ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20 травня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4893/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

розглянувши заяву Таран С.В. про самовідвід (вх.1163/24/Д3 від 14.05.2024)

в межах розгляду апеляційної скарги Одеської регіональної торгово-промислової палати

на рішення Господарського суду Одеської області від 28.02.2024

по справі №916/4893/23

за позовом

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Глассрайз»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофер корпорейшн»

до Одеської регіональної торгово-промислової палати

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глассрайз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гофер корпорейшн» звернулись до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Одеської регіональної торгово-промислової палати про визнання недійсним рішення відповідача від 19.10.2023 про проведення 23.11.2023 чергових загальних зборів членів Палати шляхом письмового опитування з наступним порядком денним: 1. про затвердження порядку денного; 2. про обрання голови та секретаря загальних зборів; 3. про обрання лічильної комісії; 4. про звіт щодо підсумків діяльності Палати за 2019-2023 роки; 5. про затвердження звіту ревізійної комісії Палати за 2019-2023 роки; 6. про обрання терміном на п`ять років Ради Палати; 7. про обрання терміном на п`ять років Ревізійної комісії Палати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.02.2024 позов задоволено частково; визнано недійсним рішення Ради Одеської регіональної торгово-промислової палати, оформлене протоколом №6 від 19.10.2023, з питання першого порядку денного про проведення чергових загальних зборів членів Палати шляхом письмового опитування; стягнуто з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глассрайз» судовий збір у розмірі 2 013,00 грн; стягнуто з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофер корпорейшн» судовий збір у розмірі 2 013,00 грн; в іншій частині позову відмовлено.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Одеської регіональної торгово-промислової палати на рішення Господарського суду Одеської області від 28.02.2024 по справі №916/4893/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Богатиря К.В., суддів: Таран С.В., Поліщук Л.В. від 24.04.2023 за вказаною апеляційною скаргою відкрито провадження та призначено справу №916/4893/23 до розгляду на 30.05.2024 об 11:00.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від судді зі складу колегії суддів Таран С.В. надійшла заява про самовідвід від розгляду справи №916/4893/23 вх.1163/24/Д3 від 14.05.2024, яка обґрунтована тим, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів під головуванням судді Таран С.В. від 07.02.2024 апеляційну скаргу Одеської регіональної торгово-промислової палати залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.11.2023 про забезпечення позову у справі №916/4893/23 - без змін. Однак, в подальшому постановою Верховного Суду від 26.04.2024 задоволено касаційну скаргу Одеської регіональної торгово-промислової палати; скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.11.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 у справі №916/4893/23; прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Глассрайз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гофер корпорейшн" про вжиття заходів забезпечення позову.

Вказана постанова мотивована тим, що судом першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, вжито заходи забезпечення позову, які є фактично тотожними позовним вимогам. Відтак, заборонивши загальним зборам приймати відповідні рішення шляхом письмового опитування згідно з рішенням ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 19.10.2023, суди фактично погодились з доводами позивачів про неправомірність такого рішення палати, чим фактично вирішили спір на стадії забезпечення позову всупереч вимогам частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Таран С.В. зазначила, що з огляду на імперативно встановлену приписами статті 36 Господарського процесуального кодексу України недопустимість повторної участі судді у розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції, враховуючи мотиви, з яких виходив Верховний Суд при скасування прийнятого за участю судді Таран С.В. процесуального акту (стосовно фактичного вирішення спору на стадії розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову), вона вважає за необхідне заявити самовідвід.

Розглянувши дану заяву, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини третьої статті 36 Господарського процесуального кодексу України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 7-9, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Глассрайз" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Гофер корпорейшн" звернулися з позовом до Одеської регіональної торгово-промислової палати, в якому просили визнати недійсним рішення ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 19.10.2023 щодо проведення чергових загальних зборів членів палати шляхом письмового опитування 23.11.2023 з порядком денним: 1) про затвердження порядку денного; 2) про обрання голови та секретаря загальних зборів; 3) про обрання лічильної комісії; 4) про звіт щодо підсумків діяльності палати за 2019-2023 роки; 5) про затвердження звіту ревізійної комісії палати за 2019-2023 роки; 6) про обрання терміном на п`ять років ради палати; 7) про обрання терміном на п`ять років ревізійної комісії палати.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 21.11.2023 відкрито провадження у справі №916/4893/23.

Одночасно з поданням позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Глассрайз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гофер корпорейшн" було подано клопотання про забезпечення позову б/н від 08.11.2023 (вх.№2-1691/23 від 08.11.2023), в якому останні просили заборонити загальним зборам членів Одеської регіональної торгово-промислової палати, що проводяться шляхом опитування, приймати рішення з питань: 1) про затвердження порядку денного; 2) про обрання голови та секретаря загальних зборів; 3) про обрання лічильної комісії; 4) про звіт щодо підсумків діяльності палати за 2019-2023 роки; 5) про затвердження звіту ревізійної комісії палати за 2019-2023 роки; 6) про обрання терміном на п`ять років ради палати; 7) про обрання терміном на п`ять років ревізійної комісії палати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.11.2023 у справі №916/4893/23 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Глассрайз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гофер корпорейшн" б/н від 08.11.2023 (вх.№2-1691/23 від 08.11.2023) про вжиття заходів забезпечення позову; заборонено загальним зборами членів Одеської регіональної торгово-промислової палати приймати рішення з наступних питань порядку денного: 1) про затвердження порядку денного; 2) про обрання голови та секретаря загальних зборів; 3) про обрання лічильної комісії; 4) про звіт щодо підсумків діяльності Одеської регіональної торгово-промислової палати за 2019-2023 роки; 5) про затвердження звіту ревізійної комісії Одеської регіональної торгово-промислової палати за 2019-2023 роки; 6) про обрання терміном на п`ять років ради Одеської регіональної торгово-промислової палати; 7) про обрання терміном на п`ять років ревізійної комісії Одеської регіональної торгово-промислової палати, шляхом письмового опитування.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів під головуванням судді Таран С.В. від 07.02.2024 апеляційну скаргу Одеської регіональної торгово-промислової палати залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.11.2023 про забезпечення позову у справі №916/4893/23 - без змін.

Тобто постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів під головуванням судді Таран С.В. від 07.02.2024 переглядалась справа №916/4893/23 виключно в частині вирішення питання про забезпечення позову.

В подальшому постановою Верховного Суду від 26.04.2024 задоволено касаційну скаргу Одеської регіональної торгово-промислової палати; скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.11.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 у справі №916/4893/23; прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Глассрайз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гофер корпорейшн" про вжиття заходів забезпечення позову.

Вказана постанова мотивована тим, що судом першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, вжито заходи забезпечення позову, які є фактично тотожними позовним вимогам. Відтак, заборонивши загальним зборам приймати відповідні рішення шляхом письмового опитування згідно з рішенням ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 19.10.2023, суди фактично погодились з доводами позивачів про неправомірність такого рішення палати, чим фактично вирішили спір на стадії забезпечення позову всупереч вимогам частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, Верховний Суд дійсно скасував постанову Південно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів під головуванням судді Таран С.В. від 07.02.2024 по справі №916/4893/23, однак даною постановою вирішувалось виключно питання щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони загальним зборами членів Одеської регіональної торгово-промислової палати приймати рішення з наступних питань порядку денного: 1) про затвердження порядку денного; 2) про обрання голови та секретаря загальних зборів; 3) про обрання лічильної комісії; 4) про звіт щодо підсумків діяльності Одеської регіональної торгово-промислової палати за 2019-2023 роки; 5) про затвердження звіту ревізійної комісії Одеської регіональної торгово-промислової палати за 2019-2023 роки; 6) про обрання терміном на п`ять років ради Одеської регіональної торгово-промислової палати; 7) про обрання терміном на п`ять років ревізійної комісії Одеської регіональної торгово-промислової палати, шляхом письмового опитування.

В свою чергу рішенням Господарського суду Одеської області від 28.02.2024 у справі №916/4893/23 позов задоволено частково; визнано недійсним рішення ради Одеської регіональної торгово-промислової палати, оформлене протоколом №6 від 19.10.2023, з питання першого порядку денного про проведення чергових загальних зборів членів палати шляхом письмового опитування; стягнуто з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глассрайз" судовий збір у розмірі 2013 грн; стягнуто з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гофер корпорейшн" судовий збір у розмірі 2013 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Одеська регіональна торгово-промислова палата звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 28.02.2024 у справі №916/4893/23 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/4893/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Поліщук Л.В., Таран С.В. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024.

Таким чином, на розгляді колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів - Поліщук Л.В., Таран С.В., знаходиться питання щодо перегляду саме рішення Господарського суду Одеської області від 28.02.2024 у справі №916/4893/23, тобто щодо розгляду спору по суті.

Предметом спору, з яким позивачі звернулися до суду у даній справі є вимога про визнання недійсним рішення ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 19.10.2023 щодо проведення чергових загальних зборів членів палати шляхом письмового опитування 23.11.2023 з порядком денним: 1) про затвердження порядку денного; 2) про обрання голови та секретаря загальних зборів; 3) про обрання лічильної комісії; 4) про звіт щодо підсумків діяльності палати за 2019-2023 роки; 5) про затвердження звіту ревізійної комісії палати за 2019-2023 роки; 6) про обрання терміном на п`ять років ради палати; 7) про обрання терміном на п`ять років ревізійної комісії палати.

У той же час, в якості забезпечення такого позову суд першої інстанції, вжив заходи забезпечення позову, шляхом заборони загальним зборами членів Одеської регіональної торгово-промислової палати приймати рішення з наступних питань порядку денного: 1) про затвердження порядку денного; 2) про обрання голови та секретаря загальних зборів; 3) про обрання лічильної комісії; 4) про звіт щодо підсумків діяльності Одеської регіональної торгово-промислової палати за 2019-2023 роки; 5) про затвердження звіту ревізійної комісії Одеської регіональної торгово-промислової палати за 2019-2023 роки; 6) про обрання терміном на п`ять років ради Одеської регіональної торгово-промислової палати; 7) про обрання терміном на п`ять років ревізійної комісії Одеської регіональної торгово-промислової палати, шляхом письмового опитування.

У даному випадку заборона приймати рішення з питань порядку денного була вжита як тимчасовий захід до вирішення спору по суті в межах даної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, жодним чином не вирішувалося питання щодо вирішення спору по суті, не оцінювалась правомірність рішення ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 19.10.2023 щодо проведення чергових загальних зборів членів палати, не розглядались доводи позовної заяви, а тому відсутні підстави вважати, що при вирішенні питання про забезпечення позову судом першої та апеляційної інстанції було вирішено по справі №916/4893/23 спір по суті.

З огляду на дані обставини, суд вважає передчасною заяву судді Таран С.В. про те, що вона підлягає відводу від розгляду справи №916/4893/23, адже як було встановлено вище, предмет спору у даній справі не збігається з заходами забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову жодним чином не оцінювалися доводи позовної заяви по суті.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Саме така правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №9901/22/17.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів, а згідно з їх пунктом 2.5 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких прикладів відноситься якщо: 1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; 2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; 3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

В коментарях до Бангалорських принципів поведінки суддів від 2007 року, розміщених на офіційному сайті Ради суддів України, зазначено, що особисті цінності, яких дотримується суддя, його світогляд чи уявлення про закон не можуть вважатися упередженістю. Той факт, що суддя має певну загальну думку щодо правового чи соціального питання, яке безпосередньо стосується справи, не позбавляє його/її права розглядати справу.

Таким чином, участь суддів Таран С.В. у розгляді справи №916/4893/23 в частині перегляду ухвали про забезпечення позову жодним чином не свідчить про те, що Таран С.В. вже приймала участь у розгляді справи №916/4893/23 по суті спору та не може підставою для відводу її від розгляду справи №916/4893/23 з підстав ч. 3 ст. 36 ГПК України.

З огляду на викладене вище, у задоволенні заяви судді зі складу колегії суддів Таран С.В. про самовідвід від розгляду справи №916/4893/23 (вх.1163/24/Д3 від 14.05.2024) необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви судді зі складу колегії суддів Таран С.В. про самовідвід від розгляду справи №916/4893/23 (вх.1163/24/Д3 від 14.05.2024).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Вищевказана ухвала приймається апеляційним господарським судом за наявності окремої думки члена колегії суддів, яка приєднується до матеріалів справи і є відкритою для ознайомлення.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран