ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/86/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Костенко А. А. - виписка з ЄДРЮОФОПГФ,

від відповідача: Вознюк А.С. - адвокат, ордер серія АА №1413898 від 27.02.2024,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Федунка"

до Фізичної особи-підприємця Макухи Миколи Васильовича

про стягнення 388 999,80грн

Процесуальні дії у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Федунка" звернулося з позовом до суду про стягнення з Фізичної особи-підприємця Макухи Миколи Васильовича 388 999,80грн, з яких: 384 000,00грн - основний борг, 3 264,00грн - інфляційні, 1 735,80грн - 3% річних, а також відшкодування понесених судових витрат в сумі 5 850,00грн.

Ухвалою від 12.02.2024 прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Федунка" з урахуванням уточненої заяви №33 від 26.01.2024 (а.с.50) та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.03.2024.

Ухвалою від 06.03.2024 суд відклав підготовче засідання на 09.04.2024 та роз`яснив відповідачу право на подачу заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою від 09.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/86/24 до судового розгляду по суті на 14.05.2024 о 14:10.

У судовому засіданні представник ТОВ "Федунка" позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник ФОП Макухи М. В. у засіданні суду заперечував щодо задоволення позову.

Суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами.

14.05.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Стислий виклад позицій сторін у справі.

Згідно з позовними вимогами, ТОВ "Федунка" і ФОП Макуха М. В. підписали договір поставки, за яким приватний підприємець зобов`язався поставити товар, а саме: сівалку 3,45м. Nicolas Mavako Mahes 3450. Проте позивач посилається на те, що товар не відповідав характеристикам виробника товару, у зв`язку з чим 12.09.2023 ТОВ "Федунка" здійснило повернення товару постачальнику. Гарантійним листом постачальник зобов`язався повернути кошти за сівалку у строк до 10.11.2023, але кошти на рахунок товариства від підприємця так і не надійшли, у зв`язку з чим ТОВ "Федунка" звернулося з позовом до суду про стягнення сплаченої вартості сівалки, а також нарахувань, розрахунок яких здійснено відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що технічні характеристика товару визначені у специфікації та узгоджені з позивачем. Видатковою накладною №7 від 30.03.2023 підтверджується отримання товару. Будь-яких зауважень і підтверджень невідповідності товару зазначеним характеристикам, позивач не наводить. Щодо посилання на гарантійний лист, то вважає, що зміни у договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою. Однак у матеріалах справи немає додаткових угод до договору №1502/2022-2. За доводами представника відповідача, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які свідчать про невиконання зобов`язань ФОП Макухою М. В., та наявність заборгованості, а тому позов вважає безпідставним (а.с. 54-59).

У відповіді на відзив ТОВ "Федунка" не заперечувало факт поставки товару, однак зазначило, що після його отримання виявлено недоліки товару (деякі вузли та агрегати не відповідають тим, що встановлюються виробником, а саме: немає мішалки у бункері сівалки), що перешкоджало нормальній роботі висівного апарату. Про вказані недоліки повідомлено постачальника із посиланням на п. 1.3. договору та повернуто товар. Відповідач погодився з такими твердженнями, про що свідчить його підпис на документі про повернення товару постачальнику №1 від 12.09.2023, а також гарантійним листом №245 від 01.11.2023 зобов`язався повернути покупцю кошти у встановлений в листі термін (а.с. 70-71).

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

15.02.2023 між Фізичною особою-підприємцем Макухою Миколою Васильовичем (постачальник / відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Федунка" (покупець / позивач) укладено договір поставки №1502/2022-2 (а.с.5-7), за умовами якого постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупцю продукцію, відповідно до специфікації, а покупець прийняти у оплатити таку продукцію умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору, найменування, одиниці виміру, ціна, загальна вартість, якість, кількість товару, його асортимент, номенклатура, інші особливості та характеристики (в.т.ч. технічні) товару визначено у специфікації до договору, які є невід`ємною частиною цього договору.

Якість товару повинна відповідати характеристикам виробника товару (п. 1.3. договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що покупець оплачує товар за ціною, встановленою у специфікаціях. Загальна вартість договору визначається як сума вартості товару за всіма специфікаціями, складеними за цим договором.

Датою здійснення оплати вважається день зарахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 2.3. договору).

Як визначено п. 3.2., 3.3. договору, при постачанні товару за договором покупець здійснює їх приймання за кількістю і якістю, згідно з специфікацій. Датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі та/чи видаткової накладної.

За п. 4.1. договору, перехід права власності на товар здійснюється з момент підписання видаткової накладної уповноваженою особою покупця. Одночасно проводиться процедура приймання-передачі товару за кількістю і якістю.

Відповідно до п. 5.2. договору, покупець зобов`язується прийняти товар за якістю і кількістю в день здійснення поставки, направити постачальнику письмові претензії щодо якості або кількості товару, якщо товар не відповідає вимогам специфікації.

У п. 10.1. договору вказано, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, та діє до 31.12.2023.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 10.2. договору).

15.02.2023 сторони підписали специфікацію до договору поставки №1502/2022-2 від 15.02.2023 (а.с.8-9), якою передбачено, що постачальник зобов`язується поставити на умовах EXW Інкотермс 2010 адреса складу: 38032, с. Федунка, Миргородський район, Полтавська область, а покупець прийняти та оплатити товар: сівалку 3,45м, назва - Nicolas Mavako модель - Mahes 3450, загальна вартість якої становить 380 000,00 грн. Загальний термін виконання умов по виробництву та постачанню товару - не більше ніж 30 (тридцять) робочих днів в дня отримання авансового платежу.

Пунктом 4 специфікації визначено умови оплати, а саме: 100 % (380 000,00 грн) від вартості оплачує покупець в день отримання належно оформленого рахунку на товар. Відвантаження здійснюється за умови отримання постачальником 100% оплати за товар. Оформляється актом приймання-передавання товару згідно з специфікації (паспорта) (додаток №1 та видаткової накладної на такий товар).

Гарантійний термін на зазначений товар становить 18 місяців з моменту поставки товару (п. 6 специфікації).

16.02.2023 ТОВ "Федунка" здійснило переказ коштів на банківський рахунок ФОП Макухи М. В. у розмірі 380 000,00 грн, а 20.04.2023 - 4 000,00 грн з призначенням платежу: "за сівалку зернову по рахунку №40 від 15.02.2023) (а.с.12, 10-11).

У судових засіданнях суд з`ясував, що 4 000,00 грн є платою за послуги доставки товару від постачальника до покупця.

30.03.2023 ФОП Макуха М. В. і ТОВ "Федунка" підписали видаткову накладну №7 на поставку товару - сівалки зернової Mahes 3000 вартістю 384 000,00 грн (а.с.15).

12.09.2023 сторони оформили повернення постачальнику сівалки зернової Mahes 3000 вартістю 384 000,00 грн (а.с.16).

Представник позивача під час розгляду справи повідомив, що у сівалки не працював висівний апарат, що унеможливило її використання за цільовим призначенням, тому сівалку було повернуто постачальнику.

Представник відповідача у судових засіданнях підтвердив, що товар мав недоліки, однак через відсутність запчастин недоліки усунуто не було.

У матеріалах справи міститься копія гарантійного листа від 01.11.2023 №245 від імені ФОП Макухи М.В., адресованого директору ТОВ "Федунка", про зобов`язання постачальника в термін до 10.11.2023 здійснити повернення коштів за договором поставки товару №1502/2022-2 від 15.02.2023 по оплаті за товар "Сівалка 3,45м. Nicolas Mavako Mahes3450" в сумі 384 000,00 грн на розрахунковий рахунок ТОВ "Федунка" (а.с.14).

14.11.2023 ТОВ "Федунка" направило на адресу ФОП Макухи М.В. досудову вимогу про повернення коштів у зв`язку з не поставкою товару за договором поставки №1502/2022-2 (а.с. 19-20, 17-18).

Враховуючи те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором по поставці товару та не повернув сплачені кошти за непоставлений товар, ТОВ "Федунка" звернулося до суду з вказаним позовом.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини поставки між сторонами виникли на підставі договору №1502/2022-2 від 15.02.2023, відповідно до якого позивач є покупцем, а відповідач - постачальником.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ст.658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Частиною 1 статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ч.1 ст.664 ЦК України).

Відповідно до частини 1, 2 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Як визначено ч. 1 ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Суд з`ясував, що у сівалки не працював висівний апарат, що унеможливило її використання за цільовим призначенням.

Представник відповідача у судових засіданнях визнав, що товар мав недоліки, через відсутність запчастин недоліки не усунуто.

За ч. 2 ст. 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Відповідно до п. 10.1 договору №1502/2022-2 від 15.02.2023, цей договір діє до 31.12.2023.

У матеріалах справи відсутні докази поставки товару, відповідно до специфікації №1 договору №1502/2022-2 від 15.02.2023, після повернення товару для усунення недоліків.

Водночас суд враховує, що ФОП Макуха М.В. зобов`язувався в термін до 10.11.2023 здійснити повернення коштів за договором поставки товару №1502/2022-2 від 15.02.2023 по оплаті за товар "Сівалка 3,45м. Nicolas Mavako Mahes3450" в сумі 384 000,00 грн на розрахунковий рахунок ТОВ "Федунка", про що зазначено у гарантійному листі від 01.11.2023 №245 (а.с.14).

Гарантійний лист - це особливий діловий некомерційний лист, який містить в собі гарантію, іншими словами підтвердження виконання яких-небудь дій, оплати або дотримання певних умов: термінів і факту оплати за виконані роботи, поставлену продукцію, надані послуги, гарантію якості, сплату коштів та інше.

Матеріали справи не містять документів на підтвердження повернення ТОВ "Федунка" коштів, сплачених за договором поставки товару №1502/2022-2 від 15.02.2023.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

У зв`язку з тим, що відповідач не передав позивачу у встановлений строк товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується, позивачем було обрано такий варіант правової поведінки як пред`явлення вимоги у судовому порядку про повернення суми попередньої оплати, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України.

Станом на час розгляду справи відповідач позивачу суму попередньої оплати в розмірі 380 000,00грн не повернув, тоді як, в силу приписів ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Отже, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Макухи Миколи Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Федунка" 380 000,00 грн коштів за непоставлений за договором №1502/2022-2 від 15.02.2023 товар, які фактично боргом.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення боргу в розмірі 4 000,00 грн (384 000,00 - 380 000, 00), оскільки зазначені кошти фактично є платою за доставку товару від постачальника до покупця, яка була спожита в ході приймання-повернення товару. При цьому суд враховує, що послуги по доставці не передбачені ні договором, ні специфікацією до нього.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ТОВ "Федунка" також заявило до стягнення 3 264,00грн інфляційних, 1 735,80грн 3% річних (а.с. 50).

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу також не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

ТОВ "Федунка" здійснило нарахування інфляційних на суму 384 000,00 грн за листопад - грудень 2023 року, а 3% річних - з 10.11.2023 до 03.01.2024 (а.с.4).

Як зазначено ч. 2 ст. 252 ЦК України, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

У гарантійному листі від 01.11.2023 №245 встановлено дату (10.11.2023), із настанням якої постачальник гарантує виконати дії на користь покупця (повернути кошти, сплачені кошти за договором).

Отже, прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося з 11.11.2023.

За розрахунком суду, інфляційні на суму 380 000,00 грн за листопад - грудень 2023 року становлять 4 573,30 грн (380 000,00 x 1,01203500 (сукупний індекс інфляції) - 380 000,00).

Враховуючи те, що суд не може вийти за межі позовних вимог, правомірними до стягнення є інфляційні в розмірі 3 264,00 грн, який заявив позивач.

Суд здійснив власний розрахунок 3% річних на суму 380 000,00 грн, за яким розмір вказаних нарахувань становить 1 686,32 грн:

380 000,00 грн (сума боргу) х 51 день (11.11.2023- 31.12.2023) x 3 % / 365 днів / 100% = 1 592,88 грн;

380 000,00 грн х 3 дні (01.01.2024 - 03.01.2024) x 3 % / 366 днів / 100% = 93,44 грн.

У стягненні 3% річних у розмірі 49,48 грн (1 735,80 - 1 686,32) суд відмовляє за безпідставністю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 380 000,00грн боргу, 1 686,32грн 3% річних, 3 264,00грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 5 774,25грн (384 950,32 грн (сума задоволених позовних вимог) х 1,5% (ставка судового збору за позовну заяву майнового характеру) покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Макухи Миколи Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Федунка" (38032, Полтавська область, Миргородський район, село Федунка; ідентифікаційний код 03770425):

- 380 000,00грн боргу,

- 1 686,32грн 3% річних,

- 3 264,00грн інфляційних втрат,

- 5 774,25грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 21.05.24

Суддя Кравець С.Г.

Відправити:

1- ТОВ "Федунка" через електронний кабінет,

2 - ФОП Макуха М. В. ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) (рек.) та представнику відповідача через електронний кабінет.