ТОВ «Кооператив Агровесна» (замовники-1), ТОВ «УАІГ» (замовники-2) та ФОП Андрющенко Ю.М. (виконавець) уклали 02.09.2019 договір про виконання робіт з демонтажу, транспортуванню та монтажу теплиці, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язався виконати для замовника послуги по демонтажу, транспортуванню та монтажу теплиці «Gothik» 1 шт., розміром 10.432 кв. м.

Як свідчать умови вказаного договору монтаж теплиці передбачалось здійснити за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Ніжиловичі, вул. Петровського, 126.

Таким чином, спірна теплиця була змонтована на належній ТОВ «Кооператив Агровесна» на праві користування земельній ділянці на підставі договору, сторонами (замовниками) якого виступають, в тому числі ТОВ «Кооператив Агровесна» і ТОВ «УАІГ».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявність між сторонами договірних правовідносин виключає можливість застосування обраного позивачем за зустрічним позовом способу захисту, а зустрічний позовом є таким, що заявлений безпідставно.

Обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права є самостійною підставою для відмови в позові. Подібний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.10.2021 у справі № 916/1769/20.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності та допустимості, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимога за первісним та за зустрічним позовами у цій справі не підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до приписів статті 129 ГПК України, залишаються за позивачами у зв`язку із відомою в первісному та в зустрічному позовах.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 126, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні первісного позову повністю.

2. Відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.05.2024.

Суддя О.В. Щоткін