ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2024 р. Справа№ 910/18969/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від ТОВ "Ассісто" - Косарецький В.М. дов. б/н від 25.10.2023р.;

від ТОВ "Техкар" - не з`явились;

від ТОВ "Конгрес Девелопмент" - Макєєв Є.Ю. ордер ВВ №1036130 від 13.12.2023р.;

від арбітражного керуючого В`язовченка А.М. - Глузд О.В. ордер АА №1445538 від 19.05.2024р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Ассісто"

на ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2024р.

(повний текст складено 21.02.2024р.)

у справі №910/18969/23 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявами 1.ТОВ "Ассісто"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Техкар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Конгрес Девелопмент"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 14.02.2024р. по справі №910/18969/23 відмовлено ТОВ "Ассісто" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент"; відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент"; визнано грошові вимоги ТОВ "Техкар" до ТОВ "Конгрес Девелопмент" в розмірі 5 000 000,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Конгрес Девелопмент"; призначено розпорядником майна ТОВ "Конгрес Девелопмент" арбітражного керуючого В`язовченка Анатолія Михайловича; визначено дату проведення попереднього судового засідання; відмовлено ТОВ «Конгрес Девелопмент» у задоволенні заяви про відсторонення від участі у справі виконавчого директора боржника та вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 01.03.2024р. ТОВ "Ассісто" подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2024р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ "Ассісто" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент", визнати грошові вимоги ТОВ "Ассісто" до ТОВ "Конгрес Девелопмент" в сумі 57 251 126,05 грн. та призначити арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича розпорядником майна у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент"; визнати грошові вимоги ТОВ "Техкар" до ТОВ "Конгрес Девелопмент" в розмірі 5 000 000,00 грн., як забезпечені; стягнути з ТОВ "Техкар" та ТОВ "Конгрес Девелопмент" судові витрати.

У відзивах на апеляційну скаргу арбітражний керуючий В`язовченко А.М. і ТОВ "Техкар" просять відмовити ТОВ "Ассісто" у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2024р. по справі №910/18969/23 залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Ассісто" на ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2024р. по справі №910/18969/23 та призначено її до розгляду на 22.04.2024р.

22.04.2024р. до апеляційного суду від ТОВ "Техкар" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи заяви про відмову від частини забезпечення за договорами, вмотивоване зверненням Товариства 27.12.2023р. до арбітражного керуючого В`язовченка А.М. із заявою про часткову відмову від забезпечення за договором на суму 3 212 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024р. розгляд справи №910/18969/23 відкладено на 20.05.2024р. згідно ст. 270 ГПК України; зобов`язано ТОВ "Ассісто" надати суду оригінали: договору фінансового кредиту від 15.05.2020р. №15/05-2020, договору від 06.01.2023р. №06-01/2023-1 про відступлення права вимоги за договором фінансового кредиту, Акту приймання-передачі документації від 06.01.2023р. до договору №06-01/2023-1 про відступлення права вимоги за договором фінансового кредиту.

Колегія суддів задовольняє клопотання ТОВ "Техкар" про долучення до матеріалів справи документів, як обґрунтоване, та приєднує до матеріалів справи: копію заяви ТОВ «Техкар» про часткову відмову від забезпечення за договором; іпотечний договір від 15.05.2020р.; договір позики №2705/2020 від 27.05.2020р.; договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 27.05.2020р.

Крім того, колегією суддів в судовому засіданні оглянуто оригінали: договору фінансового кредиту від 15.05.2020р. №15/05-2020, договору від 06.01.2023р. №06-01/2023-1 про відступлення права вимоги за договором фінансового кредиту, Акту приймання-передачі документації від 06.01.2023р. до договору №06-01/2023-1 про відступлення права вимоги за договором фінансового кредиту, витребувані ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024р.

Також, 20.05.2024р. в судовому засіданні представником арбітражного керуючого В`язовченка А.М. подано клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів документів, наданих ТОВ "Ассісто" на вимогу суду, та призначення технічної експертизи.

Колегія суддів відхиляє клопотання розпорядника майна ТОВ "Конгрес Девелопмент" В`язовченка А.М. про долучення до матеріалів справи оригіналів документів та призначення технічної експертизи, як необґрунтовані, оскільки наявних у матеріалах справи доказів достатньо для об`єктивного вирішення спору. Крім того, в даний час в Україні діє воєнний стан, що спонукає апеляційний суд до розгляду справ в стислі терміни.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ТОВ "Ассісто", ТОВ "Конгрес Девелопмент" і арбітражного керуючого В`язовченка А.М., дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

ТОВ "Ассісто" звернулося до господарського суду м.Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент" () у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 25.12.2023р. №910/18969/23 заяву ТОВ "Ассісто" було прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання.

Також, 28.12.2023р. до господарського суду м.Києва була подана заява ТОВ "Техкар" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент".

Ухвалою господарського суду м.Києва від 04.01.2024р. було постановлено передати заяву вх. №19961/23 ТОВ "Техкар" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент" для одночасного розгляду із заявою ТОВ "Ассісто" у справі №910/18969/23.

Ухвалою місцевого суду від 09.01.2024р. було приєднано заяву ТОВ "Техкар" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент" (03151, м. Київ, вул. Малогвардійська, 32, ідентифікаційний номер 43488033) (заява вх. №19961/23) для одночасного розгляду із заявою ТОВ "Ассісто" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент" у справі 910/18969/23; присвоєно об`єднаній справі №910/18969/23.

Одночасний розгляд заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство, який передбачений ч. 4 ст. 39 КУзПБ, полягає у тому, що у разі коли до проведення підготовчого засідання до господарського суду від різних кредиторів надійшло декілька заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо одного і того боржника, господарський суд у підготовчому засіданні розглядає заяву, яка надійшла першою, і лише після встановлення необґрунтованості (необхідності повернення без розгляду) першої заяви розглядає по суті наступні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 06.07.2022р. у справі №913/288/21).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Конгрес Девелопмент" зареєстровано за адресою: 03151, м. Київ, вул. Малогвардійська, 32, з присвоєнням ідентифікаційного коду 43488033.

За твердженнями заявника ТОВ "Ассісто", у ТОВ «Конгрес Девелопмент» наявна заборгованість у розмірі 57 251 126,05 грн.

На підтвердження своїх посилань ТОВ "Ассісто", звертаючись до місцевого суду про ініціювання процедури банкрутства ТОВ «Конгрес Девелопмент», було подано копії договору фінансового кредиту від 15.05.2020р. №15/05-2020, договору від 06.01.2023р. №06-01/2023-1 про відступлення права вимоги за договором фінансового кредиту, Акт приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги за договором фінансового кредиту, рішення господарського суду м.Києва №910/14974/20 від 19.01.2021р.

Судом першої інстанції було встановлено, що 15.05.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева Фінанс» (Кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Конгрес Девелопмент» (Позичальник) було укладено договір фінансового кредиту №15/05-2020, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти Позичальникові у сумі 40 000 000,00 грн., що надаються до 14.05.2021р. на умовах зворотності, строковості, цільового характеру використання та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до пункту 1.4 договору, строк його дії з 15.05.2020р. до 14.05.2021р., а в частині зобов`язань, що лишилися не виконаними - до їх повного виконання.

Згідно з п. 3.1 договору, погашення кредиту та процентів за користування кредитом може вчинятися різними за розміром сумами, проте, частину кредиту у розмірі 5 000 000,00 грн. Позичальник зобов`язаний повернути Кредитодавцю не пізніше 30.05.2020р., остаточний розрахунок має бути зроблений не пізніше 14.05.2021р. включно.

Рішенням господарського суду м.Києва від 19.01.2021р. у справі №910/14974/20 було стягнуто з ТОВ "Конгрес Девелопмент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева Фінанс" 5 000 000,00 грн. кредиту, 75 000,00 грн. судового збору.

06.01.2023р. між ТОВ «Фінансова компанія «Женева фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» було укладено договір №06-01/2023-1 про відступлення права вимоги за договором фінансового кредиту, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» набуло право вимоги до позичальника (далі - Договір відступлення прав вимоги).

Відповідно до п.2.1 Договору відступлення права вимоги, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору своє Право вимоги, а Новий кредитор набуває Право вимоги та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги Ціну договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.

Відповідно до п.3.1.3. Договору відступлення права вимоги, право вимоги переходить до Нового кредитора з дати укладання Сторонами цього Договору, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованості за Договорами. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі Договорів.

17.01.2023р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» змінило назву на ТОВ «Ассісто».

Як вбачається з матеріалів справи, боржник вказував на те, що між сторонами існує спір про право, у зв`язку з чим у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою ТОВ «Ассісто» має бути відмовлено.

Так, у провадженні господарського суду м.Києва знаходиться справа №910/20940/21 (910/19965/23), предметом якої є визнання недійсним договору фінансового кредиту №15/05-2020 від 15.05.2020р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Женева Фінанс» (Кредитодавець) та ТОВ «Конгрес Девелопмент» (Позичальник), про надання грошових коштів Позичальникові у сумі 40 000 000,00 грн. (Кредит) в строк до 14.05.2021р.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Порядок подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також перелік документів, які мають бути додані до вказаної заяви, визначені ст. 34 КУзПБ.

Частинами 1, 2 ст. 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет: наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства; встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

За таких обставин, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021р. у справі № 904/3251/20).

Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку.

Вимоги кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» ґрунтуються на отриманому праві вимоги до боржника на підставі договору від 06.01.2023р. №06-01/2023-1 про відступлення права вимоги за договором фінансового кредиту від 15.05.2020р. №15/05-2020.

Разом із цим, як правильно вказано місцевим судом, у провадженні господарського суду м.Києва знаходиться справа №910/20940/21(910/19965/23), предметом якої є визнання недійсним договору фінансового кредиту №15/05-2020 від 15.05.2020р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Женева Фінанс», (Кредитодавець) та ТОВ «Конгрес Девелопмент» (Позичальник) про надання грошових коштів Позичальникові у сумі 40 000 000,00 грн.

Як вбачається з умов укладеного 06.01.2023р. між ТОВ «Фінансова компанія «Женева фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» договору №06-01/2023-1 про відступлення права вимоги за договором фінансового кредиту, ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» набуло право вимоги до боржника саме за первісним договором фінансового кредиту від 15.05.2020р. №15/05-2020, оспорювання дійсності якого є наразі предметом розгляду у справі №910/20940/21(910/19965/23).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 519 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватись з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021р. у справі № 906/1174/18).

Відступлення права вимоги (цесія) - це сам факт заміни особи в зобов`язанні, який є правовим результатом відповідного договору. Цесія не є окремим самостійним договором.

Отже, положення ЦК України (зокрема, про відступлення права вимоги) повинні застосовуватись саме до відповідного договору (купівлі-продажу, дарування, міни, тощо), правовим результатом якого є цесія. Зокрема, при оцінці правових наслідків відступлення недійсного права вимоги.

Згідно із ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 3 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особливістю відступлення права на підставі правочину (договору) є те, що такий правочин одночасно: 1) змінює суб`єктний склад зобов`язання на стороні кредитора; 2) як договір купівлі-продажу регулює відносини між його сторонами, при цьому обов`язком боржника (первісного кредитора) є передача новому кредитору прав в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України), документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 517 ЦК України).

Предметом договору купівлі-продажу можуть бути різні об`єкти які належать покупцеві і ті, які йому не належать (майбутні об`єкти або товар, якого ще в продавця немає). Це слідує з консенсуальної природи договору купівлі-продажу, головним змістом якого є виконання продавцем свого обов`язку передати предмет договору покупцеві, а для покупця - вимагати його передання. Тобто, для договору купівлі-продажу не важливо те, чи має продавець предмет договору, чи існує він і чи він належить продавцеві. Важливо те, що продавець зобов`язується виконати свій обов`язок відносно предмета договору.

Якщо продавець не виконує свій обов`язок, він має відповідати перед покупцем. Тобто для продавця негативні наслідки настають саме у вигляді його відповідальності перед покупцем за невиконання договору. Сам же договір існує як домовленість між сторонами з приводу виконання продавцем обов`язку передати покупцеві предмет договору - відступити право вимоги.

Вади предмету договору, у тому числі його відсутність у продавця, не можуть впливати на дійсність договору. Це правило застосовується до всіх договірних зобов`язань. Наприклад, не впливає на дійсність договору невиконання продавцем свого обов`язку передання товару покупцеві, оскільки цей товар не було продавцю поставлено своєчасно; відсутність у виконавця робіт належного досвіду для виконання роботи, про яку домовились сторони, тощо.

З норми ст. 514 ЦК України про дійсну вимогу, як предмет договору, не може слідувати висновок про недійсність договору про відступлення права вимоги. У цій статті йдеться лише про перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ця норма не встановлює наслідків відчуження недійсної вимоги (зокрема, і у вигляді недійсності договору).

Якщо вимога відступлена за договором купівлі-продажу, то передання вимоги, яка вже не існує внаслідок виконання зобов`язання боржником, може свідчити про порушення продавцем обов`язку передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 ЦК України).

У таких випадках покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, або вимагати розірвання договору (ст. 651 ЦК України).

Крім того, оскільки невиконання покупцем обов`язку з передання товару є істотним порушенням договору, покупець вправі вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору (ч. 5 ст. 653 ЦК України).

Отже, недійсність вимоги не зумовлює недійсність відповідного договору, за яким була передана така вимога, а має наслідком відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором, врегульовану положеннями ЦК України.

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023р. у справі № 910/19199/21.

Отже місцевий суд дійшов правильного висновку, що, оскільки наразі договір фінансового кредиту №15/05-2020 від 15.05.2020р., укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Женева Фінанс», як кредитодавцем, та ТОВ «Конгрес Девелопмент», як позичальником, про надання грошових коштів позичальникові у сумі 40 000 000,00 грн. оспорюється в судовому порядку, тому в разі визнання такого договору недійсним відповідне право вимоги кредитодавця до ТОВ «Конгрес Девелопмент» за вказаним правочином буде відсутнє.

Відповідно до положень ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У такому разі ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» не матиме права вимоги до ТОВ «Конгрес Девелопмент» за договором фінансового кредиту №15/05-2020 від 15.05.2020р., як новий кредитодавець, згідно з договором про відступлення права вимоги від 06.01.2023р. №06-01/2023-1.

Апеляційний суд вважає, що передача за договором про відступлення права вимоги від 06.01.2023р. №06-01/2023-1 вимоги, яка вже не існує, може свідчити про порушення продавцем обов`язку передати покупцеві товар - право вимоги за договором фінансового кредиту №15/05-2020 від 15.05.2020р.

У той же час, відповідні правовідносини між ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» та ТОВ «Фінансова компанія «Женева Фінанс» не будуть впливати на права та обов`язки ТОВ «Конгрес Девелопмент».

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Ассісто» посилалося на те, що рішенням місцевого суду від 19.01.2021р. у справі №910/14974/20 було стягнуто з ТОВ "Конгрес Девелопмент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева Фінанс" 5 000 000,00 грн. кредиту за договором фінансового кредиту від 15.05.2020р. №15/05-2020. Однак, враховуючи, що до ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» перейшло право вимоги до боржника саме за оспорюваним наразі в судовому порядку договором фінансового кредиту від 15.05.2020р. №15/05-2020, а не на підставі рішення господарського суду м.Києва від 19.01.2021р. у справі №910/14974/20, суд першої інстанції правильно визнав підставними доводи боржника про існування таким чином спору про право.

Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 КУзПБ, за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

При цьому, якщо Кодексом України з процедур банкрутства підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство прямо не визначені та з`ясовуються судом шляхом встановлення, на підставі доказів у справі, заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство, визначених Законом (прямих або непрямих, загальних або спеціальних, тимчасових або не обмежених в часі, умовних або безумовних), то підстави для відмови у відкритті провадження прямо визначені в ч. 6 ст. 39 КУзПБ.

Так, ч. 6 ст. 39 КУзПБ встановлено, що господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Отже, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки протилежне матиме наслідком відмову у відкритті такого провадження у відповідності до частини шостої статті 39 КУзПБ.

Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги ТОВ «Ассісто» свідчать про наявність спору про право з огляду на оспорювання правочину, на підставі якого виникло первісне право грошової вимоги до боржника, тому ставило під сумнів таку вимогу кредитора.

Місцевий суд законно і обгрунтовано відмовив ТОВ «Ассісто» у відкриті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент".

Щодо заяви ТОВ «Техкар» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Конгрес Девелопмент», апеляційний суд зазначає наступне.

За твердженнями заявника ТОВ «Техкар», у ТОВ «Конгрес Девелопмент» наявна заборгованість у розмірі 5 000 000,00грн.

На підтвердження своїх посилань ТОВ «Техкар», звертаючись до місцевого суду про ініціювання процедури банкрутства ТОВ «Конгрес Девелопмент», було подано копії: договору позики від 27.05.2020р. №2705/2020, платіжного доручення №2 від 29.05.2020р., №3 від 01.06.2020р., №4 від 02.06.2020р., банківської виписки по рахунку ТОВ «Техкар» за період з 29.05.2019р. по 02.06.2020р.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2020р. між ТОВ «Техкар», як Позикодавцем, та ТОВ «Конгрес Девелопмент», як Позичальником, було укладено Договір позики №2705/2020 (далі - Договір позики), відповідно до п. 1.1. якого Позикодавець зобов`язався надати грошові кошти Позичальникові у сумі 40 000 000,00 грн. (далі - Позика), що надається в строк до 14.05.2021р., на умовах зворотності, строковості, цільового характеру використання та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути Позику з установлений договором строк.

Відповідно до п. 1.3. Договору позики, Позикодавець зобов`язався надати Позику Позичальнику наступними траншами: 5 000 000,00 грн. протягом 5-ти днів, з дня укладення Договору позики, але не раніше дня передачі Позичальником в забезпечення виконання зобов`язань за цим договором нерухомого майна, вказаного в п. 4.1. Договору позики; 35 000 000,00 грн. в строк до 01.08.2020 року. При цьому Сторони домовились, що надання Позики в межах одного траншу може відбуватись різними за розміром сумами (частинами).

Згідно з п. 1.4. Договору позики строк дії договору з 27.05.2020р. до 14.05.2021р., а в частині зобов`язань, що залишилися не виконаними - до їх повного виконання.

У пункті 3.1. Договору позики сторони домовилися, що погашення Позики може здійснюватися різними за розміром сумами (частинами), проте частину Позики у розмірі 5 000 000,00 грн. Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю не пізніше 03.06.2020р., остаточний розрахунок має бути зроблений не пізніше 14.05.2021р. включно.

Факт перерахування грошових коштів ТОВ «Техкар» на користь ТОВ «Конгрес Девелопмент» підтверджується платіжними дорученнями: №2 від 29.05.2020р. на суму 2 000 000,00 грн., №3 від 01.06.2020р. на суму 2 000 000,00 грн., №4 від 02.06.2020р. на суму 1 000 000,00 грн., а також випискою по рахунку TOB «Техкар» за період з 29.05.2019р. по 02.06.2020р.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів та правочинів.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом частини 1 статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Місцевим судом правильно встановлено, що боржник, у встановлений договором позики від 27.05.2020р. №2705/2020 строк - до 14.05.2021р., не повернув ТОВ «Техкар» суму позики в розмірі 5 000 000,00 грн., надання якої боржнику підтверджується належними доказами у справі.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на заяву TOB «Техкар», підписаним представником боржника адвокатом Макеєєвим Є.Ю., боржник підтвердив отримання від TOB «Техкар» 5 000 000,00 грн.

Місцевим судом було правильно прийнято до уваги, що укладений між ТОВ «Конгрес Девелопмент» та адвокатом Макеєєвим Є.Ю. договір про надання правової допомоги від 19.05.2023р. містить підписи генерального директора Комаровського Д.В. та виконавчого директора Курінного С.Ю., що відповідає вимогам Статуту ТОВ «Конгрес Девелопмент».

Відповідно до пунктів 10.1.5-10.1.7 Статуту, Генеральний директор та Виконавчий директор діють від імені Товариства виключно спільно та разом. Будь-які документи від імені Товариства, в тому числі, але не виключно, будь-які угоди (договори, контракти), документи щодо розпорядження майном та коштами Товариства, видання доручень, довіреностей, гарантій, укладення договорів поруки, підписання фінансово-розпорядчих (банківських), звітних та облікових документів здійснюється Генеральним директором та Виконавчим директором виключно спільно та разом. Будь-які документи, які підписані лише одним з членів Виконавчого органу Товариства, не мають юридичної сили та вважаються нікчемними.

Вбачається, що в.о. генерального директора «ТОВ «Конгрес Девелопмент» Сідим В.П. було подано до місцевого суду заяву про звільнення виконавчого директора Курінного С.Ю. від участі у справі від імені ТОВ «Конгрес Девелопмент».

До вказаної заяви було долучено наказ від 11.01.2024р. №14, підписаний в.о. генерального директора ТОВ «Конгрес Девелопмент» Сідим В.П., в якому внаслідок вчинення дій, які суперечать інтересам ТОВ «Конгрес Девелопмент , відсторонено члена виконавчого органу - виконавчого директора Курінного С.Ю. від виконання повноважень.

Згідно з п. 2 наказу від 11.01.2024р. №14, були терміново скликані позачергові збори учасників щодо відкликання виконавчого директора Курінного С.Ю. та обрання іншого виконавчого директора.

Як вбачається з положень Статуту ТОВ «Конгрес Девелопмент», виконавчим органом Товариства є Дирекція Товариства. Дирекція складається з двох членів - Генерального директора та Виконавчого директора (п. 8.2, 10.1.1 Статуту).

Відповідно до п. 10.19 Статуту, член Дирекції Товариства може бути у будь-який час усунений від виконання своїх, обов`язків, в порядку ст. 99 ЦК України Учасником Товариства за наявності письмової згоди більше як 50 відсотків голосів. В такому випадку, після усунення такого члена Дирекції від виконання своїх зобов`язань, інший член Дирекції Товариства зобов`язаний терміново скликати позачергові Загальні збори Учасників, в порядок денний яких включити питання про відкликання та обрання члена Дирекції Товариства.

Відтак, оформлення в.о. генерального директора ТОВ «Конгрес Девелопмент» Сідим В.П. наказу від 11.01.2024р. №14 щодо відсторонення члена виконавчого органу - виконавчого директора Курінного С.Ю. від виконання повноважень, не свідчить про припинення його повноважень з дати видачі такого наказу без наявності доказів дотримання визначеного п. 10.19 Статуту порядку.

Місцевим судом правильно зазначено, що на стадії підготовчого засідання суд не здійснював розгляд питань щодо звільнення виконавчого директора боржника.

Отже, вищеописаними обставинами справи підтверджувалась обґрунтованість тверджень ТОВ «Техкар» про невиконання ТОВ «Конгрес Девелопмент» грошових зобов`язань у сумі 5 000 000,00грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 КУзПБ, у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 КУзПБ, підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14-ти днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Згідно ч. 6 ст. 39 КУзПБ, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Оскільки місцевим судом було встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази задоволення боржником вимог кредитора, тому суд першої інстанції законно і обгрунтовано задовольнив заяву ТОВ «Техкар» і відкрив провадження у справі про банкрутство ТОВ «Конгрес Девелопмент».

Згідно з ч. 8 ст. 39 КУзПБ, питання введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Приписами ст. 28 КУзПБ встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. В ухвалі про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд пропонує трьом визначеним шляхом автоматизованого відбору арбітражним керуючим подати заяву про участь у справі.

Відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим ч. 3 ст. 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Конгрес Девелопмент», ТОВ «Техкар» було запропоновано кандидатуру арбітражного керуючого В`язовченка Анатолія Михайловича для призначення його розпорядником майна у справі, заяву якого було долучено до матеріалів справи.

Частиною 3 ст. 28 КУзПБ встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Щодо кандидатури арбітражного керуючого В`язовченка Анатолія Михайловича (свідоцтво №81 від 25.01.2013р.), то місцевим судом правильно встановлено відсутність відомостей про те, що він здійснював управління боржником або є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, також не було встановлено обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 КУзПБ, тому суд першої інстанції законно і обгрунтовано призначив розпорядником майна ТОВ «Конгрес Девелопмент» арбітражного керуючого В`язовченка Анатолія Михайловича.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 30 КУзПБ, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, місцевий суд правильно встановив розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому В`язовченку А.М. розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Місцевий суд законно і обґрунтовано відмовив за заявою ТОВ "Ассісто" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент"; обгрунтовано відкрив провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конгрес Девелопмент" за заявою ТОВ "Техкар"; визнав грошові вимоги ТОВ "Техкар" до ТОВ "Конгрес Девелопмент" в розмірі 5 000 000,00 грн.; ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів; ввів процедуру розпорядження майном ТОВ "Конгрес Девелопмент" та призначив розпорядником майна ТОВ "Конгрес Девелопмент" арбітражного керуючого В`язовченка Анатолія Михайловича.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Ассісто" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 14.02.2024р. по справі №910/18969/23 - без змін.

Справу №910/18969/23 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 21.05.2024р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх