ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2024 р. Справа №914/2144/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді І.Б. Малех

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фізичної особи підприємця Нікішина Олександра Олександровича б/н від 26.02.2024 року (вх. № 01-05/610/24 від 29.02.2024 року), Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 27.02.2024 року (вх. № 01-05/579/24 від 27.02.2024 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року (суддя Н.Є. Березяк; повний текст рішення складено 06.02.2024 року)

у справі № 914/2144/22

за позовом: Фізичної особи підприємця Нікішина Олександра Олександровича (надалі ФОП Нікішин О.О.)

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз (надалі АТ Львівгаз)

про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів у розмірі 295822,00 грн,

за участю:

від позивача: Нікішин О.О.; Кравець В.Ю. адвокат (ордер серії ВС №1163087 від 02.05.2023 року);

від відповідача: Турчиняк Я.І. адвокат (довіреність № ЛГ-109/1-Д-2024 від 10.01.2024 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

07.09.2022 року ФОП Нікішин О.О. звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до АТ Львівгаз про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів у розмірі 295822,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відсутності позивача без його відома та згоди представником відповідача було проведено розпломбування та демонтаж лічильника газу, що спричинило неможливість належного виконання працівникам в його торговому закладі трудових обов`язків і вимушене відправлення у відпустку за свій власний рахунок, у зв`язку з чим понесено великі затрати з припинення господарської діяльності.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року у справі №914/2144/22 позов частково задоволено. Зобов`язано АТ Львівгаз встановити прилад обліку газу, який 21.10.2021 вилучений представником АТ Львівгаз Щирбою О. в торговому закладі магазин Алекс, що розташований за адресою: площа Ринок, 16/1, місто Броди Львівської області та стягнуто з АТ Львівгаз на користь ФОП Нікішин О.О. 2481,00 грн відшкодування витрат судового збору, 4000,00 грн витрат на надання правової допомоги, 7170,00 грн витрат на проведення експертизи та 4035,63 грн інших витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що заява від 01.10.2021 про направлення представника для зняття лічильника на повірку за адресою: м.Броди, площа Ринок, 16/1 та Акт від 20.10.2021 про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку підписані не ФОП Нікішин О.О., а іншою особою, що свідчить про відсутність волевиявлення власника на демонтаж ЗВТ. Суд дійшов висновку, що зняття ЗВТ для здійснення періодичної повірки відбулось без згоди власника ФОП Нікішина О.О. Також встановлено, що позивач не довів належними та допустимими доказами заподіяння йому цими діями відповідача збитків у розмірі 295 822,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначає, що на споживача покладено обов`язок дотримуватись строків міжповірочних інтервалів його лічильника, а на дату демонтажу газового лічильника на повірку лише надати доступ представника Оператора ГРМ до засобу вимірювальної техніки. Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи міститься платіжне доручення про оплату позивачем вартості повірки лічильнка та акт здачі приймання робіт, які підтверджують згоду позивача на проведення повірки. Заявляє, що поведінка позивача свідчить про свідоме волевиявлення щодо направлення газового лічильника на позачергову повірку. Просить рішення господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року року у справі № 914/2144/22 скасувати в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Позивач в апеляційній скарзі не погодився з рішенням першої інстанції. Вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Заявляє, що газопостачальником в особі «Буське відділення газового господарства» припинено його діяльність шляхом відключення газу на початок опалювального сезону через самовільне зняття лічильника. Зазначає, що звертався до відповідача з проханням повернути лічильник, на що була виставлена оплата, яка була позивачем оплачена, проте лічильник не повернули. Вказує на те, що він не підписував заяви про зняття лічильника, що підтверджується почеркознавчою експертизою. Звертає увагу суду на те, що акт про припинення газопостачання не складався. Вказує, що для підтвердження правомірності вимоги щодо компенсації упущеної вигоди суду надано документально підтверджені докази отримання закладом доходу в аналогічний період попереднього року. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року року у справі № 914/2144/22 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів позивача, вважає апеляційну скаргу безпідставною. Зокрема, зазначає, що доводи апеляційної скарги позивача спростовуються доводами, наведеними у апеляційній скарзі відповідача. Просить рішення господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року року у справі № 914/2144/22 скасувати в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення яким відмовити у позові. Просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якій не погоджується з доводами відповідача. Заявляє про те, що відповідач не надав суду документального підтвердження анулювання його ліцензії на право демонтажу вузлів обліку приодного газу. Також позивач зазначає, що відсутність у відповідача ліцензії не означає відсутність предмета спору, оскільки позивач досі не отримує природного газу для опалення приміщення, всупереч укладеному між позивачем та відповідачем договору на постачання природного газу, яким не передбачено припинення постачання газу у зв`язку з повіркою лічильника. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року року у справі № 914/2144/22 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційне провадження

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/2144/22 визначено суддю О.В. Зварич суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/2144/22 за апеляційними скаргами ФОП Нікішина О.О., АТ Львівгаз на рішення господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року у справі №914/2144/22.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 року призначено розгляд справи №914/2144/22 на 15.04.2024 року.

З підстав, зазначених в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) оголошено перерву у розгляді справи № 914/2144/22 до 13.05.2024 року об 11 год. 00 хв.

У зв`язку з перебуванням судді В.М. Гриців у відпустці склад судової колегії Західного апеляційного господарського суду змінився, що підтверджується протоколом авторозподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 року.

Розгляд клопотання

13.05.2024 року позивач подав клопотання, у якому просив долучити до справи Витяг з реєстру платників єдиного податку № 981.

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивач у вказаному клопотанні не зазначив та не надав докази неможливості подання до суду першої інстанції вказаного витягу з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а тому апеляційний господарський суд відхиляє вказане клопотання з доданим витягом.

В судовому засіданні позивач та його представник просили апеляційну скаргу ФОП Нікішина О.О. задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким у повному обсязі задоволити позов.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги АТ Львівгаз, просив скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, ФОП Нікішин О.О. здійснює підприємницьку діяльність у торгівельному закладі магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: площа Ринок, 16/1, місто Броди, Львівської області та є споживачем послуг з газопостачання.

Газопостачання надається АТ Львівгаз в особі - Буське відділення газового господарства, вул. Тарнавського, 16, м. Броди, 80600 Львівська обл.

В матеріалах справи міститься копія договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 01.01.2016 року № 11416СЕ70ВВР01Б, укладеного між ТзОВ «Львівгаз збут» (Постачальник) та ФОП Нікішин О.О. (Споживач).

Згідно пункту 5.1.2. договору постачальник має право безперешкодного доступу на територію об`єктів споживача, а також до комерційних вузлів обліку природного газу, що встановлені на об`єктах споживача для звірки даних фактичного споживання природного газу.

Відповідно до пункту 5.2.1. договору постачальник зобов`язується забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та обсягах, визначених договором, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання.

Згідно пункту 5.3.5. договору споживач має право вимагати поновлення постачання газу в установленому законодавством порядку після усунення перешкод і компенсації оплати вартості послуг за відключення та підключення, якщо припинення газопостачання відбулось без розірвання цього договору.

За обставинами цієї справи, відповідно до заяви від 01.10.2021 року, адресованої Начальнику Буського відділення АТ Львівгаз Сосновському Р.М., про направлення представника для зняття лічильника на повірку за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні споживача - ФОП Нікішина О.О. 20.10.2021 року працівниками АТ Львівгаз було знято побутовий лічильник газу типу Галус 2000 типорозмір G-4, зав. номер 03007875, рік випуску - 2008, та встановлено заглушку, що підтверджується копією акта від 20.10.2021 року про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку.

Відповідач стверджує, що ним було оформлено договір №2В790-43876-21 від 15.11.2021 року на оплату робіт по зняттю та встановленню вузла обліку газу, вартість яких склала 1089,00 грн., проте, позивач відмовився підписати договір та не оплатив зазначених у договорі коштів.

В подальшому, ФОП Нікішин О.О. звертався до Начальника Буського відділення АТ Львівгаз Сосновського Р.М. із листом - вимогою від 29.11.2021, у якому просив впродовж 10 днів встановити лічильник.

31.10.2022 позивач повторно звертався до Бродівської дільниці АТ Львівгаз із заявою №Сл - 17138-790-1022, у якій просив встановити ПЛГ.

У відповідь на вказане звернення Бродівська дільниця АТ Львівгаз (лист №790-Сл - 20246-1122 від 18.11.2022 року) зазначила про те, що здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власниками ЗВТ за власний рахунок та наголосила на необхідності оплати за послуги монтажу і демонтажу побутового лічильника при проведенні повірки.

З метою захисту своїх прав позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача про зобов`язання встановити прилад обліку газу, вилучений представником газового господарства Бродівської дільниці АТ Львівгаз в торгівельному закладі магазині Алекс за адресою: площа Ринок, 16/1, місто Броди, Львівської області та стягнення 295 822,00 грн завданої шкоди.

У процесі розгляду справи в суді першої інстанції ФОП Нікішин О.О. заявив, що не підписував заяву від 04.10.2021 року та акти від 19.10.2021 року та від 20.10.2021 року та звернувся до суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке було задоволено судом.

За результатами проведеної Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України (висновок експертів №СЕ-19/114-23/18969-ПЧ від 05.10.2023 року) судової експертизи заяви від 04.10.2021 року, актів від 19.10.2021 року та від 20.10.2021 року встановлено наступне:

1. Підпис від імені ОСОБА_1 у документі - Заява ФОП Нікішина О.О. до начальника Буського відділення AT Львівгаз ОСОБА_2 від 01.10.2021, вхідні реквізити: дата 04.10.2021, №20211-79024-1021, - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

2. Рукописний текст у документі -Заява ФОП Нікішина О.О. до начальника Буського відділення AT Львівгаз ОСОБА_2 від 01.10.2021, вхідні реквізити: дата 04.10.2021, №20211-79024-1021, - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

3. Підпис від імені ОСОБА_1 у документі - Акт про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 19.10.2021 №409 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ФОП Нікішин О.О. є споживачем послуг АТ Львівгаз з газопостачання за адресою: площа Ринок, 16/1, місто Броди, Львівської області.

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України, Кодексом газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті від 27.12.2005 року № 619.

Згідно з частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно пункту 41 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 374 лічильники газу належать до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці.

Відповідно до затверджених міжповірочних інтервалів для лічильників газу (використовуються для проведення розрахунків за спожитий газ) класу 1,0 установлено міжповірочний інтервал 2 роки; класу 1,5-8 років (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747, зареєстрований у Мін`юсті 01.11.2016 за №1417/29547).

Згідно пункту 1 Глави 6 Розділу Х Кодексу ГРС власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Глава 7 Розділу Х Кодексу ГРС регулює Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах споживачів, що не є побутовими.

У відповідності до пункту 2 Глави 7 Розділу Х Кодексу ГРС для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен: завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого Оператор ГРМ має опублікувати на своєму вебсайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати; забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам Оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування; у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити Оператора ГРМ та забезпечити присутність представника Оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ.

За встановленими судом обставинами цієї справи розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки (лічильник газу) ПЛГ марки GALLUS 2000, типорозмір G4, зав.номер 03007875 відбулось на підставі заяви від 01.10.2021, однак, як встановлено судом, підпис у заяві до начальника Буського відділення AT Львівгаз Сосновського P.M. від 01.10.2021, від 04.10.2021, №20211-79024-1021 про направлення представника для зняття лічильника на повірку за адресою: АДРЕСА_1 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, відповідно до висновку експертів №СЕ-19/114-23/18969-ПЧ від 05.10.2023.

Згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодеку України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 3 статті 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 1 частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналізуючи вищезазнечені норми права та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що оскільки заява від 01.10.2021 про направлення представника для зняття лічильника на повірку за адресою: АДРЕСА_1 та Акт від 20.10.2021 про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку підписані не ФОП Нікішин О.О., а іншою особою, що свідчить про відсутність волевиявлення власника на демонтаж ЗВТ, тому зняття ЗВТ для здійснення періодичної повірки відбулось без згоди власника ФОП Нікішина О.О., а відтак позовна вимога про зобов`язання відповідача встановити прилад обліку газу, який був 21.10.2021 вилучений представником АТ Львівгаз Щирбою О. в торговому закладі магазин Алекс, що розташований за адресою: площа Ринок, 16/1, місто Броди, Львівської області, є законною та обґрунтованою, яка підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити компенсацію збитків від шкоди, нанесеної позивачу шляхом стягнення 109 200,00 грн виплаченої заробітної плати найманим працівникам та 186622,00 грн втраченого прибутку.

Позивач до позовної заяви долучив копію наказу №77 від 28.11.2021 про те, що з 01.12.2021 заклад закривається і працівників буде відправлено у вимушену відпустку до закінчення опалювального сезону або до поновлення теплопостачання (постачання газу), наказ про що буде доведений всім працівникам.

Водночас, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин про фактичне припинення позивачем господарської діяльності в торговому закладі у спірному періоді, зокрема, копій заяв працівників позивача про надання відпусток та копій наказів про надання відпусток, відсутні належні докази про розмір заробітної плати працівників торгового закладу та ін.

Зі змісту наявних у справі №914/2144/22 копій відомостей на виплату готівки за період грудень 2021 року квітень 2022 року (а.с.27-31, т.1) вбачається, шо у цей період позивачем було виплачено чотирьом працівникам грошові кошти в якості «авансу», чим спростовуються його твердження щодо понесення витрат у зв`язку з припиненням господарської діяльності.

Щодо розрахунку втраченого прибутку

Згідно з частини 1-3 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 3 статті 147 Господарського кодексу України визначено, що збитки, завдані суб`єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

За приписами частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Для застосування такої санкції як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

У даній справі позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування розрахунку втраченого прибутку та причинно - наслідкового зв`язку між ймовірним втраченим прибутком та діями Бродівського відділення АТ Львівгаз.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд погоджується з висновокм суду першої інстанції про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами отримання збитків у розмірі 295 822,00 грн, відтак у задоволенні цієї частини позовних вимог суд правомірно відмовив.

За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи апелянтів не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року у справі №914/2144/22.

Частинами 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційні скарги без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржників відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Фізичної особи підприємця Нікішина Олександра Олександровича б/н від 26.02.2024 року (вх. № 01-05/610/24 від 29.02.2024 року), Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 27.02.2024 року (вх. № 01-05/579/24 від 27.02.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року у справі №914/2144/22 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покласти на скаржників.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех

Суддя І.Ю. Панова