ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

"15" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1755/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Скогутовського І.П.,

дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

по справі №916/1755/21

за заявою боржника: ОСОБА_1

про неплатоспроможність

у відкритому судовому засіданні за участю

представників сторін та учасників:

заявник: ОСОБА_1 ;

від заявника: ОСОБА_2

Встановив:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.12.2021р. (суддя Лепеха Г.А.) затверджено звіт керуючого реалізацією про проведену роботу в процедурі погашення боргів ОСОБА_1 ; завершено процедуру погашення боргів ОСОБА_1 ; звільнено ОСОБА_1 від боргів; вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню; ОСОБА_1 не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи; припинено повноваження керуючого реалізацією арбітражного керуючого Коваленко І.А.; провадження у справі закрито.

ОСОБА_1 звернулася із заявою від 25.04.2024р. (вх. №3-315/24 від 25.04.2024р.) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/1755/21 щодо закінчення виконавчих проваджень №№АСВП: 55168671 від 16.02.2018р., 55741196 від 08.02.2018р., 56285049 від 27.04.2018р. в розрізі ухвалення рішення Господарського суду Одеської області щодо звільнення ОСОБА_1 від боргів та вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Заява обґрунтована наявністю відкритих стосовно ОСОБА_1 виконавчих проваджень, а саме №55168671 від 16.02.2018р., №55741196 від 08.02.2018р., №56285049 від 27.04.2018р. Заявник неодноразово зверталась до органів виконавчої влади щодо питання закінчення виконавчих проваджень, однак в телефонному режимі отримувала відповіді, що у зв`язку з тим, що в тексті ухвали Господарського суду Одеської області від 02.12.2021р. відсутнє посилання стосовно питань про закінчення виконавчих проваджень, вказані дії не можуть бути виконані.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.04.2024р. суддею Грабован Л.І. прийнято та призначено до розгляду вказану заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у приписах Кодексу України з процедур банкрутства законодавець утвердив пріоритет норм цього спеціального закону та субсидіарне застосування у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) загальних норм ГПК України.

Тому загальні норми ГПК України застосовуються при розгляді справ про банкрутство настільки, наскільки це узгоджується із логікою законодавчого регулювання відносин банкрутства (неплатоспроможності), зокрема ті норми ГПК України, що мають універсальний характер, тобто застосовні до вирішення однакових, переважно суто процедурних, питань руху справи у позовному провадженні, так само і у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) за умови, що інше не встановлено Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч. 2 ст. 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Із аналізу змісту статті 244 ГПК України вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, що може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Однак, через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі при прийнятті додаткового рішення скасовувати чи змінити первісне рішення, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема пов`язані з необхідністю розподілу судових витрат.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Отже, додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у cправі № 922/3289/21.

Прийняття додаткового рішення припустиме виключно з підстав, передбачених ст. 244 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Погашені вимоги кредиторів у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства це задоволені вимоги кредиторів, а також зобов`язання, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну або припинення зобов`язання в інший спосіб.

Тобто, в розумінні приписів наведеної статті, погашені вимоги - це припинені грошові зобов`язання, відтак, відсутність цивільно-правового зв`язку у правовідносинах між боржником і кредитором (Правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.08.2018 у справі № 01/1494 (14-01/1494)).

Згідно ч. 6 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі: 1) невнесення боржника - юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) припинення у встановленому законодавством порядку юридичної особи, яка є боржником, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім боржника - фізичної особи; 4) перебування у провадженні господарського суду справи про банкрутство (неплатоспроможність) того самого боржника; 5) відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; 6) затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому цим Кодексом; 7) затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог; 9) якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України; 10) якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; 11) укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України; 12) прийняття рішення про приватизацію боржника, яким є державне підприємство або господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі; 13) в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Таким чином, правовими наслідками закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є визначена ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.

Вказані вище наслідки зазначені у Кодексі України з процедур банкрутства були вказані і в ухвалі господарського суду Одеської області від 02.12.2021р. по справі №916/1755/21.

Заявник просить ухвалити додаткове рішення щодо закінчених виконавчих проваджень №№АСВП: 55168671 від 16.02.2018р., 55741196 від 08.02.2018р., 56285049 від 27.04.2018р. в розрізі ухвалення рішення Господарського суду Одеської області щодо звільнення ОСОБА_1 від боргів та вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Судом встановлено, що при винесенні ухвали суду від 02.12.2021р. було зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню; ОСОБА_1 не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Тобто, у справі №916/1755/21 було вирішено всі поставлені перед судом питання, в тому числі процесуальні та в повній мірі викладені в ухвалі, отже підстав для ухвалення додаткового рішення у даній справі суд не вбачає.

Інших обставин та доказів на їх обґрунтування заявником суду надано не було.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.ч.1,2 ст.18 ГПК України).

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що приписами ст. 129 Кодексу України з процедур банкрутства, а також іншими нормами цього Кодексу, не передбачено зазначення господарським судом в ухвалі про закриття провадження у справі щодо зобов`язання органів Державної виконавчої служби України (приватних виконавців) закрити виконавчі провадження та зняти всі арешти та обмеження стосовно боржника з Єдиного реєстру боржників, у випадку закриття провадження у справі, в зв`язку з виконанням боржником плану реструктуризації боргів.

Керуючись ст.ст. 234, 244 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 25.04.2024р. (вх. №3-315/24 від 25.04.2024р.) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/1755/21 щодо закінчення виконавчих проваджень №№АСВП: 55168671 від 16.02.2018р., 55741196 від 08.02.2018р., 56285049 від 27.04.2018р. в розрізі ухвалення рішення Господарського суду Одеської області щодо звільнення ОСОБА_1 від боргів та вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили 15 травня 2024р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повну ухвалу складено та підписано 20 травня 2024р.

Копію ухвали надіслати на електронну адресу: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Суддя Л.І. Грабован