ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/270/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні заяву Приватного підприємства "Прем`єра Південь" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, у справі

за позовом Приватного підприємства "Прем`єра Південь"

до відповідача - Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Цюрупинська Дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 731957,41 грн

за участю представників сторін:

від позивача - Легка О.Ю.

від третьої особи - Рикова Н.В.

встановив:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.11.2023 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Цюрупинська Дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь Приватного підприємства "Прем`єра Південь" 731957,41 грн заборгованості та 10979,36 грн витрат зі сплати судового збору (всього 742936,77грн). Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (481936 грн), 3% річних на суму основного боргу 481936 грн за такою формулою: С х А х Д : 365 : 100 = сума процентів, де: С - сума основного боргу, простроченого відповідачем; А - 3 відсотки річних; Д - кількість днів прострочення і стягнути отриману суму процентів із відповідача на користь позивача. Роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився.

11.12.2023 судом видано наказ.

02.02.2024 Приватне підприємство "Прем`єра Південь" звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою в порядку статті 336 ГПК України, відповідно до якої просить:

-Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епоха» (), яке має заборгованість перед Дочірнім підприємством «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» () згідно рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 року у справі № 923/91/22, на користь Приватного підприємства «Прем`єра Південь» () 742 936,77 грн. боргу в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2023 року у справі № 916/270/23.

- Задовольнити клопотання Приватного підприємства «Прем`єра Південь» про витребування доказів та постановити ухвалу, якою витребувати у Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» () та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Епоха» () відомості та власні роз`яснення щодо сплати, часткової сплати, або несплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Епоха» заборгованості перед Дочірнім підприємством «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 року у справі № 923/91/22.

- Забезпечити проведення судових засідань по справі № 916/270/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника Приватного підприємства «Прем`єра Південь» Легкої Олени Юріївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) через онлайн сервіс відеозв`язку vkz.court.gov.ua

Відповідно до частини 1 та 3 статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Ухвалою від 02.02.2024 суд призначив розгляд заяви в засіданні на "21" лютого 2024 р. о 16:00. Задоволено клопотання Приватного підприємства «Прем`єра Південь» про витребування доказів і зобов`язано Дочірнє підприємство «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» () та Товариство з обмеженою відповідальністю «Епоха» () протягом 5 днів з моменту отримання ухвали надати суду відомості та власні роз`яснення щодо сплати, часткової сплати, або несплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Епоха» заборгованості перед Дочірнім підприємством «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 року у справі № 923/91/22.

Крім того, суд постановив про забезпечення участі всіх представників позивача та третьої особи у всіх засіданнях в режимі відеоконференції власними засобами. Також суд звернув вагу відповідача та ТОВ «Епоха» на необхідність зареєструвати електронний кабінет відповідно до вимог ст. 6 ГПК України.

20.02.2024 третя особа подала пояснення, в яких посилається на те, що за договором від 02.01.2024 № 20/01/24 про відступлення права вимоги, ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" відступив Дочірньому підприємству "Київський облавтодор" право вимоги до ТОВ "ЕПОХА" за рішенням у справі № 923/91/22.

В засіданні 21.02.2024 оголошено перерву до 20.03.2024.

В засіданні 20.03.2024 позивач наполягав на задоволенні заяви та просив витребувати у ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та ТОВ "ЕПОХА" договір надання послуг № 17/1 від 01.06.2021 укладений між ТОВ "ЕПОХА" та ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та документи, що підтверджують виконання п. 3 договору про відступлення права вимоги. Клопотання мотивоване тим, що до матеріалів справи не надано доказів виконання п. 3 договору про відступлення права вимоги. Крім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор не може бути замінений якщо це встановлено договором або законом.

Ухвалою від 20.03.2024 відкладено розгляд заяви на "03" квітня 2024 р. о 12:00. Зобов`язано відповідача і третю особу терміново надати суду договір надання послуг № 17/1 від 01.06.2021, укладений між ТОВ "ЕПОХА" та ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», та документи, що підтверджують виконання п. 3 договору про відступлення права вимоги від 20.01.2024 № 20/01/24.

Однак засідання 03.04.2024 не відбулось через перебування судді на лікарняному.

З огляду на викладене, суд ухвалою від 08.04.2024 призначив іншу дату засідання - 15.05.2024, враховуючи перебування судді у відпустці з 29.04.2024 по 13.05.2024 включно.

Ухвали, які надсилались судом ТОВ Епоха на адресу м. Херсон вул. Гончарна 35, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повертались без вручення.

Згідно з ст. 242 ГПК України ТОВ Епоха вважається належним чином повідомленим про розгляд заяви.

Щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, то про це суд вже зазначав в рішенні.

Відповідач та ТОВ Епоха, які належним чином повідомлені про розгляд заяви в засідання не прибули, пояснень та доказів щодо заяви позивача не надали.

Неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви відповідно до ст. 336 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява позивача про звернення стягнення на кошти що належать особі - ТОВ Епоха, яка має заборгованість перед боржником, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Дніпровського ВДВС у м. Херсоні від 04.01.2024 відкрито виконавче провадження 73703051 щодо примусового виконання наказу від 11.12.2023 у справі № 916/270/23. Доказів із яких би вбачалося, що за вказаним наказом здійснено стягнення матеріали справи не містять.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 у справі № 923/91/22 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕПОХА (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Гончарна, буд. 35, ) на користь Дочірнього підприємства Херсонський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (73000, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 23, ) 748574 /сімсот сорок вісім тисяч п`ятсот сімдесят чотири/ грн. 61 коп. основного боргу, 40764 /сорок тисяч сімсот шістдесят чотири/ грн. 36 коп. пені, 6821 /шість тисяч вісімсот двадцять одну/ грн. 72 коп. 3% річних, 17270 /сімнадцять тисяч двісті сімдесят/ грн. 24 коп. інфляційних втрат та 12201 /дванадцять тисяч двісті одну/ грн. 45 коп. судового збору. Всього 825632,38грн.

07.11.2023 судом видано наказ у справі № 923/91/22.

Згідно з відомостями автоматизованої системи виконавчого провадження 30.11.2023 відкриті виконавчі провадження № 73469648 та № 73469960, боржник - ТОВ Епоха та стягувач - ДП Херсонський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України.

ДП Херсонський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України та ТОВ Епоха не виконали вимог ухвали суду від 02.02.2024 та не надали суду відомості та власні роз`яснення щодо сплати, часткової сплати, або несплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Епоха» заборгованості перед Дочірнім підприємством «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 року у справі № 923/91/22.

Доказів із яких би вбачалося, що за вказаним наказом здійснено стягнення матеріали справи не містять.

Також не надано суду заперечень щодо того, що виконавчі провадження№ 73469648 та № 73469960 стосуються виконання саме наказу у справі № 923/91/22.

Натомість, 20.02.2024 третя особа подала пояснення, в яких посилається на те, що за договором від 02.01.2024 № 20/01/24 про відступлення права вимоги, ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" відступив Дочірньому підприємству "Київський облавтодор" право вимоги до ТОВ "ЕПОХА" за рішенням у справі № 923/91/22. До пояснень додано копію зазначеного договору.

Відповідно до п. 3 договору № 20/01/24 сторони узгодили, що в рахунок оплати за відступлення права вимоги новий кредитор - ДП Київський облавтодор сплачує Первісному кредитору ДП Херсонський облавтодор 825632,38грн.

Суд ухвалою від 20.03.2024 зобов`язав відповідача та третю особу надати терміново суду договір надання послуг № 17/1 від 01.06.2021, укладений між ТОВ "ЕПОХА" та ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», та документи, що підтверджують виконання п. 3 договору про відступлення права вимоги від 20.01.2024 № 20/01/24.

Однак, вимоги суду не виконані і витребувані судом докази не надані.

Суд враховує, що предметом розгляду у справі № 923/91/22 було стягнення заборгованості за договором надання послуг № 17/1 від 01.06.2021, укладений між ТОВ "ЕПОХА" та ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор не може бути замінений якщо це встановлено договором або законом.

Отже, для того щоб встановити чи мали право ДП Київський облавтодор та ДП Херсонський облавтодор укласти договір про відступлення права вимоги, необхідно дослідити умови договору надання послуг № 17/1 від 01.06.2021, тобто треба встановити, чи не містить цей договір послуг заборони щодо заміни кредитора.

До того ж, суду не надано доказів того, що ДП Київський облавтодор сплатив ДП Херсонський облавтодор 825632,38грн на виконання умов п. 3 договору про відступлення права вимоги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини першої статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Судом встановлено, що предметом договору відступлення права вимоги, на яке посилається третя особа у даній справі, є право вимоги, яке виникло на підставі саме рішення Господарського суду міста Києва у справі №923/91/22. З аналізу змісту вказаного договору суд дійшов висновку, що за таким договором передано право вимоги за рішенням суду, а не за зобов`язанням. А тому при укладенні вказаного вище договору не відбулася заміна кредитора у зобов`язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, а фактично відбулася уступка права стягувача за рішенням суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10.09.2021 у справі №903/323/20, від 15.09.2020 у справі №910/12125/19, від 08.04.2020 у справі №904/147/18, від 10.07.2018 у справі №922/3535/15, від 27.03.2019 у справі №910/386/17, від 28.03.2018 у справі №906/110/16, від 05.04.2018 у справі №923/607/16 та від 03.07.2019 у справі №910/9549/15, де відзначено, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачено.

Також суд враховує, що згідно з ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Суду не надано ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження щодо виконання наказу у справі № 923/91/22, якою б було б замінено стягувача ДП Херсонський облавтодор на ДП Київський облавтодор.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень також відсутня така ухвала про заміну сторони виконавчого провадження у справі 923/91/22.

Отже, суду не доведено належними та допустимими доказами відступлення права вимоги від ДП Херсонський облавтодор до ДП Київський облавтодор.

З огляду на вищевикладене, ТОВ Епоха є особою, яка має заборгованість перед боржником у даній справі, яка підтверджена рішенням суду.

Доказів із яких би вбачалося, що за рішенням суду у справах № 916/270/23 та № 923/91/22, матеріали справи не містять.

За ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено обов`язковість виконання судових рішень, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення суду у даній справі, є обов`язковим до виконання та має бути виконаним, однак на момент розгляду заяви стягувача не виконано, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Частинами 1, 4 статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

У цій судовій процедурі процесуальний закон, визначаючи її ініціатора, у статті 336 Господарського процесуального кодексу України ототожнює виконавця та стягувача, презюмуючи єдність їх мети у застосуванні цього заходу.

Правовий аналіз ст. 336 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що особа, яка має заборгованість перед боржником, не набуває процесуального статусу сторони (боржника) у такій справі, а лише здійснює оплату заборгованості відповідача (боржника) в межах заборгованості такої особи перед боржником.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17 відзначено, що предметом дослідження суду, у даному випадку, буде факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти на які виконавець просить звернути стягнення.

Аналогічна правова позиція щодо предмета дослідження у такій категорії справ викладена також у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17 та від 10.07.2019 у справі №912/2199/17.

Суд встановив, що рішенням у даній справі встановлено факт наявності заборгованості Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Цюрупинська Дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" перед Приватним підприємством "Прем`єра Південь" в сумі 731957,41 грн заборгованості та 10979,36 грн витрат зі сплати судового збору.

За встановлених обставин наявності заборгованості у ТОВ Епоха перед боржником у даній справі, яка підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили, та не виконано на даний момент, невиконання боржником у цій справі рішення суду, (3) наявності у боржника у цій справі процесуального статусу стягувача (кредитора) у справі № 923/91/22, відсутності у чинному законодавстві положень, які б передбачали уступку права стягувача за рішенням суду шляхом укладання цивільно - правового договору, та звернення заявником до суду із відповідною заявою до завершення строку пред`явлення наказу до виконання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог стягувача про звернення стягнення в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником на користь стягувача у даній справі.

Таким чином, заява позивача у частині щодо звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, 235, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Заяву Приватного підприємства "Прем`єра Південь" про звернення стягнення на кошти третіх осіб задовольнити.

2. Звернути стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Епоха (код 21297323, м. Херсон вул. Гончарна 35) у розмірі 742936,77грн, що має заборгованість перед Дочірнім підприємством Херсонський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (73000, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 23, ), підтверджену рішенням Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 у справі № 923/91/22, на користь Приватного підприємства "Прем`єра Південь" (код 34785446, м. Херсон вул. М. Куліша 11, кв. 32) в рахунок виконання наказу Господарського суду Одеської області від 11.12.2023 у справі № 916/270/23, виданого на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2023 у справі № 916/270/23.

Ухвалу підписано 17.05.2024. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена протягом 10 днів до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Литвинова Вікторія Володимирівна