УХВАЛА

м. Київ

23.05.2024Справа № 910/6248/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши

заяву Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр»

про забезпечення позову у справі

за позовом Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр», м. Київ

до Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна компанія Автомобільні дороги України», м. Київ

про стягнення 329 467,29 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

Встановив:

Державне підприємство «Сервісно-видавничий центр» (далі ДП «СВЦ»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна компанія Автомобільні дороги України» (далі ДП «Київський облавтодор»/відповідач) про стягнення 329 467,29 грн штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором про добровільне відшкодування завданої шкоди №72 від 04.08.2023.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.05.2024 позовну заяву ДП «СВЦ» прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Крім того, разом із позовною заявою ДП «СВЦ» подало до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову 329 467,29 грн та судового збору 4 942,01 грн, які обліковуються на розрахунковому рахунку Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна компанія Автомобільні дороги України».

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що відповідач порушує виконання покладених на нього зобов`язань шляхом ухилення від відповідальності за несвоєчасно виплачені кошти, а тому ДП «СВЦ» вважає, що невжиття заходів у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, а у разі їх відсутності, на майно, в межах заявлених вимог, може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши наведені ДП «СВЦ» обґрунтування щодо вжиття заходів до забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Разом із тим, до поданої ДП «СВЦ» заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявником не надано належних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, а також на підтвердження фактичних обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відтак, заявником не наведено достатніх, належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень ГПК України обґрунтувань наявності обставин та відповідно необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ДП «СВЦ» про вжиття заходів забезпечення.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук