УХВАЛА

м. Київ

07.05.2024Справа №910/22/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши матеріали справи №910/22/24

За позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто»

про стягнення 814680,00 грн

Представники сторін:

від позивача: Зінченко М.В.;

від відповідача: Грушовець А.С.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Запоріжкокс» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто» (далі - відповідач) про стягнення 814680,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором поставки №19/2021/557 від 26.07.2021 не поставив узгоджений товар, у зв`язку з чим позивачем за порушення термінів поставки заявлено до стягнення неустойку в розмірі 814680,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2024 матеріали справи передані для розгляду судді Івченко А.М.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №01.3-16/21/24 від 10.01.2024 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Івченка А.М. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/22/24 за результатом проведення якого матеріали справи передані для розгляду судді Васильченко Т.В., що відображено у протоколі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/22/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

У судовому засіданні 05.03.2024, судом, у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, відкладено судове засідання на 26.03.2024.

Судове засідання, призначене на 26.03.2024, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Васильченко Т.В. на лікарняному, відтак ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 судове засідання призначено на 07.05.2024.

У судовому засіданні 07.05.2024 розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача та відповідача, суд дійшов такого висновку.

Приписами частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах виходить із того, що подібність правовідносин означає схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16, від 25.04.2018 у справі №925/3/7, від 25.04.2018 у справі №910/24257/16).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, від 19.06.2018 у справі №922/2383/16, від 16.05.2018 у справі №910/5394/15-г, від 12.12.2018 у справі №2-3007/11, від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц.

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, судам нижчих інстанцій результат вирішення конкретної судової справи.

У даному випадку, судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2023 року справу №911/952/22 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки одним із питань, яке постало перед Верховним Судом у даній справі (під час касаційного перегляду судових рішень), є те, протягом якого строку може бути здійснено нарахування штрафних санкцій за порушення господарських зобов`язань, якщо в договорі, на підставі якого здійснюється нарахування неустойки, міститься умова про її нарахування за кожен день прострочення. Ключовим питанням є те, чи є умова про нарахування штрафної санкції за кожен день прострочення виконання зобов`язання, в розумінні частини шостої статті 232 ГК України, підставою для нарахування неустойки протягом тривалішого, ніж шість місяців, строку.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 прийнято до розгляду справу №911/952/22 та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В той же час, як вбачається з обґрунтування поданого позову, предметом спору у даній справі є неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №19/2021/557 від 26.07.2021 року в частині термінів поставки товару, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення неустойку у розмірі 814680,00 грн.

При цьому, нарахування неустойки здійснено у період з 25.04.2022 по 29.11.2022 року, оскільки за умовами пункту 8 специфікації №1 від 26.07.2021, що є додатком до договору, з урахуванням приписів пункту 7.3 договору, у випадку порушення термінів або обсягів поставок товару більш ніж на 30 календарних днів, постачальник сплачує покупцеві неустойку в розмірі 0,05% від вартості не поставленого в строк товару, за кожен календарний день прострочення строків поставки товару.

За приписами частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що правовідносини у даній справі є подібними правовідносинам у справі №911/952/22, що переглядається в касаційному порядку Великою Палатою Верховного суду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене, оскільки правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №911/952/22 має суттєве значення для вирішення питань у даній справі та для єдності судової практики так як зроблені правові висновки виступають джерелом формування судової практики, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто» про стягнення 814680,00 грн до закінчення перегляду в касаційному порядку судових рішень у справі №911/952/22.

Керуючись статтями 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валідус Спецавто» про стягнення 814680,00 грн до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі №911/952/22 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.05.2024.

Суддя Т.В. Васильченко