РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.05.2024Справа № 910/3324/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070; ідентифікаційний код 20474912)

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» (бул. Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32382598)

про стягнення 6 974, 35 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс» (далі за текстом - ПрАТ «СК «Аркс», Позивач) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» (далі за текстом - ТДВ «СК «Альфа-Гарант», Відповідач) про стягнення 6 974, 35 грн суми страхового відшкодування за полісом № 205934057.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що ним на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 83150а1ада від 24.12.2021 (далі за текстом - Договір), укладеного з ОСОБА_1 здійснено виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб - Mazda, 3, держаний номер НОМЕР_1 в розмірі 6 974, 35 грн.

Позивач зазначає, що в силу положень статті 993 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) та статті 27 Закону України «Про страхування» він набув право вимоги до Відповідача (винної в ДТП особи) в межах відшкодованої суми, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Із поданого Відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позову оскільки в ході проведеного ним розслідування причин та обставин ДТП, яка сталася 21.05.2022 встановлено, що пошкодження транспортного засобу - Mazda, 3, НОМЕР_1 відбулося з вини пасажира транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номерний НОМЕР_2 , що виключає відшкодування Відповідачем заявленої до стягнення шкоди в силу положень пункту 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

08.04.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

24.12.2021 між Позивачем та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено Договір, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб - Mazda, 3, держаний номер НОМЕР_1 .

Строк дії Договору згідно пункту 18: з 25.12.2021 по 24.12.2022.

21.05.2022 в місті Дніпро по вул. Артеківській відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mazda, 3, держаний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номерний НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована Відповідачем згідно полісу № 205934057 (ліміт відповідальності за шкоду майну - 130 000 грн та франшиза - 0 грн).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди 21.05.2022 пошкоджено застрахований автомобіль Mazda, 3, держаний номер НОМЕР_1 , а учасниками оформлено повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду - електронний європротокол № 6СА13В3А8142 від 21.05.2022 (далі за текстом - Європротокол).

Європротокол від 21.05.2022 наявний в матеріалах справи.

Страхувальник повідомив Позивача про ДТП та 26.05.2022 звернувся до Позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, в розділі «Детальний опис події» якої зазначив: «Їхав по дорозі тз Ланос НОМЕР_2 (таксі), в якому був пасажир та цей тз ще не встиг зупинитись, як відкрилися двері та пошкодили мій тз».

Згідно акту огляду пошкодженого транспортного засобу Mazda, 3, держаний номер НОМЕР_1 пошкоджено переднє ліве крило.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи рахунку ФОП Єжов С.Ю. № КС00000026 від 30.05.2022 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 6 975, 35 грн.

Позивач зазначає, що на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до нього, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки - Відповідача.

Так, Позивач звертався до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування вих. № 0008795/ІНС.ЛОУ від 25.08.2022 в розмірі 6 974, 35 грн., у відповідь на яку Відповідач (лист від 05.10.2022 № 12/2358) відмовив у виплаті посилаючись на власне розслідування та положення пункту 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивачем надано заяву № 0008795/1/ІНС.ЛОУ від 10.11.2022 про виплату страхового відшкодування адресовану до ОСОБА_2 (власника транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номерний НОМЕР_2 згідно відповіді Головного сервісного центру МВС від 05.09.2022 № 31/7862-6337-2022) з метою досудового врегулювання спору, проте докази її направлення відсутні, що виключає можливість прийняття такого доказу.

Відповідач обґрунтовуючи заперечення щодо позовних вимог зазначає, що з повідомлення особи відповідальність якої застраховано про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_2 від 04.10.2022 вбачається, що винним у ДТП 21.05.2022 є пасажир ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номерний НОМЕР_2 , який під час зупинки з лівого боку дороги відкрив двері авто (задню праву) та зачепив авто Mazda, 3, держаний номер НОМЕР_1 , яке проїзжало повз.

Так, Відповідач стверджує, що у нього не виникло зобов`язання по відшкодуванню завданої шкоди, заподіяної при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до пункту 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України в редакції чинній на моменту виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції закону чинній на моменту виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених наведеним Законом обставин дозволено спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.11 Правил дорожнього руху України, що кореспондуються з пунктом 33.2 статті 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Суд зазначає, що згідно пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складення Європротоколу можливе при умовах, коли: відсутні травмовані (загиблі) люди; водії-учасники ДТП мають поліси автоцивільної відповідальності; наявна згода водіїв транспортних засобів - учасників ДТП щодо її обставин; у водіїв відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Сам факт складання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Як встановлено судом, ДТП 21.05.2022 за взаємним погодженням водіїв оформлена Європротоколом в електронному вигляді.

У відповідності до рішення Президії МТСБУ від 13.07.2017 № 403/2017, Європротокол, оформлений з використанням зазначеної системи, є повним аналогом Європротоколів, надісланих або пред`явлених страховику у паперовій формі.

Наявний в матеріалах справи Європротокол є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортні засоби, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми.

Враховуючи заперечення Відповідача та дослідивши схему та обставини ДТП, суд зазначає, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Пунктом 5.1 Правил дорожнього руху України визначено, що посадку (висадку) дозволяється здійснювати пасажирам після зупинки транспортного засобу лише з посадкового майданчика, а в разі відсутності такого майданчика - з тротуару чи узбіччя, а якщо це неможливо, то з крайньої смуги проїзної частини (але не з боку суміжної смуги для руху), за умови, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху.

При цьому підпунктом г) пункту 5.2 Правил дорожнього руху України закріплено, що пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, а згідно пункту б) пункту 5.3 вказаних правил відчиняти двері транспортного засобу, не переконавшись, що він зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі.

Так, враховуючи надані сторонами докази, судом не заперечується винність дій пасажира ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номерний НОМЕР_2 під час користування вказаним авто, що в результаті призвели до заподіяння шкоди страхувальнику Позивача.

Однак, враховуючи положення статті 1187 ЦК України та те, що шкода страхувальнику Позивача заподіяна внаслідок користування застрахованим Відповідачем транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, в силу частини 2 вказаної статті така шкода покладається на особу яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, тобто на водія ОСОБА_2 , який перебував за кермом ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номерний НОМЕР_2 на час ДТП.

Доказів того, що вказана особа не мала правових підстав на керування ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номерний НОМЕР_2 станом на 21.05.2022 матеріали справи не містять.

Так, суд не погоджується із посиланнями Відповідача пункт 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оскільки в даному випадку відповідальність водія застрахованого ним транспортного засобу виникає в силу положень статті 1187 ЦК України.

Згідно статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Із врахуванням встановленого вище, суд дійшов висновку, що оскільки водій застрахованого Відповідачем транспортного засобу згідно полісу № 205934057 є відповідальною особою за заподіяну шкоду страхувальнику Позивача в ході ДТП, зокрема з огляду на складання Європротоколу та в силу зазначених вище норм чинного законодавства, в частині пошкодження транспортного засобу Mazda, 3, держаний номер НОМЕР_1 в заявленому даним позовом розмірі.

Суд зазначає, що оскільки Позивачем як страховиком виплачено суму страхового відшкодування потерпілій внаслідок ДТП особі, його вимоги до Відповідача є правомірними та обґрунтованими.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи те, що Позивачем виплачено суму страхового відшкодування за шкоду спричинену страхувальником Відповідача та з огляду на перехід до Позивача права вимоги до Відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в силу його обґрунтованості.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» (бул. Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070; ідентифікаційний код 20474912) суму страхового відшкодування в розмірі 6 974 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн 35 коп та судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 21.05.2024

Суддя Антон ПУКАС