РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2024Справа № 910/2220/24

за позовом фізичної особи-підприємця Корпанюка Юрія Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Метал Компані»

про стягнення 147 445,80 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Корпанюк Юрій Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Метал Компані» про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки, укладеним у спрощений спосіб у розмірі 147 445,80 грн.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 29.02.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача.

Як вбачається із повідомлення про вручення поштового відправлення №385, ухвала про відкриття провадження у справі вручена відповідачу.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр-Метал Компані» (постачальник) було виставлено фізичній особі-підприємцю Корпанюку Юрію Васильовичу (покупець) рахунок на оплату №513 від 02.03.2023 на суму 147 445,80 грн

Вказаний рахунок був оплачений позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією №267 від 04.08.2023 на суму 147 445,80 грн.

За твердженням позивача відповідач поставку товару не здійснив, грошові кошти в розмірі 147 445,80 грн позивачу не повернув.

19.10.2023, 08.11.2023 та 14.12.2023 позивач надсилав на адресу відповідача претензії про здійснення поставки товару або повернення перерахованих коштів у розмірі 147 445,80 грн (поштові відправлення №625, №042, №026).

Відповідей на зазначені претензії матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що поставку оплаченого товару відповідач не здійснив, суму попередньої оплати не повернув, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 147 445,80 грн

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 Цивільного кодексу України).

Статтею 641 Цивільного кодексу України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Якщо зміст правочину, воля сторін зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних, за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то він також вважається таким, що вчинений у письмовій формі, за умови, якщо він підписаний його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до усталеної судової практики, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічні за своїм змістом висновки про застосування статті 1212 ЦК України зроблені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/20.

Судом встановлено, між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості на поставку товару без укладення договору, у зв`язку з чим оплата товару відбувалась на підставі рахунку на оплату №513 від 02.03.2023 на суму 147 445,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, оформлення вказаного рахунку на оплату відбувалось із зазначенням банківських реквізитів відповідача шляхом надіслання позивачу повідомлення на «Viber» без фактичного надсилання рахунків у паперовій формі.

Вказаний рахунок був оплачений позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією №267 від 04.08.2023 на суму 147 445,80 грн.

Позивач надсилав відповідачу претензії про виконання поставки товару або повернення сплачених коштів від 19.10.2023, 08.11.2023 та 14.12.2023 (поштові відправлення №625, №042, №026).

Відповіді на зазначені претензії матеріали справи не містять. Доказів поставки товару, який було оплачено відповідно до вказаної платіжної інструкції, матеріали справи не містять.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладених обставин, суд вбачає наявність підстав для висновку, що перераховані позивачем відповідачеві кошти утримуються ним без достатніх правових підстав, а оскільки відповідачем позивачеві кошти, перераховані відповідно до платіжної інструкції №267 від 04.08.2023 на суму 147 445,80 грн повернуто не було, то наявні підстави для їх стягнення на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відтак, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги фізичної особи-підприємця Корпанюка Юрія Васильовича - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Метал Компані» (04053, м. Київ, пров. Киянівський, будинок 3-7, офіс 102 А, код ЄДРПОУ - 44931448) на користь фізичної особи-підприємця Корпанюка Юрія Васильовича ( АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 ) суму заборгованості у розмірі 147 445 (сто сорок сім тисяч чотириста сорок п`ять) грн 80 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна