ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" травня 2024 р. Справа №910/14503/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, подану при розгляді апеляційних скарг Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ", ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 (повний текст складено 26.02.2024)

у справі №910/14503/23 (суддя Нечай О.В.)

за позовом 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

про визнання недійсним рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І., перебуває справа №910/14503/23, розгляд якої призначено на 22.05.2024.

16.05.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Сітайло Л.Г., Шапрана В.В., Буравльова С.І. від розгляду справи №910/14503/23.

Подана заява про відвід мотивована тим, що, вказані вище судді вже проводили розгляд даної категорії справ і така колегія суддів не може проводити розгляд справи №910/14503/23 і підлягає відводу. У ОСОБА_1 існують сумніви щодо упередженості та об`єктивності колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Сітайло Л.Г., суддів: Шапрана В.В., Буравльова С.І., оскільки, на думку заявника, останні порушили норми процесуального права, зокрема, статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Слід зазначити, що судді Шапран В.В, та Буравльов С.І. перебували у відпустці з 06.05.2024 до 19.05.2024.

Розглянувши подану заяву про відвід колегія суддів зазначає таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пункти 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, пункт 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10.06.1996 у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", пункт 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, пункт 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно зі статтею 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині 2 статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

У той же час, посилання позивача-1 викладені у його заяві про відвід суддів Сітайло Л.Г., Шапрана В.В., Буравльова С.І. зводяться виключно до незгоди з процесуальними діями суддів та до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України при вирішенні даного спору.

Наведені твердження заявника є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з визначеними процесуальним законом підставами для відводу судді, оскільки частиною 4 статті 35 ГПК України прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Фактично у поданій заяві заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям суддів. Суд зазначає, що заперечення заявника можуть бути включені до касаційної скарги на рішення суду в даній справі, однак не можуть бути підставою для відводу.

За таких обставин, доводи заявника щодо наявності підстав для відводу суддів Сітайло Л.Г., Шапрана В.В., Буравльова С.І. від розгляду справи №910/14503/23 не підтверджуються матеріалами справи та зводяться до незгоди з процесуальними діями судді. Наявність інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості суддів, не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в заяві про відвід є необґрунтованими, а тому дана заява, відповідно до частини 3 статті 39 ГПК України, підлягає передачі на авторозподіл для визначення судді для розгляду даної заяви.

Таким чином, колегія суддів, встановивши необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Сітайло Л.Г., Шапрана В.В., Буравльова С.І. від розгляду справи, дійшла висновку про необхідність передачі справи №910/14503/23 для розгляду зазначеної заяви про відвід іншому судді, якого буде визначено у порядку положень частини 1 статті 32, частини 3 статті 39 ГПК України.

Керуючись статями 32, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Сітайло Л.Г., Шапрана В.В., Буравльова С.І. від розгляду справи визнати необґрунтованою.

2. Справу №910/14503/23 передати для визначення складу суду в порядку частини 1 статті 32, частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України для розгляду відводу.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов