ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/216/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Добровінська В.Ю.

за участю представника позивача: Гур`янов С.Б., довіреність № 06/11-58 від 06.11.2023 р. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСПРОМАЛЬЯНС ЮА"

про стягнення 831763,89 грн.,

Процесуальні дії по справі.

Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСПРОМАЛЬЯНС ЮА" 831763,89 грн., з яких: 562372,98 грн. cума авансового платежу, 141717,99 грн. пені, 78732,23 грн. штрафу, 6201,85 грн. інфляційних, 21369,42 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою від 11.03.2024 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.04. 2024 р.

Ухвалою суду від 18.04.2024 р. розгляд справи по суті відкладено на 16 травня 2024 р.

В судовому засіданні 16.05.2024р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконано умови договору поставки №01-012999-23 від 26.09.2023р. та не поставлено товар у визначений сторонами строк.

Позивач просить стягнути з відповідача сплачений аванс в сумі 562372,98 грн., а також нараховані за порушення зобов`язання штрафні санкції, річні та інфляційні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, свого представника для участі в судовому засіданні не направив.

Про дату та час слухання справи відповідач повідомлявся шляхом направлення ухвали суду від 18.04.2024р. на поштову адресу (а.с.78).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст.13 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

За результатами проведення процедури закупівлі 26.09.2023р. між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСПРОМАЛЬЯНС ЮА" (постачальник) укладено договір поставки №01-012999-23 (а.с.19-25).

Відповідно до п. 1.1. договору, предмет закупівлі (ДК 021:2015): 44210000-5 Конструкції та їх частини модулі побутові для Східного ТУОМ.

За договором постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю у порядку та строки, встановлені договором, товар (за предметом закупівлі, зазначеним у абзаці першому цього пункту договору) у кількості, за ціною, з якістю, в комплектації тощо згідно з договором, а покупець зобов`язується здійснити оплату належно поставленого товару на умовах договору.

Ціна договору становить - 937 288,30 грн. (дев`ятсот тридцять сім тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 30 копійок), крім того ПДВ - 187 457,66 грн., всього з ПДВ - 1124745,96 грн. (один мільйон сто двадцять чотири тисячі сімсот сорок п`ять гривень 96 копійок). (п. 2.4 договору).

За умовами п.3.2 договору сторони погодили оплату шляхом часткової попередньої оплати (аванс) та остаточна оплата.

Розмір авансу становить - не більше 50% від ціни договору та сплачується постачальнику протягом 5 банківських днів з дати надання постачальником рахунку, за умовами схвалення Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Інвестиційної програми НЕК "Укренерго" на 2023 рік (п.3.2.1 договору).

Остаточна оплата здійснюється покупцем протягом 25 банківських днів з дати підписання ним видаткової накладної, після погашення авансового платежу постачальником (у разі оплати авансового платежу покупцем) та за наданим постачальником (після підписання покупцем видаткової накладної) рахунком, за умови схвалення Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Інвестиційної програми НЕК "Укренерго" на 2023 рік, а також з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України (п. 3.2.4 договору).

Відповідно до п.4.1 договору, постачальник зобов`язаний поставити товар одержувачу (уповноваженому представнику покупця) протягом 30 календарних днів з моменту отримання авансового платежу або з дати підписання договору (у випадку відмови постачальника від порядку розрахунків на умовах авансового платежу), але не пізніше 16.10.2023 року (в залежності від того, яка дата настане раніше), за адресою (місцем) поставки (передачі) товару згідно з додатком № до договору на умовах DDP Інкотермс (2010).

Товар поставляється (передається) з документами, що повинні бути передані разом з товаром відповідно з вимогами технічної специфікації додатку № 2 до договору, інших умов договору, чинного законодавства України (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору датою поставки (передачі) товару визнається дата підписання покупцем видаткової накладної. З дати підписання видаткової накладної покупцем до нього переходить право власності, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару.

Відповідно до п. 7.3 договору, за порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% вартості товару, строк поставки якої порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Пунктом 7.15. договору передбачено, що у разі порушення договірних зобов`язань з вини постачальника всі авансові платежі, які не підтверджені відповідними видатковими накладними, підлягають поверненню покупцю протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання відповідної вимоги покупця, з урахуванням індексу інфляції та процентів в розмірі облікової ставки НБУ, за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 Цивільного кодексу України, від суми авансового платежу за кожен день користування авансом, починаючи з дня його зарахування на рахунок постачальника незалежно від того, припинені зобов`язання за договором на дату отримання вимоги покупця чи ні.

Пунктом 11.1 договору сторони погодили, що договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 30.11.2023, а в частині гарантійних зобов`язань - до повного виконання (щодо кожної одиниці товару).

Додатками до договору сторони погодили специфікацію, технічну специфікацію (а.с.26-28).

В специфікації визначено, що товар, якій має бути поставлений за договором - мобільні побутові модулі загальною кількістю 5 шт., на суму 1124745,96 грн. (а.с.26).

28.09.2023р. відповідачем виставлено рахунок на оплату на суму 562372,98 грн. (а.с.30).

Позивач вказує, що 04.10.2023р. здійснив оплату авансу в розмірі 562372,98 грн.

З листів відповідача вбачається, що останній свої зобов`язання щодо поставки товару виконав частково, поставивши позивачу два мобільні побутові модулі з технічними недоліками, які зобов`язався усунути, та просив продовжити строк дії договору (а.с.31,33).

Позивач 15.11.2023р. направив відповідачу вимоги про повернення авансового платежу (а.с.37-38, 71-72).

Додатковою угодою №1 від 30.11.2023р. (а.с.29) сторони внесли зміни до пункту 11.1 договору та виклали його в наступній редакції:

"Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 25.12.2023, а в частині гарантійних зобов`язань - до повного виконання (щодо кожної одиниці товару)".

14.12.2023р. позивач склав односторонній акт про недоліки, виявлені при поставці продукції від ТОВ "СЕРВІСПРОМАЛЬЯНС ЮА" за договором №01-012999-23 від 26.09.2023р. (а.с.34-35).

Згідно вказаного акту 04.12.2023р. ТОВ "СЕРВІСПРОМАЛЬЯНС ЮА" було передано за видатковою накладною №17 від 01.12.2023р. мобільний побутовий модуль МВ 054223101, за видатковою накладною №18 від 01.12.2023р. - мобільний побутовий модуль МВ 054223101.

При огляді товару виявлено недоліки, внаслідок чого комісією ухвалено не підписувати видаткові накладні та призупинити прийняття товару.

Претензією від 03.01.2024р. позивач вимагав у відповідача повернення авансу в сумі 562372,98 грн. та сплати штрафних санкцій (а.с.40-42).

Листом №18 від 12.01.2024р. відповідач просив позивача надати реквізити для повернення сплаченого авансу (а.с.39).

У зв`язку з неповерненням відповідачем авансового платежу, Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСПРОМАЛЬЯНС ЮА" 831763,89 грн., з яких: 562372,98 грн. - авансовий платіж, 141717,99 грн. - пеня, 78732,23 грн. - штраф, 6201,85 грн. інфляційні, 21369,42 грн. - відсотки за користування чужими грошовими коштами.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Суд встановив, що зобов`язання між сторонами виникли на підставі договору поставки №01-012999-23 від 26.09.2023р.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч.1 ст.664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

Матеріали справи свідчать, що позивачем було здійснено передоплату в сумі 562372,98 грн. на поставку 5 мобільних побутових модулів

За умовами п.4.1 договору постачальник зобов`язаний був поставити товар одержувачу протягом 30 календарних днів з моменту отримання авансового платежу або з дати підписання договору, але не пізніше 16.10.2023 року.

Відповідач свої зобов`язання не виконав, поставивши позивачу лише 2 модулі, які мали технічні недоліки (акт про недоліки від 14.12.2023р. на а.с. 34-35).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 1 ст. 670 ЦК України визначено, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, вказаними нормами цивільного права врегульовані правові наслідки невиконання зобов`язання з поставки товару або поставки товару в меншій кількості та право кредитора (покупця) вимагати повернення попередньої оплати.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №910/5444/17 зроблено висновок щодо застосування статті 693 ЦК України.

Верховний Суд зазначив, що зі змісту частин першої та другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Матеріали справи свідчать, що позивач просив повернути сплачену суму авансу через невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки мобільних побутових модулів (вимога на а.с. 37-38, 71-72, претензія на а.с.40-42).

Виходячи з приписів ч.2 ст.693 ЦК України, у відповідача в силу закону виникло зобов`язання щодо повернення коштів в сумі 562372,98 грн., яке ним не виконане.

З огляду на наведене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 562372,98 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 141717,99 грн. пені, нарахованої за період з 17.10.2023р. по 19.02.2024р., 78732,23 грн. штрафу, 6201,85 грн. інфляційних, нарахованих за період грудень 2023р. - січень 2024р., 21369,42 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, нарахованих за період з 21.11.2023р. по 19.02.2023р., суд зазначає наступне.

За приписами ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін "користування чужими грошовими коштами" (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях:

1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу;

2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Пунктом 7.15 договору визначено, що у разі порушення договірних зобов`язань з вини постачальника, останній окрім повернення авансу, також сплачує проценти в розмірі облікової ставки НБУ, за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 Цивільного кодексу України,

З розрахунку позивача (а.с.3-4) вбачається, що ним нараховано до стягнення з відповідача 21369,42 грн. за користування чужими грошовими коштами, виходячи з облікової ставки НБУ, яка діяла в період, визначений позивачем.

Вказаний розрахунок є арифметично вірним, а тому заявлену до стягнення суму відсотків за користування чужими грошовими коштами суд визнає обгрунтованою та стягує з відповідача в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що заявлена позивачем сума 6201,85 грн. інфляційних є правомірною, тому підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.3 договору, за порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% вартості товару, строк поставки якої порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Перевіривши розрахунок штрафу (а.с.3), суд встановив, що розмір штрафу в сумі 78732,23 грн. обрахований вірно, а тому заявлена позивачем сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Відносно нарахування позивачем 141717,99 грн. пені за період з 17.10.2023р. по 19.02.2024р., суд зауважує, що прострочення в поставці товару у відповідача дійсно виникло з 17.10.2023р.

Разом з тим, частиною 1 статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Отже, постачальник, може виконати свій обов`язок щодо поставки товару саме протягом строку дії договору.

Продовжений додатковою угодою №1 строк дії договору поставки сплив 25.12.2023р.

Таким чином, відповідач мав змогу здійснити поставку товару лише по 25.12.2023р. включно.

Відповідно, періодом прострочення поставки товару слід вважати період з 17.10.2023р. по 25.12.2023р.

Крім того, сам позивач у вимозі від 15.11.2023р. вимагав повернути сплачену суму авансу через невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки мобільних побутових модулів.

Отже, для позивача було очевидним те, що поставка товару після 25.12.2023р. не відбудеться.

Окрім того, передача товару за межами строку дії договору фактично свідчила б про позадоговірну поставку, а не про виконання умов укладеного сторонами договору поставки.

У зв`язку з цим, суд вважає помилковим нарахування позивачем пені після закінчення строку договору, а саме з 25.12.2023р. по 19.02.2024р.

За таких обставин за порушення строків поставки товару правомірним буде нарахування пені за період з 17.10.2023р. по 25.12.2023р., яка становить 78732,22 грн.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 78732,22грн. пені, в стягненні 62985,77 грн. пені суд відмовляє, у зв`язку з безпідставністю її нарахування.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст.81 ГПК України сторонами доказів.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 747408,69 грн., з яких: 562372,98 боргу, 78732,22 грн. пені, 78732,22 штрафу, 21369,42 грн. процентів за користування грошовими коштами, 6201,85 грн. інфляційних.

В стягненні 62985,77 грн. пені суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 11211,13 грн., сплачений із задоволених позовних вимог в сумі 747408,69 грн., покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСПРОМАЛЬЯНС ЮА" (12407, Житомирська обл., Житомирський рн., с.Березина, вул.Промислова, 9а, )

на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 25, )

- 562372,98 грн. заборгованості;

- 78732,22 грн. пені;

- 78732,22 грн. штрафу;

- 21369,42 грн. процентів за користування грошовими коштами;

- 6201,85 грн. інфляційних;

- 11211,13 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.05.24

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи

2 - відповідачу (рек. з повід)