ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 Справа № 914/313/24

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом: Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до відповідача-1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях

відповідача-2: Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького»

про: стягнення 12 497,86 грн.,

представники:

позивача: Шандарівський Т.Г.,

відповідача-1: Стефанишин О.Б.,

відповідача-2: Бень Т.Т.,

ВСТАНОВИВ

02.02.2024р. до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Фонду державного майна України в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях та до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» про стягнення 12 497,86 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2024р. позовну заяву передано судді Матвіїву Р.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.02.2024р. задоволено заяву судді Матвіїва Ростислава Ігоровича від 07.02.2024р. про самовідвід у справі № 914/313/24, відведено суддю Матвіїва Ростислава Ігоровича від розгляду справи № 914/313/24, справу № 914/313/24 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024р., справу №914/313/24 передано для розгляду судді Король М.Р.

12.02.2024р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження; судове засідання призначити на 06.03.2024р.; явку представників учасників справи у судове засідання визнано обов`язковою.

28.02.2024р. на адресу суду відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву (вх.№5832/24).

01.03.2024р. на адресу суду відповідачем-2 подано відзив на позовну заяву (вх.№6075/24).

05.03.2024р. через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№6331/24).

У даній справі судове засідання, призначене на 06.03.2024р., не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Король М.Р. у відпустці з 29.02.2024р. по 12.03.2024р.

Ухвалою суду від 13.03.2024р. судове засідання у даній справі призначено на 03.04.2024р.

03.04.2024р. через систему «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив відповідача-1 (вх.№9292/24), у якій, зокрема, конкретизовано найменування відповідача-1.

03.04.2024р. через систему «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив відповідача-2 (вх.№9291/24).

17.04.2024р. протокольною ухвалою суд, врахувавши заяву позивача, ухвалив вважати відповідачем-1 у справі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Позиція позивача:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з огляду на приписи постанови Кабінету Міністрів №634 від 27.05.2022 року «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (надалі - постанова КМУ №634), без достатньої правової підстави у відповідача-1 знаходяться кошти забезпечувального депозиту та сплачених орендних платежів в загальній сумі 3 947,06 грн., а у відповідача-2 кошти сплачених орендних платежів в сумі 2 050,80 грн., тому позивач вважає, що його права та інтереси є порушені і підлягають судовому захисту.

Позиція відповідача-1:

Відповідач-1 покликається у поданому відзиві на те, що аукціон на продовження договору оренди державного нерухомого майна від 31.08.2012р. №134 проведений після 24.02.2022 року.

Позиція відповідача-2: аналогічно позиції відповідача-1, вважає, що в спірних правовідносинах, підстав для застосування п.4-2 Постанови КМУ №634 немає.

За результатами дослідження наданих доказів, пояснень учасників та матеріалів справи, суд встановив наступне:

За приписами підпункту 4 пункту 1 Постанови КМУ №634, на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 або раніше: орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

З 16.09.2022р. постановою КМУ від 13 вересня 2022 року за №1026 внесено зміни до постанови КМУ №634, шляхом доповнення пункту 1 підпунктом 42 в наступній редакції: «за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розташоване в аеропортах державної форми власності, починаючи з 24 лютого 2022 і до моменту відновлення авіаційної діяльності таких аеропортів».

Відповідно до змісту підпункту 5 пункту 1 постанови КМУ №634, звільнення або перерахунок орендної плати здійснюється без окремого рішення орендодавця.

Згідно з абзацом 6 пункту 5 постанови КМУ №634, у разі коли граничний строк для подання заяви про продовження договору оренди припадає на період воєнного стану, цей строк продовжується на строк воєнного стану та три місяці з дати його припинення чи скасування.

Відповідно до Протоколу електронного аукціону №LLP001-UА-747, який сформовано 18.09.2022р., аукціон на продовження договору оренди державного нерухомого майна від 31.08.2012р. №134 - частини нежитлового вбудованого приміщення, загальною площею 1.0 кв. м, на першому поверсі триповерхової будівлі (літ. «Б-3») нового аеровокзалу, що перебуває на балансі відповідача-2, відбувся 19.09.2022р. і єдиним учасником електронного аукціону став позивач, чинний орендар, який реалізує своє переважне право на продовження договору оренди.

05.10.2022р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ДП «Міжнародний аеропорт Львів» імені Данила Галицького» підписано договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.08.2012р. № 134 (нова редакція) (далі - договір).

Згідно п.9.1 (1) Розділу I «Змінювані умови» договору, місячна орендна плата складає 1 256,21 грн. без ПДВ.

Згідно п.3.3 незмінюваних умов договору, орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щомісяця: до 15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону (договори типу 5(А) і 5(В).

Згідно п.16 змінюваних умов договору 30% суми орендної плати перераховується балансоотримувачу, 70% суми орендної плати перераховується до державного бюджету. Забезпечувальний депозит, визначений п.11 змінюваних умов договору, оплачується на рахунок орендодавця.

На виконання п.11 Розділу I «Змінювані умови» та п.4.5 Розділу II «Незмінювані умови» договору оренди (в редакції від 05.10.2022р.) Банк перерахував на рахунок відповідача-1 кошти в сумі 6 500,00 гривень, як забезпечувальний депозит, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №108379 від 04.10.2022р.

Крім того, Банк здійснив оплату в користь відповідача-1 70% від суми орендних платежів в березні-жовтні 2022р. в розмірі 7 538,31 грн.

З врахуванням приписів постанови КМУ №634 позивач вважає переплатою 50% платежів, сплачених за період лютий-серпень 2022 року та 100% платежів сплачених за період вересень жовтень 2022 року. Відповідно загальна сума зайво сплачених коштів складає 3 947,06 грн. відповідно до поданого розрахунку.

Сума коштів, сплачених в користь відповідача-1 підтверджується копіями платіжних інструкцій на переказ коштів, і отримання таких коштів підтверджено довідкою відповідача-1 про стан нарахування та надходження орендної плати по договору оренди №134, станом на 16.12.2023р.

З аналогічних мотивів, на переконання позивача, відпала також правова підстава набуття відповідачем-2 коштів, що були сплачені Банком, як 30% від суми орендних платежів в розмірі 3 589,92 грн., з яких переплата складає 2 050,80 грн. відповідно до поданого позивачем розрахунку.

31.07.2023р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» підписано договір про припинення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.08.2012р. №134, а також 31.07.2023р. між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» підписано акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності.

Згідно з п.4.6 розділу II договору (незмінюваних умов договору), орендодавець повертає забезпечувальний депозит орендарю протягом п`яти днів після отримання від балансоутримувача примірника акта повернення з оренди орендованого майна, підписаного без зауважень балансоутримувача, або здійснює вирахування сум, визначених у пункті 4.8 цього договору, у разі наявності зауважень балансоутримувача або орендодавця.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, крім іншого, що під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема, щодо продовження договору оренди, зокрема, щодо запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану.

Згідно встановленого судом, питання щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. №634.

Відповідно до пункту 16 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. №634 зобов`язано орендодавців державного та комунального майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починаючи з 24.02.2022р.

З огляду на положення постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. №634, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати.

За договором, орендодавцем державного майна є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, отже забезпечити нарахування орендної плати на період воєнного стану може тільки орендодавець.

Оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. №634 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення від орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020р. №483 (далі - Порядок) визначає механізм передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду відповідно до положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

У відповідності до п.148 Порядку, проведення електронного аукціону на продовження договору оренди здійснюється відповідно до цього Порядку з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 149 цього Порядку.

Пунктом 149 Порядку передбачено, що чинний орендар має переважне право на продовження договору оренди в ході аукціону на продовження договору оренди за умови, що він бере участь в такому аукціоні та зробив закриту цінову пропозицію, яка є не меншою, ніж розмір стартової орендної плати.

У разі коли переможцем аукціону став чинний орендар, між орендодавцем, балансоутримувачем та чинним орендарем укладається додаткова угода про продовження договору оренди майна, додаткова угода укладається шляхом викладення договору оренди в новій редакції згідно з примірним договором оренди (п.151 Порядку).

Якщо переможцем став інший учасник аукціону, договір з чинним орендарем припиняється у зв`язку із закінченням строку, на який його укладено. При цьому, якщо строк дії договору оренди з чинним орендарем закінчився, такий договір вважається продовженим до моменту укладення договору з переможцем аукціону або до моменту настання випадку, передбаченого п. 152 цього Порядку.

Сам факт проведення 19.09.2022р. аукціону щодо оренди не свідчить про неможливість застосування у спірних правовідносинах підпункту 4-2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. №634, оскільки за результатами вказаного аукціону сторонами новий договір не укладався, а лише продовжено дію договору №134 від 31.08.2012р. шляхом укладення нової редакції такого договору, предмет оренди, який був переданий орендарю згідно акту прийому-передачі державного нерухомого майна від 31.08.2012р. до моменту проведення аукціону орендарем не повертався та за результатами укладення договору в новій редакції повторно орендарю не передавався, чинним законодавством (Порядком) не передбачено іншого способу реалізації переважного права діючого орендаря на продовження договору оренди, ніж участь в аукціоні.

У підпункті 5.1. п. 5 умов договору №134 від 31.08.2012р. (нова редакція) зазначено: процедура в результаті якої майно отримано в оренду - (В) продовження - за результатами проведення аукціону.

З огляду на наведене вище, суд погоджується із доводами позивача, що договір №134 від 31.08.2012р. був чинним станом на 24.02.2022р., а його дія продовжена шляхом укладення 05.10.2022р. договору в новій редакції.

Таким чином, відповідно до підпункту 4 пункту 1 постанови КМУ №634, підпункту 42 пункту 1 постанови КМУ №1026 від 13.09 2022р., абзацу 6 пункту 5 постанови №634 (чинної на дату відповідної дії), підставою для сплати Банком орендної плати в розмірі 50% від договірної до 16.09.2022р. та звільнення від її сплати починаючи з 16.09.2022р. і до 31.07.2023р. (дати розірвання договору оренди та передачі майна) є доведеність тієї обставини, що договір оренди був чинним станом на 24.02.2022р.

Безпідставними є доводи відповідача-2 щодо того, що інші учасники аукціону на продовження договору оренди приймали би участь в аукціоні після 24.02.2022р. на дискримінаційних умовах, оскільки, як слідує із протоколу аукціону, в ньому взяв участь лише один учасник - позивач, а на момент проведення аукціону (19.09.2022р.) норма щодо звільнення від сплати орендної плати вже діяла (підпункт 4-2 пункту 1 було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2022р., яка набрала чинності 16.09.2022р.).

Слід також зазначити, що незважаючи на те, що підпункт 4-2 пункту 1 було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2022р., яка набрала чинності 16.09.2022р., згідно вказаної норми звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розташоване в аеропортах державної форми власності, починаючи з 24.02.2022р., тобто у самій нормі визначено її зворотню дію у часі - поширення чинності на правовідносини, які виникли до її прийняття та набрання чинності.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

Таким чином, оскільки договір припинено, а нерухоме майно повернуто, відповідно до умов договору, кошти забезпечувального депозиту мають бути повернуті орендодавцем орендарю.

Також, з огляду на приписи постанови КМУ №634, без достатньої правової підстави у відповідача-1 знаходяться кошти сплачених орендних платежів в загальній сумі 3 947,06 грн., а у відповідача-2 кошти сплачених орендних платежів в сумі 2 050,80 грн.

Суд звертає увагу на те, що постанова КМУ №634 була розроблена саме з метою надання державою підтримки орендарям державного майна у період воєнного стану, а будь-яка державна підтримка, у тому числі і державна підтримка орендарів державного майна, має ґрунтуватися, зокрема, на принципах справедливості, розумності, передбачуваності, та, відповідно, суб`єкти, яким вона надається, повинні мати рівні можливості для її отримання та не піддаватися невиправданим обмеженням у отриманні такої державної підтримки.

Цілком виправданим є встановлення відповідної знижки зі сплати орендної плати за державне майно, зокрема, для орендарів, що орендують приміщення в аеропортах, а відмова у зменшенні розміру орендної плати позивачеві у даному випадку свідчила би про невиправдане та немотивоване обмеження останнього в його правах та охоронюваних законом інтересах.

Зважаючи на викладене, а також те, що предметом спірних орендних правовідносин є державне майно, та беручи до уваги те, що постанова КМУ №634 приймалася саме з метою надання підтримки суб`єктам, що є орендарями державного майна, позивач не може бути позбавлений права на державну підтримку, закріпленого у постанові КМУ № 634 у кожному періоді її відповідної дії.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №845024 від 31.01.2024р. на суму 3 028,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки спір виник з вини відповідачів, судові витрати по розгляду справи, а саме сплачений позивачем судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, необхідно покласти на відповідачів в частинах пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (місцезнаходження: Україна, 79005, Львівська обл., місто Львів, вул.Коперника М., будинок 4; ідентифікаційний код: 42899921) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 127; ідентифікаційний код: 00032112) кошти в розмірі 10 447,06 грн.

3.Стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького (місцезнаходження: Україна, 79000, Львівська обл., місто Львів, АЕРОПОРТ ЦА; ідентифікаційний код: 33073442) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 127; ідентифікаційний код: 00032112) кошти в розмірі 2 050,80 грн.

4.Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (місцезнаходження: Україна, 79005, Львівська обл., місто Львів, вул.Коперника М., будинок 4; ідентифікаційний код: 42899921) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 127; ідентифікаційний код: 00032112) судовий збір в розмірі 2 531,13 грн.

5.Стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького (місцезнаходження: Україна, 79000, Львівська обл., місто Львів, АЕРОПОРТ ЦА; ідентифікаційний код: 33073442) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 127; ідентифікаційний код: 00032112) судовий збір в розмірі 497,00 грн.

6.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 20.05.2024 р.

Суддя Король М.Р.