ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
22.05.2024 Справа №905/620/24
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В. розглянув заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», м.Київ, б/н від 17.05.2024 про забезпечення позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», м.Київ,
до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Тітан», с.Приазовське Донецької області,
відповідача 2, ОСОБА_1 , с.Мелекіне Донецької області,
відповідача 3, ОСОБА_2 , с.Мелекіне Донецької області,
відповідача 4, ОСОБА_3 , м.Маріуполь Донецької області,
про стягнення 8130606,59 грн, -
без виклику представників сторін, -
Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (з урахуванням заяви представника позивача, адвоката Наконечної А.В., б/н від 19.04.2024) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 15.04.2024 до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Тітан», с.Приазовське Донецької області, відповідача 2, ОСОБА_1 , с.Мелекіне Донецької області, відповідача 3, ОСОБА_2 , с.Мелекіне Донецької області, відповідача 4, ОСОБА_3 , м.Маріуполь Донецької області, про солідарне стягнення 8130606,59 грн, у тому числі: 5974731,03 грн - заборгованість за кредитом та 2155875,56 грн - заборгованість за процентами на підставі кредитного договору №MRF0LON129909 від 23.11.2021 та договорів поруки №MRF0LON129909/DP1, №MRF0LON129909/DP2, №MRF0LON129909/DP3 від 23.11.2021.
Ухвалою суду від 22.04.2024 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ, б/н від 15.04.2024 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/620/24; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.05.2024 о 14:00 год., яке відбудеться у приміщенні суду, зал судового засідання №406; визначено позивачу: привести резолютивну частину позовної заяви в частині визначення найменування відповідача 1 у відповідності до дійсних обставин справи та змісту поданого позову; надати: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 22.05.2024 разом із доказами її направлення на адресу відповідача; відповідачам надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 07.05.2024, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання.
В обґрунтування вимог про забезпечення позову заявник посилається на: звернення до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення суми заборгованості у загальному розмірі 8130606,59 грн, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань відповідачами за кредитним договором №MRF0LON129909 від 23.11.2021 та договорами поруки №MRF0LON129909/DP1, №MRF0LON129909/DP2, №MRF0LON129909/DP3 від 23.11.2021; невиконання взятих на себе зобов`язань існує тривалий час та відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обов`язків перед кредитором; вважає цілком можливе відчуження об`єктів нерухомого майна третім особам й створення ситуації появи нових власників спірних об`єктів нерухомості, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08.10.2018 у справі №913/257/18, від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, від 17.06.2022 у справі №908/2382/21, від 03.03.2023 у справі №905/448/22.
Позивачем зазначається, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливістю розпоряджатися ним.
В частині застосовування заходів зустрічного забезпечення позову вказує на те, що після накладення арешту на майно не буде обмеження у вільному та безперешкодному володінні та користуванні ним, що унеможливлює нанесення будь-яких збитків.
До заяви додано: інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №374070655 від 12.04.2024, №373956506 від 11.04.2024 та №373956899 від 11.04.2024.
Дослідив матеріали поданої заяви судом встановлено таке.
Згідно зі ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).
У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22.
За таких обставин, у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22.
Судом враховано, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми грошових коштів. Арешт майна, який накладається судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, має на меті подальше звернення стягнення на таке майно.
Накладення запитуваного арешту на нерухоме майно відповідача 3 є тимчасовим заходом, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном та не позбавляється їх.
Поряд з цим, відносно означеного нерухомого майна відповідача 3 застосовано обмеження, що полягає у забороні користування, розпорядження та відчуження майна, заборонено здійснення будь-яких операцій пов`язаних із розпорядженням і відчуженням вказаного майна.
За таких обставин, за наявності означеного обтяження, за станом на теперішній час застосування обмеження шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача 3 у межах даної справи не може виступати забезпеченням вимог позивача.
З огляду на таке, звернення у приведеній частині не підлягає задоволенню.
Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1 ст. 141 ГПК України), відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.02.2019 у справі № 911/1695/18).
В частині накладення арешту на майно, що підлягає застосуванню, не встановлено можливої наявності збитків відповідача 1, оскільки таке не завдасть йому шкоди та збитків, не позбавить конституційних прав на володіння та користування таким майном, а лише тимчасово обмежить його право реалізувати майно третім особам.
Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
1. Заяву представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», адвоката Наконечної А.В., б/н від 17.05.2024 про забезпечення позову задовольнити частково.
3. У задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом у розумінні Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвала набирає чинності 22.05.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її постановлення або скасована Господарським судом Донецької області в порядку ст. 145 Господарського процесуального кодексу України.
Дата складання та підписання ухвали 22.05.2024.
Суддя О.В. Кротінова