ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Справа № 915/53/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 40; ідентифікаційний код 23399393)

до відповідача: Вознесенської міської ради (56543, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, площа Центральна, буд. 1; ідентифікаційний код 38016400)

про: визнання права власності за набувальною давністю,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Суть спору:

19.01.2024 Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 01.01/01-22-238 від 18.01.2024 (з додатками), в якій просить суд:

1. Визнати за Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» (, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40) право власності за набувальною давністю на будівлю закритої трансформаторної підстанції ЗТП 10/0,4 кВ № 174, яка розташована по вул. Ювілейній, 44 П у м. Вознесенську Миколаївської області.

2. Викликати представника позивача у судове засідання.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: довідок Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» № 04.02/81 від 08.12.2023, № 08.07/062-3057 від 07.12.2023, № 08.07/062-3058 від 07.12.2023; Договорів про користування електричною енергією № 225023 від 02.07.2009, № 205312 від 12.05.2010, № 205243 від 12.03.2012; Договорів про постачання електричної енергії № 50/19 від 15.01.2013, № 50/19 від 17.10.2016; Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 50/1304 від 11.04.2019; Паспорту № 115 понижуючої трансформаторної підстанції (2005 р.), Паспорту № 115 понижуючої трансформаторної підстанції від 18.10.2022; Паспорту технічного стану будівлі (споруди) від 26.03.2012; актів приймання виконаних робіт (5 шт.); листків огляду (перевірки) трансформаторної підстанції (2 шт.); актів загального огляду споруд та будівель (3 шт.); Технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами від 21.08.2023; Договору оренди землі № 226/17 від 17.11.2017; Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 360863697 від 04.01.2024; Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 05.12.2023; листування учасників справи; застосування норм статей 15, 16, 316, 328, 344 Цивільного кодексу України; та мотивовані тим, що АТ «Миколаївобленерго» добросовісно, відкрито та безперервно володіє спірним нерухомим майном з 2006 року, внаслідок чого у позивача виникло право на визнання за ним права власності на це майно в порядку ст. 344 ЦК України.

Ухвалою суду від 24.01.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/53/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 20 лютого 2024 року о 13:00; запропоновано позивачу в 10-денний строк від дня отримання даної ухвали надати суду та направити відповідачу письмові пояснення щодо адреси понижувальної трансформаторної підстанції, зазначеної у Паспорті № 115 понижуючої трансформаторної підстанції (2005 р.) та Паспорті № 115 понижуючої трансформаторної підстанції від 18.10.2022; а також щодо строку дії Договору оренди землі № 226/17 від 17.11.2017; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

01.02.2024 до суду від позивача надійшли письмові пояснення № 01.01/01-22-429 від 30.01.2024 на виконання вимог ухвали від 24.01.2024.

20.02.2024 до суду від позивача надійшла заява № 01.01/01-22-782 від 19.02.2024 про розгляд справи без участі Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 20.02.2024 було відкладено підготовче засідання у справі № 915/53/24 на 19 березня 2024 року о 13:00.

18.03.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 18.03.2024 (вх. № 3146/24) про розгляд справи без участі Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 19.03.2024 було продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 915/53/24 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 09 квітня 2024 року о 12:00.

08.04.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 08.04.2024 (вх. № 4190/24) про розгляд справи без участі Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 09.04.2024 було закрито підготовче провадження у справі № 915/53/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 травня 2024 року об 11:30.

15.04.2024 до суду від Вознесенської міської ради надійшла заява б/н від 15.04.2024 (вх. № 4532/24) про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справ матеріалами. Крім того, за змістом вказаної заяви відповідач повідомив суд, що не заперечує проти заявлених позовних вимог.

Крім того, 25.04.2024 до суду від відповідача надійшла аналогічна за змістом заява № 1250/01/01-02/11 від 15.04.2024.

07.05.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 07.05.2024 (вх. № 5407/24) про розгляд справи без участі Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» за наявними в матеріалах справи документами.

Станом на момент проведення підготовчого засідання від учасників справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, станом на дату проведення даного засідання не скористався.

Так, як уже було вище наведено, ухвалою суду від 24.01.2024 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву.

Копія вказаної ухвали була надіслана відповідачу в електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету позивача 25.01.2024 о 00:19, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою.

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи наведене, слід вважати, що копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2024 у справі № 915/53/24 відповідач отримав 25.01.2024.

Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву для відповідача тривав до 09.02.2024 включно.

Протягом встановленого процесуального строку відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Разом із тим, суд зауважує, що відповідач у заявах б/н від 15.04.2024 (вх. № 4532/24) та № 1250/01/01-02/11 від 15.04.2024 про розгляд справи без участі представника повідомляв суд про те, що проти заявлених позовних вимог не заперечує.

В судове засідання 07.05.2024 учасники справи своїх повноважних представників не направили, про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 07.05.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В

По вул. Ювілейна, 44 «П» в м. Вознесенськ Миколаївської області знаходиться будівля закритої трансформаторної підстанції ЗТП 10/0,4 кВ № 174.

За даними позивача, право власності на ЗТП 10/0,4 кВ № 174 за жодною особою не зареєстровано, тобто у вказаного енергооб`єкта відсутній власник, а також інші особи, які претендують на це майно.

Згідно з балансовою довідкою Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» № 04.02/81 від 08.12.2023 на балансі позивача з 01.05.2006 обліковується будівля закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 174 (інвентарний № 54890), яка розташована по вул. Ювілейна, 44 П у м. Вознесенську, Миколаївської області.

На балансі Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» також обліковується енергетичне обладнання, яке встановлене у ЗТП 10/0,4 кВ № 174, зокрема: розподільний пристрій РУ-0,4 кВ (інвентарний № 54892); розподільний пристрій РУ-10 кВ (інвентарний № 54891); трансформатор силовий ТМ-400 кВА, заводський № 82613 (інвентарний № 54893).

Позивач зазначає, що Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії» є оператором системи розподілу, тобто юридичною особою, відповідальною за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. У відповідності до п. 82 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» система розподілу електричної енергії - система ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії.

При цьому, позивач зауважує, що ЗТП 10/0,4 кВ № 174 є енергооб`єктом, що використовується товариством при здійсненні господарської діяльності з розподілу електричної енергії в межах закріпленої території Миколаївської області.

Так, до ЗТП 10/0,4 кВ № 174 приєднані споживачі (юридичні та фізичні особи), що мають укладені з AT «Миколаївобленерго» договори про постачання електричної енергії, договори про користування електричною енергією, договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а саме;

1) 2 точки обліку непобутових споживачів (юридичних осіб), зазначене підтверджується довідкою від 07.12.2023 № 08.07/062-3058 щодо переліку юридичних споживачів, електрозабезпечення яких здійснюється через ЗТП 10/0,4 кВ № 174 у м. Вознесенську Миколаївської області (договір № 50/19 від 15.01.2013, № 50/19 від 17.10.2016, № 50/1304 від 11.04.2019 про постачання електричної енергії із споживачем Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради).

2) 82 точки обліку побутових споживачів: мешканців будинків розташованих по пров. Армійський, вул. Висока, вул. Енгельса, вул. Зіркова, пров. Заводський, вул. Лазурна, вул. Лобачевського, вул. Незалежності, вул. Польова, вул. Святомиколаївська, вул. Соколовського, вул. Ювілейна. Зазначене підтверджується довідкою від 07.12.2023 №08.07/062-3057 щодо переліку побутових споживачів, електрозабезпечення яких здійснюється через ЗТП 10/0.4 кВ № 174 у м. Вознесенську Миколаївської області, а також копіями договорів про користування електричною енергією (договір про користування електричною енергією № 225023 від 02.07.2009 із споживачем гр. ОСОБА_1 , договір про користування електричною енергією № 205312 від 12.05.2010 із споживачем гр. ОСОБА_2 , договір про користування електричною енергією № 205243 від 12.03.2012 із споживачем гр. ОСОБА_3 ).

Крім наведеного, позивач звертає увагу суду на те, що умовами договорів, укладених між Позивачем та споживачами електричної енергії, що живляться від ЗТП 10/0,4 кВ № 174 (Договори про користування електричною енергією № 225023 від 02.07.2009, № 205312 від 12.05.2010, № 205243 від 12.03.2012, Договори про постачання електричної енергії № 50/19 від 15.01.2013, № 50/19 від 17.10.2016, Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 50/1304 від 11.04.2019), а також актами розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (визначення точки продажу електричної енергії), які є невід`ємними додатками вищевказаних договорів, визначено межі балансової належності електромереж та установок.

Позивач також зазначає, що для обслуговування ЗТП 10/0,4 кВ № 174 товариством 18.01.2005 складено Паспорт № 115 понижуючої трансформаторної підстанції, в якому зазначено технічні характеристики ЗТП та встановленого в ній енергетичного обладнання, а також інформація щодо проведених ремонтно-відповлювальних робіт. З метою недопущення виникнення аварійних ситуацій на енергетичному обладнанні та відключення від живлення споживачів електричної енергії, Позивач здійснює проведення ремонтно-відновлювальних робіт ЗТП 10/0,4 кВ № 174, що підтверджується відповідними записами у паспорті понижуючої трансформаторної підстанції з травня 2005 року по вересень 2018 року.

Для обслуговування ЗТП 10/0,4 кВ № 174 позивачем 18.10.2022 складено Паспорт № 115 понижуючої трансформаторної підстанції, в якому зазначено технічні характеристики ЗТП з відповідними записами проведення ремонтно-відновлювальних робіт з травня 2005 року по 24.05.2022.

Суд зауважує, що долучені позивачем до позовної заяви Паспорти № 115 понижуючої трансформаторної підстанції містить посилання на адресу об`єкта у АДРЕСА_1 . При цьому, зі змісту пояснень позивача № 01.01/01-22-429 від 30.01.2024 вбачається, що вказана адреса є технічною помилкою, яка у подальшому виправлена провідним інженером Вознесенської дільниці AT «Миколаївобленерго» Касьяненко Л.Й. До вказаних пояснень позивачем долучено копії виправлених паспортів.

Також 23.06.2012 Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» складено Паспорт технічного стану будівлі (споруди) понижуючої трансформаторної підстанції.

18.10.2022 складено Паспорт № 115 понижуючої трансформаторної підстанції, в якому зазначено технічні характеристики ЗТП та встановленого в ній енергетичного обладнання, а також інформація щодо проведених ремонтно-відновлювальних робіт.

З метою недопущення виникнення аварійних ситуацій на енергетичному обладнанні та відключення від живлення споживачів електричної енергії, позивач здійснює обслуговування та проведення ремонтно-відновлювальних робіт ЗТП 10/0,4 кВ № 174, що підтверджується відповідними записами у паспорті № 115 понижуючої трансформаторної підстанції у період з травня 2005 року по 24.05.2022, Листками огляду (перевірки) ТП напругою 6-10/0,38 кВ від 25.06.2015, 07.08.2020, Актами приймання виконаних робіт № 7 009 від 18.05.2016, №7 010 від 17.05.2016. № 7 005 від 17.05.2016, № 15 926 від 04.12.2018, № 5 667 від 30.04.2021, Актом загального огляду споруд та будівель від 15.09.2019, 29.04.2021, 12.10.2021.

У подальшому, на замовлення Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» 21.08.2023 ФОП Циганок І.О. виготовлено технічний паспорт на нежитловий об`єкт: ЗТП 10/0,4 кВ № 174 (інвентаризаційна справа № 2655-К), який позначено літерою «А-2и» та має площу 32,0 кв.м.

З матеріалів справи також вбачається, що 17.11.2017 між Територіальною громадою міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради та Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» укладено договір оренди землі № 226/17 для обслуговування ЗТП 10/0,4 кВ № 174, яка розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:018:0010. Строк дії договору оренди землі 5 років з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Право оренди земельної ділянки під ЗТП 10/0,4 кВ № 174 зареєстровано 21.11.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, помер відомостей про речове право 23524354, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.01.2024.

Отже, закінчення строку дії договору мало відбутися 22.13.2022, що припало на період дії воєнного стану, який введено із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який в подальшому продовжено та який триває на час розгляду справи.

Статтею 1 Закону України від 01.04.2022 № 2І8І-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оренду державного та комунального майна» пунктом 6-1 такого змісту: «Під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема щодо продовження договору оренди, зокрема щодо запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану».

Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства., статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

З огляду на викладене, з пояснень позивача вбачається, що Договір оренди землі № 226/17 від 17.11.2017 продовжений на період дії воєнного стану, а, отже Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» користується земельною ділянкою під ЗТП 10/0,4 кВ № 174 на законних підставах.

Суд також констатує, що з матеріалів справи, зокрема, листів Управління забезпечення реалізації повноважень у Миколаївській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях № 02/264 від 01.05.2023, Миколаївської обласної ради № 195-11-05-23 від 16.03.2023, Виконавчого комітету Вознесенської міської ради № 438/01/01-2/11 від 17.03.2023 вбачається, що будівля ЗТП 10/0,4 кВ № 174 не обліковується ні як об`єкт спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, ні як комунальна власність територіальної громади м. Вознесенська; відомості про об`єкт до Єдиного реєстру об`єктів державної власності не подавалися.

На переконання Акціонерного товариства «Миколаївобленерго», наведене свідчить, що єдиним користувачем та володільцем ЗТП 10/0,4 кВ № 174 і встановленого у ній енергетичного обладнання, є позивач, до мереж якого приєднано вищевказане електротехнічне обладнання, який несе відповідальність за технічний стан та технічне обслуговування об`єктів електроенергетики. Товариство добросовісно, відкрито, безперервно володіє зазначеним нерухомим майном, починаючи 2006 року по теперішній час, тобто протягом 18 років, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для визнання за АТ «Миколаївобленерго» права власності на ЗТП 10/0,4 кВ № 174 за набувальною давністю в порядку ст. 344 ЦК України.

Отже, предметом даного позову виступає майнова вимога позивача до відповідача щодо набуття права власності на будівлю закритої трансформаторної підстанції за набувальною давністю.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення таких обставин: чи може спірне майно бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- довідки Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» № 04.02/81 від 08.12.2023, № 08.07/062-3057 від 07.12.2023, № 08.07/062-3058 від 07.12.2023, № 04.02/3 від 30.01.2024;

- Договори про користування електричною енергією № 225023 від 02.07.2009, № 205312 від 12.05.2010, № 205243 від 12.03.2012;

- Договори про постачання електричної енергії № 50/19 від 15.01.2013, № 50/19 від 17.10.2016;

- Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 50/1304 від 11.04.2019;

- Паспорт № 115 понижуючої трансформаторної підстанції (2005 р.);

- Паспорт № 115 понижуючої трансформаторної підстанції від 18.10.2022;

- Паспорт технічного стану будівлі (споруди) від 26.03.2012;

- акти приймання виконаних робіт (5 шт.);

- листки огляду (перевірки) трансформаторної підстанції (2 шт.);

- акти загального огляду споруд та будівель (3 шт.);

- Технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами від 21.08.2023;

- Договір оренди землі № 226/17 від 17.11.2017;

- Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 360863697 від 04.01.2024;

- Інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 05.12.2023;

- листи Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» № 01.01/01-16-1018 від 28.02.2023, № 01.01/01-16-1027 від 28.02.2023, № 01.01/01-18-1017 від 28.02.2023, № 01.01/01-27-1026 від 28.02.2023;

- лист Управління забезпечення реалізації повноважень у Миколаївській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях № 02/264 від 01.05.2023;

- лист Миколаївської обласної ради № 195-11-05-23 від 16.03.2023;

- лист Виконавчого комітету Вознесенської міської ради № 438/01/01-2/11 від 17.03.2023;

- фотографії будівлі закритої трансформаторної підстанції.

Відповідач доказів по суті позову суду не надав.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

Згідно з приписами ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абз. 2 ч. 3 ст. 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість, володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що аналізуючи поняття «добросовісність володіння» як ознаку набувальної давності за ст. 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Ураховуючи зазначене, як вже вище було наведено, дослідженню судом підлягають наступні обставини:

- чи може спірне майно бути об`єктом набувальної давності;

- добросовісність володіння;

- відкритість володіння;

- давність володіння та його безперервність;

- відсутність інших осіб, які претендують на це майно;

- відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

В даному випадку судом встановлено, що:

1) будівля ЗТП 10/0,4 кВ № 174 не належить до категорій майна, вилучених із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння є законним та може бути об`єктом набувальної давності;

2) позивач добросовісно заволодів нерухомим майном з метою забезпечення потреб юридичних та фізичних осіб в отриманні електричної енергії;

3) позивач відкрито володіє спірним нерухомим майном, що підтверджується: визначенням балансової належності у договорах, які укладено позивачем зі споживачами електричної енергії, що живляться від ЗТП 10/0,4 кВ № 174, наявністю технічного паспорту на спірний нежитловий об`єкт, а також договором оренди землі, на якій розташований спірний об`єкт;

4) позивач безперервно володіє спірним нерухомим майном з 2006 року по теперішній час, тобто 18 років, а також здійснює його ремонт та обслуговування, що підтверджується актами приймання виконаних робіт, паспортом енергооб`єкта, листками огляду; позивач також несе витрати на утримання спірного майна та отримує доходи від використання цього майна у власній господарській діяльності;

5) у відповідності до згаданих вище листів Управління забезпечення реалізації повноважень у Миколаївській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, Миколаївської обласної ради, Виконавчого комітету Вознесенської міської ради будівля ЗТП 10/0,4 кВ № 174 в зазначених органах не обліковується; відповідачем також не спростовано відсутності осіб, які претендують на спірне нерухоме майно; право власності на будівлю за жодною особою не зареєстровано;

6) у позивача відсутній титул (підстава) для володіння майном та набуття права власності, оскільки ним не укладалося з жодною особою правочинів (договорів купівлі-продажу, оренди тощо), які б регулювали форму речових прав позивача стосовно спірного майна;

У зв`язку із цим у позивача відсутні правоустановчі документи на спірне нерухоме майно, а право власності згідно вимог чинного законодавства не зареєстровано, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

З урахуванням викладеного суд визнає, що наявні всі підстави, встановлені вимогами діючого законодавства, для набуття позивачем права власності на спірне майно за набувальною давністю.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати за Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 40; ідентифікаційний код 23399393) право власності за набувальною давністю на будівлю закритої трансформаторної підстанції ЗТП 10/0,4 кВ № 174, яка розташована по вул. Ювілейній, 44 П у м. Вознесенську Миколаївської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 40; ідентифікаційний код 23399393);

Відповідач: Вознесенська міська рада (56543, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, площа Центральна, буд. 1; ідентифікаційний код 38016400).

Повне рішення складено та підписано судом 17.05.2024.

Суддя О.Г. Смородінова