ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 травня 2024 року Справа № 903/144/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Королюка І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом керівника Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Локачинської селищної ради, Володимирського району

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПП Західна аграрна компанія, смт. Локачі, Локачинського району, Волинської області

про стягнення 1328628,19 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: Семенюк Л.В. адвокат (ордер серії АС №1086323 від 28.02.2024),

в судовому засідання взяла участь Присяжнюк І.Б. - прокурор відділу Волинської обласної прокуратури,

в с т а н о в и в:

09.02.2024 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №50-329вих-24 від 07.02.2024 керівника Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Локачинської селищної ради Володимирського району, в якій керівник Володимирської окружної прокуратури просить стягнути 1328628,19 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю ПП Західна аграрна компанія.

Ухвалою суду від 14.02.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13.03.2024; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 11.03.2024.

28.02.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 28.02.2024, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

05.03.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить відхилити заперечення відповідача на позовну заяву, викладені у відзиві, з підстав їх необгрунтованості.

11.03.2024 через систему «Електронний суд» від Володимирської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання 13.03.2024 представник позивача не з`явився. Ухвала суду від 14.02.2024 була надіслана до електронного кабінету позивача.

Згідно із ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

В судовому засіданні 13.03.2024 прокурор та представник відповідача висловили думку про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 13.03.2024 було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 10.04.2024.

В судовому засіданні 10.04.2024 представник відповідача заявила клопотання про приєднання до матеріалів справи копії рішення Господарського суду Волинської області від 02.04.2024 у справі №903/24/24, яким внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 20.06.2019, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області та Приватним підприємством «Західна аграрна компанія», предметом якого є внесення змін до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 площею 33, 2314 га.

На обгрунтування клопотання представник відповідача посилалася на те, що копію рішення суду від 02.04.2024 у справі №903/24/24 не можна було подати разом із відзивом, оскільки воно було прийнято судом пізніше.

З матеріалів справи вбачається, що відзив на позов відповідач подав до суду 28.02.2024, а рішення Господарського суду Волинської області у справі №903/24/24 було прийнято 02.04.2024, що свідчить про те, що відповідач не міг подати його разом із відзивом.

У зв`язку з цим, керуючись ч.1 ст.207 ГПК України, клопотання представника відповідача задоволено, приєднано до матеріалів справи копію рішення Господарського суду Волинської області від 02.04.2024 у справі №903/24/24.

В судовому засіданні 10.04.2024 було оголошено перерву до 24.04.2024.

В судовому засіданні 24.04.2024 було оголошено перерву до 08.05.2024.

Справу розглянуто за відсутності представника позивача Локачинської селищної ради, оскільки неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи, а про судовий розгляд позивач був повідомлений шляхом надіслання ухвали суду до електронного кабінету.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, судом встановлено, що 20.06.2019 між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області як орендодавцем та приватним підприємством «Західна аграрна компанія» як орендарем було укладено договір оренди землі (надалі - договір).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав від 18.07.2023 №339530120 право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 24.06.2019 на підставі договору, номер запису 32151307.

Як передбачено п. 1.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :04:000:0695, яка розташована за межами населених пунктів на території Привітненської сільської ради, Локачинського району, Волинської області.

В оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 15,0000 гектарів, у тому числі 33,2314 га - пасовище (п. 2.1. договору).

Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0695 (п. 2.3. договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2019 становить 198 415,68 грн. (п. 2.7. договору).

Договір укладено на строк 7 років (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 4.2. договору орендна плата сплачується орендарем відповідно до Податкового кодексу України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на р/р управління казначейства у Локачинському районі Волинської області у розмірі 74,163 % від і нормативної грошової оцінки земельної ділянки (розмір орендної плати визначений за результатами проведення електронних земельних торгів), з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи і продовження його дії ( п. 4.3. договору).

Згідно з п. 4.4. договору орендна плата вноситься орендарем у строки, визначені Податковим кодексом України у розмірі, встановленому п. 4.2. договору.

Крім цього, пунктом 4.5. договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі, зокрема, зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з п.п. 8.3.6. п.8.3. договору орендар має право проводити зміну угідь орендованої земельної ділянки в установленому законодавством порядку.

24.12.2020 юридичну особу ПП «Західна Аграрна Компанія» було реорганізовано в юридичну особу ТОВ «ПП Західна Аграрна Компанія», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За змістом абзацу 6 статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 11.7. договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Згідно з наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» від 03.12.2020 № 14-ОТГ та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 03.12.2023 земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0695 було передано у комунальну власність Локачинської селищної ради, Володимирського району.

На момент звернення з позовом до суду за Локачинською селишною радою у відповідному реєстрі не було зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №339530120 від 18.07.2023.

Відповідач у відзиві на позов вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, виходячи, зокрема, з того, що Локачинська селищна рада Володимирського району не здійснювала реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0695, а тому власником цієї ділянки продовжує залишатися держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

Проте, на момент розгляду справи судом Локачинською селищною радою вже було зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0695 площею 33, 2314 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер 368613424 від 06.03.2024.

Цим же витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер 368613424 від 06.03.2024, про реєстрацію Локачинською селищною радою права комунальної власності на земельну ділянку підтверджується, що підставою для реєстрації земельної ділянки є рішення Локачинської селищної ради від 17.12.2020 № 1/12 «Про надання згоди на прийняття земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення» та наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 № 14-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

Відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Також у п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України зазначено, що з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

З урахуванням наведеного земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0695 належить до земель власності територіальної громади, інтереси якої представляє Локачинська селищна рада, Володимирського району, Волинської області.

Наведені обставини спростовують доводи відповідача про те, що власником земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0695, продовжує залишатися держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

Орендар під час використання орендованої земельної ділянки допускав порушення умов договору оренди землі та вимог чинного законодавства щодо її використання.

На запит Володимирської окружної прокуратури від 14.06.2023 №50/1 -1520вих-23 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надало інформацію від 29.06.2023 №10-3-0.42-2376/2-23 про те, що управлінням здійснювався державний контроль з питань дотримання земельного законодавства шляхом проведення перевірки під час використання земельних ділянок та надано можливість ознайомитись та скопіювати копії актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства на території Володимирського району.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про охорону земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у галузі охорони земель, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у порядку та обсягах, визначених законом.

За приписами ч. 1 ст. 19 вказаного Закону державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Як визначено ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, складати акти перевірок.

Відповідні повноваження зі здійснення контролю за використанням та охороною земель згідно з Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №53 від 20.02.2020, передбачено, що ГУ Держгеокадастру у Волинській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

На підставі наведених законодавчих норм державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області 15.06.2020 проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки сільськогосподарського призначення (угіддя - пасовища) з кадастровим номером :04:000:0695, площею 33,2314 га, яка знаходиться за межами населеного пункту Привітненської сільської ради, Локачинського району (теперішньої Локачинської селищної ради, Володимирського району), за результатами якої складено акт перевірки №462-ДК/286/АП/09/01-20.

Під час перевірки встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення (угіддя пасовища) з кадастровим номером :04:000:0695, яка перебуває в оренді ПП «Західна Аграрна Компанія» на підставі договору оренди від 20.06.2019, засіяна орендарем сільськогосподарською культурою, тобто, на момент перевірки фактично використовується під посіви сільськогосподарських культур, а не виключно як пасовище.

Ця обставина підтверджується також актом перевірки від 20.06.2020 №462- ДК/286/АП/09/01-20 з планом-схемою земельної ділянки, приписом про усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства від 17.06.2020 № 462-ДК/0048/Пр/03/01-20 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 17.06.2020 № 462-ДК/0049/По/08/01-20.

Згідно з інформацією ГУ Держгеокадастру у Волинській області №10-3-0.42- 3910/2-23 від 24.10.2023 за результатами здійснення заходів щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0695, :04:000:0694 відносно директора ПП «Західна Аграрна Компанія» Голдуна В.А. складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 55 КУпАП та винесено дві постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на загальну суму 680 грн., який було сплачено 01.07.2020.

У процесі розгляду справи прокурор пояснювала, що за результатами опрацювання інформації з програмного забезпечення Державного земельного кадастру встановлено, що ПП «Західна Аграрна Компанія» в квітні 2020 року звернулось до ТзОВ «ОЛДІ» з клопотанням проо виготовлення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь на земельних ділянках загальною площею 48,2314 га (кадастрові номери :04:000:0694; :04:000:0695), що перебувають у користуванні на правах оренди у ПП «Західна Аграрна Компанія» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Привітненської сільської ради (за межами населених пунктів), Локачинського району, Волинської області (теперішньої Локачинської селищної ради, Володимирського району).

Відповідач клопотав передбачити у відповідному проекті землеустрою трансформацію угідь - переведення земель з існуючих пасовищ в ріллю для вирощування сільськогосподарських культур.

Актом від 16.07.2020 ПП «Західна Аграрна Компанія» погодила та затвердила проект землеустрою.

Згідно з поземельною книгою (аркуш 30) 30.09.2020 у Державному земельному кадастрі зареєстровано зміну складу угідь земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 30.09.2020 № НВ- 020 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 33,2314 га, нормативна грошова оцінка (станом на 12.03.2019, тобто до зміни угідь) - 198 415,68 грн, експлікація земельних угідь: рілля - 33,2314 га.

Крім цього, в програмному забезпеченні Державного земельного кадастру наявний витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 від 06.10.2020, сформований на підставі заяви ПП «Західна Аграрна Компанія», після зміни складу угідь, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 779 442,22 грн.

Вказана нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 також підтверджується витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 06.10.2023 № НВ-023, яка з 06.10.2020 не змінилась.

Враховуючи викладене, у відповідності до п. 4.2. договору оренди землі від 20.06.2019 орендна плата сплачується орендарем відповідно до Податкового кодексу України у розмірі 74,163 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Таким чином, розмір орендної плати за рік, починаючи з 01.10.2020, становить 578 057,734 грн., виходячи з розрахунку: нормативна грошова оцінка земельної ділянки у розмірі 779 442,22 грн. х ставку орендної плати 74,163%.

Пунктом 287.1. статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 287. 3. ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

З урахуванням наведеного, відповідач зобов`язаний, починаючи з 01.10.2020, сплачувати за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 орендну плату в розмірі 48 171, 4778 грн. за місяць, виходячи з розрахунку: річна орендна плата 578 057,734 грн. /12 місяців.

Згідно з інформацією Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області від 09.08.2023 №5520/5/03-20-04-01-05 та відповідно до п. 1 розділу II Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом МФУ від 12.01.2021 №5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються інтегровані картки платників (ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Дані ІКС «Податковий блок» містять інформацію про облікові операції та, облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Тобто, в ІКП платника, яка відкрита по платежу «Орендна плата з юридичних осіб» (код платежу 18010600) в автоматичному режимі щомісячно здійснюється нарахування (за даними поданої платником податкової декларації з плати за землю), розноситься сплата (відповідно до платіжних документів) та формується податкова заборгованість (або переплата) з платежу загальною сумою (без розбивки по договорах оренди, площах або кадастрових номерах).

За даними ІКС «Податковий блок» щодо задекларованих (нарахованих) та сплачених сум орендної плати за землю ТОВ «ПП Західна Аграрна Компанія» () за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 за 2021-2023 роки задекларовано (нараховано) річну орендну плату в сумі 147 151, 29 грн. (за даними поданої платником податкової декларації з плати за землю).

Загалом за даними поданих ТОВ «ПП Західна Аграрна Компанія» податкових декларацій з плати за землю останнім всього сплачено орендної плати за користування всіма земельними ділянками, які перебувають в оренді товариства на території Волинської області за 2021 рік - 398 028, 22 грн., за 2022 рік - 413 037, 03 грн., за 2023 рік (станом на 08.08.2023) - 228 379 грн.

Крім цього, згідно з інформацією Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області від 14.12.2023 №9476/5/03-20- 04-01-05 відповідно до п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

За даними ІКС «Податковий блок» ТОВ «ПП Західна Аграрна Компанія» () згідно з поданими до Локачинської ДПІ податкових декларацій з плати за землю задекларовано орендну плату по Локачинській ТГ (у 2020 році - Привітненська с/р):

- за 2020 рік - 194791,28 грн. (в т.ч. за земельні ділянки площею 33,2314 га, кадастровий номер :04:000:0695 - 134888,68 грн., площею 15 га, кадастровий номер :04:000:0694 - 59902,60 грн. з врахуванням вимог Закону України №540-іх від 30.03.2020 року (не нараховувалась та не сплачувалась орендна плата за період з 1 березня по 31 березня 2020 року);

- за 2021 рік - 424116,11 грн. (в т.ч. за земельні ділянки площею 33,2314 га, кадастровий номер :04:000:0695 - 147151,29 грн., площею 15 га, кадастровий номер :04:000:0694 - 65348,29 грн.);

- за 2022 рік - 409853,21 грн. (в т.ч. за земельні ділянки площею 33,2314 га, кадастровий номер :04:000:0695- 147151,29 грн., площею 15 га, кадастровий номер :04:000:0694 - 65348,29 грн.);

- за 2023 рік - 392439,77 грн. (в т.ч. за земельні ділянки площею 33,2314га, кадастровий номер :04:000:0695 - 147151,29 грн., площею 15 га, кадастровий номер :04:000:0694 - 65348,29 грн.).

Станом на 13.12.2023 згідно з інформацією ГУ ДПС у Волинській області задекларовані суми орендної плати за землю по Локачинській територіальній громаді ТОВ «Західна Аграрна Компанія» сплачені в повному обсязі, заборгованість відсутня.

Згідно з інформацією Локачинської селищної ради, Володимирського району від 30.11.2023 №748/17/2-23 ТОВ «Західна Аграрна Компанія» на території громади орендує земельні ділянки комунальної власності та невитребувані земельні частки (паї) за межами населених пунктів територіальної громади, в тому числі й земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:0694; :04:000:0695; орендар щомісяця сплачує орендну плату за оренду земельних ділянок трьома платежами, без зазначення за оренду яких саме ділянок вносиься орендна плата.

Аналіз інформації Локачинської селищної ради дозволяє дійти висновку про те, що сума одного з трьох щомісячних платежів, а саме: сума 17 708,30 грн. є загальною сумою щомісячного платежу згідно задекларованих (нарахованих) річних сум орендної плати за оренду земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0694 та :04:000:0695.

З урахуванням приписів п. 287.3. ст. 287 Податкового кодексу України, згідно з інформацією Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0694 задекларована (нарахована) сума орендної плати за рік (без її заокруглень до сотих, для коректного розрахунку) становить 65 348,2986 грн. (сума нормативної грошової оцінки 97 657,2 грн. х ставку орендної плати 66,916%/), а за один місяць 5 445,6915 грн. (орендна плата за рік 65 348,2986 грн./12 місяців). Річна орендна плата за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 становить 147 151,295 грн. (сума нормативної грошової оцінки 198 416,05 грн. х ставку орендної плати 74,163%/), а місячна орендна плата становить 12 262,6075 грн. (орендна плата за рік 147 151,295 грн/12 місяців).

Таким чином, задекларована орендарем місячна орендна плата за оренду земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0694; :04:000:0695 становить 17708,299 грн., що відповідає щомісячному платежу у розмірі 17 708,30 грн.

Однак, починаючи з 01.10.2020 ТОВ «Західна Аграрна Компанія» зобов`язаний сплачувати за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 плату в розмірі 48 171, 4778 грн. за місяць, розмір орендної плати за рік, починаючи з 01.10.2020 становить 578 057,734 грн.

Враховуючи викладене, з урахуванням інформацій Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, Локачинської селищної ради та зважаючи на зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за жовтень-грудень 2020 року відповідач зобов`язаний був сплатити орендну плату в розмірі 144 514,433 грн. (місячна орендна плата в сумі 48 171,4778 грн. х на 3 місяці), сплатив орендну плату в розмірі 36 787,8237 грн. (сплачена місячна орендна плата в сумі 12 262,6079 грн. х 3 місяців), внаслідок чого без достатньої правової підстави зберіг у себе за рахунок власника цієї земельної ділянки кошти в розмірі 107 726,609 грн. (сума орендної плати, яку орендар зобов`язаний був сплатити у розмірі 144 514,433 грн. за мінусом суми оренди, сплаченої орендарем за відповідний період у розмірі 36 787,8237 грн.).

За 2021 рік відповідач зобов`язаний був сплатити орендну плату в сумі 578 057,743 грн. (місячна орендна плата в сумі 48 171,4778 грн. х на 12 місяці), сплатив орендну плату у розмірі 147 151,295 грн. (сплачена місячна орендна плата в сумі 12 262,6079 грн. х 12 місяців), внаслідок чого без достатньої правової підстави зберіг у себе за рахунок власника земельної ділянки кошти в розмірі 430 906,439 грн. (сума орендної плати, яку орендар зобов`язаний був сплатити у розмірі 578 057,743 грн. за мінусом суми, сплаченої за відповідний період у розмірі 147 151,295 грн).

За 2022 рік відповідач зобов`язаний був сплатити орендну плату у розмірі 578 057,743 грн. (місячна орендна плата у розмірі 48 171,4778 грн. х на 12 місяців), сплатив орендну плату у розмірі 147 151,295 грн. (сплачена місячна орендна плата у розмірі 12 262,6079 грн. х 12 місяців), внаслідок чого без достатньої правової підстави зберіг у себе за рахунок власника земельної ділянки кошти в розмірі 430 906,439 грн. (сума орендної плати, яку орендар зобов`язаний був сплатити у розмірі 578 057,743 грн. за мінусом суми, сплаченої орендарем за відповідний період у розмірі 147 151,295 грн.).

За січень - жовтень 2023 року відповідач зобов`язаний був сплатити орендну плату у розмірі 481 714,778 грн. (місячна орендна плата у розмірі 48 171,4778 грн. х на 10 місяців), сплатив орендну плату у розмірі 122 626,079 грн. (сплачена місячна орендна плата у розмірі 12 262,6079 грн. х 10 місяців), внаслідок чого без достатньої правової підстави зберіг у себе за рахунок власника земельної ділянки кошти в розмірі 359 088,699 грн. (сума орендної плати, яку орендар зобов`язаний був сплатити у розмірі 481 714,778 грн. за мінусом суми, сплаченої орендарем за відповідний період, у розмірі 122 626,079 грн.).

Таким чином, загальна сума коштів, яку відповідач без достатньої правової підстави зберіг у себе за рахунок власника земельної ділянки становить 1 328 628,19 грн.

Розрахунок суми коштів, яку відповідач без достатньої правової підстави зберіг у себе за рахунок власника земельної ділянки додано прокурором до позовної заяви а.с.21-23.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022 внесено зміни в розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, який доповнено пунктом 19 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Вказаний Закон набрав чинності 17.03.2022 після його опублікування в офіційному виданні газеті «Голос України» від 17.03.2022 № 58.

У позовній заяві та у процесі судового розгляду прокурор пояснювала, що з урахуванням вищенаведеного для визначення розміру коштів, які відповідач без достатньої правової підстави зберіг у себе за рахунок власника земельної ділянки, а також з урахуванням внесених змін в розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України обрано період з 01.10.2020 по 31.10.2023.

Окрім цього, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області» визначено, що до складу Локачинської територіальної громади входить поміж інших й Привітненська територіальна громада, тому безпідставно збережені відповідачем кошти за оренду спірної земельної ділянки за період жовтень 2020 року- жовтень 2023 року підлягають стягненню на користь Локачинської селищної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Сума безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, заявлена до стягнення з відповідача, обчислена, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням складу угідь - рілля, та розміру орендної плати, встановленого договором (п. 4.2. договору).

У відповідності із ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Як визначено ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За приписами ст. 14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю- обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач у спірний період часу не був власником чи постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не був суб`єктом плати за землю у формі земельного податку (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України). Таким чином, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як для землекористувача, є орендна плата.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.ст. 14.1.125, 14.1.136,288.5).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та п.14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

У відповідності до ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, як: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0695 в Державному земельному кадастрі зареєстровані 30.11.2018.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 за № 1378-1V (з наступними змінами та доповненнями) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.

Як передбачено абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Частиною 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Стаття 1212 ЦК У країни регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз змісту статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 26.06.2018 у справі №910/9072/17).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна (глава 83 ЦК України) є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого ст. 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто, фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц і від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

Таким чином, сума коштів у розмірі 580 398,93 грн. є сумою несплаченої ТОВ «ПП Західна аграрна компанія» орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення додаткової угоди до договору оренди, внаслідок чого Локачинська селищна рада позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду.

З урахуванням того, що в Державному земельному кадастрі 30.09.2020 зареєстровано зміну складу угідь земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0695 - з пасовищ на ріллю, оскільки земельна ділянка використовується як рілля, а не як пасовище, та за заявою ПП «Західна Аграрна Компанія» в програмному забезпеченні Державного земельного кадастру 06.10.2020 сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки (з урахуванням зміненого складу угідь), однак орендар продовжує сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою зі складом угідь - пасовище, тому прокурор обгрунтовано звернувся з позовом в порядку ст. 1212 ЦК України про стягнення коштів, які відповідач зберігає у себе без достатніх правових підстав, тобто, це є ті кошти, які він мав сплачувати за користування земельною ділянкою у зв`язку зі зміною складу угідь та зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Оскільки ТОВ «ПП Західна аграрна компанія» внесло зміни до Державного земельного кадастру та зареєструвало зміну складу угідь (з пасовищ на ріллю) земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695, земельна ділянка, яка була передана йому в оренду, перестала існувати.

Отже, після реєстрації зміни складу угідь земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 площею 33, 2314 га з пасовищ на ріллю, земельна ділянка саме з тими характеристиками, яку було передано в оренду на підставі договору від 20.06.2019, перестала існувати, а тому відсутній договірний характер спірних правовідносин, як вважає відповідач, та наявні підстави для застосування положень статті 1212 ЦК України.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695, відносно якої зареєстровано зміну складу угідь з пасовищ на ріллю, відповідач не був орендарем, однак, використовує її, що підтверджується інформацією з Локачинської селищної ради та органу державної податкової служби.

Новий договір оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 зі складом угідь рілля із ТОВ «ПП Західна аграрна компанія» не було укладено, відтак, кошти за використання вказаної земельної ділянки є безпідставно збереженими коштами.

Крім цього, пунктом 4.5.договору оренди землі від 20.06.2019 передбачено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання та/або зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як пояснював прокурор, розмір орендної плати з 2020 року сторонами не переглядався.

Згідно з п.п. 8.4.9. п.8.4. договору орендар зобов`язаний у разі зміни Методики та порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення протягом 1 року здійснити всі передбачені законодавством заходи, спрямовані на внесення змін до договору оренди щодо нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати.

Однак, відповідач, будучи обізнаним про зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки та маючи обов`язок згідно з умовами договору здійснити всі передбачені законодавством заходи, спрямовані на внесення змін до договору оренди в частині нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати, відповідних заходів з 01.10.2020 не вживав.

Оскільки зміни щодо складу угідь спірної земельної ділянки (з пасовища на ріллю) та відповідно нової нормативної грошової оцінки землі до договору внесено не було, а отже, стягнення за чинним договором нової, іншої суми орендної плати неможливе, проте відповідач користується земельною ділянкою саме за новим складом угідь земельної ділянки, зміненим за його ініціативою, тому є правильним стягнення різниці між сплаченою орендною платою за договором оренди та сумою, яку мав би сплатити користувач у випадку його добросовісної поведінки та внесення відповідних змін до договору оренди землі, на підставі статті 1212 ЦК України.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.05.2023 у справі №916/3893/21.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Відповідач у процесі судового розгляду у відзиві на позов, представник відповідача у судовому засіданні проти позову прокурора заперечували, посилаючись, зокрема, на наявність між сторонами договірних зобов`язань, що унеможливлює застосування ст.1212 ЦК України, практику Верховного Суду, й зокрема, на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 28.02.2020 у справі №913/169/18, і

Згідно з п. 39. цієї постанови предметом позову у справі №913/169/18 є вимога прокурора в інтересах держави в особі міської ради про стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати у сумі 465116,69 грн. за період з 08.06.2016 по 31.03.2018 на підставі статті 1212 ЦК України за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщено, без оформлення відповідного права на цю земельну ділянку.

У пунктах 46-47 постанови Верховного Суду від 28.02.2020 у справі №913/169/18 зазначено, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведену правову позицію викладено у пункті 94 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц). Отже, прокурор правомірно звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за період безпідставного користування відповідачем спірною земельною ділянкою у порядку статті 1212 ЦК України.

Постановами Верховного Суду, на які посилається відповідач, підтверджується вірна правова позиція прокурора про застосування у справі №903/144/24 приписів статті 1212 ЦК України, оскільки між позивачем та відповідачем також не існувало договірних відносин щодо використання земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 та видом угідь - рілля, а тому стягнення коштів за договірними зобов`язаннями неможливе, проте відповідач користується земельною ділянкою саме за новим складом угідь земельної ділянки, зміненим за його ж ініціативою. У зв`язку з цим правильним є стягнення різниці між сплаченою орендною платою за договором оренди та сумою, яку мав би сплатити користувач у випадку його добросовісної поведінки та внесення відповідних змін до договору оренди землі, на підставі статті 1212 ЦК України.

Рішення Господарського суду Волинської області від 02.04.2024 у справі №903/24/24, яким внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 20.06.2019, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області та Приватним підприємством « Західна аграрна компанія»», в частині, зокрема, розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0695 площею 33, 2314 га, не впливає на суть спору у справі №903/144/24, оскільки вимогу про стягнення з відповідача 1 328 628,19 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати заявлено за період з 01.10.2020 по 31.10.2023, тобто до внесення змін до договору судом.

Відповідно до ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт З частини другої статті 129 Конституції України). Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції У країни відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Крім цього, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від Інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. З мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Така правова позиція висвітлена Верховним Судом у постановах 13.03.2018 у справі №911/620/17, від 13.11.2018 у справі №910/2989/18.

Обгрунтовуючи звернення з позовною заявою до суду, прокурор посилається на те, що не звернення селищної ради з позовом може призвести до неможливості в подальшому стягнення значної суми коштів до бюджету ради, враховуючи той факт, що відповідач користується земельною ділянкою як ріллею, а сплачує за оренду пасовища, незважаючи на нову нормативну грошову оцінку земельної ділянки, щодо якої змінено склад угідь ще 30.09.2020 року, тобто вже більше трьох років.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зазначила, що сам факт не звернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захисти порушені державні інтереси, свідчить про те, що вказаний суб`єкт неналежно виконує свої повноваження.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Частиною 1 ст. 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

До матеріальної основи органів місцевого самоврядування, окрім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Права органів місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. ст. 142-145 Конституції України).

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що землі комунальної власності є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування.

Статтею 4 цього Закону закріплено основні принципи місцевого самоврядування, серед яких принцип поєднання місцевих і державних інтересів.

Таким чином, інтереси держави у цьому випадку збігаються з інтересами жителів територіальної громади.

Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками, в тому числі на правах оренди чи продажу права оренди за результатами торгів, визначаються законами.

Плата за землю - це місцевий податок у складі податку на майно, яка є обов`язковою і запроваджується сільськими, селищними, міськими радами та радами об`єднаних територіальних громад та в повному обсязі зараховується до відповідних місцевих бюджетів (розділ XIІ Податкового кодексу України).

Використання земельної ділянки відповідачем як ріллі, а сплата орендної плати як за пасовище, при новій нормативній грошовій оцінці земельної ділянки призвело до ненадходження коштів до місцевого бюджету.

Відповідно до ст. ст. 269, 270 Податкового кодексу України платниками земельного податку є, зокрема, власники земельних ділянок та землекористувачі, а об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України усі доходи від сплати як земельного податку, так і орендної плати незалежно від того, якою є форма власності на землю державна чи комунальна, зараховуються до місцевого бюджету, тобто за оренду земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0695 до бюджету Локачинської територіальної громади.

За змістом п.п. 10.1.1, п.п. 14.1.147, п.п. 265.1.3 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком, який відповідно до приписів ст. 69 Бюджетного кодексу України зараховується до відповідного місцевого бюджету за місцем розташування земельних ділянок.

Спірна земельна ділянка розташована на території Локачинської ОТГ, яка з огляду на приписи податкового законодавства, є отримувачем коштів за її використання.

У відповідності із п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» контроль за надходженням податків, зборів, інших платежів до бюджету здійснюється визначеними органами влади та місцевого самоврядування відповідно до коду бюджетної класифікації, згідно з додатком до постанови.

Відповідно до додатку до постанови «Перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету» органи місцевого самоврядування контролюють надходження до бюджету коштів з кодом бюджетної класифікації 24060300, тобто безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Отже, Локачинська селищна рада є органом, що здійснює контроль за надходженням таких коштів до бюджету.

Порушення вимог чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету, підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч приписам ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування.

Несплата відповідачем орендної плати з урахуванням нової нормативної грошової оцінки за користування комунальним майном є порушенням інтересів держави щодо забезпечення фінансової підтримки місцевого самоврядування, своєчасного і в повному обсязі надходження доходів до бюджету місцевого рівня з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави й місцевого самоврядування.

Незважаючи на те, що відповідач використовував земельну ділянку як ріллю, а не як пасовище, зареєстрував у Державному земельному кадастрі відповідну зміну угідь, але сплачував за оренду пасовища, яка менша ніж оренда ріллі, Локачинська селищна рада не вживала дій, спрямованих на захист інтересів територіальної громади упродовж трьох років.

На запит Володимирської окружної прокуратури від 21.11.2023 №50/1- 2739вих-23 селищна рада листом від 30.11.2023 №748/17/2-23 повідомила, що ТОВ «ПП Західна аграрна компанія» до селищної ради із заявою про внесення змін до договору оренди щодо зміни угідь земельної ділянки, нормативної грошової оцінки та орендної плати не зверталось.

У цьому листі Локачинська селищна рада повідомила, що не заперечує проти застосування заходів представницького характеру окружною прокуратурою.

У листі від 18.12.2023 №787/17/2-23 Локачинська селищна рада також повідомила, що не заперечує проти застосування заходів представницького характеру окружною прокуратурою, що стосується стягнення з ТОВ «ПП Західна аграрна компанія» безпідставно збережених коштів.

Отже, зі змісту вказаних листів вбачається, що селищна рада не мала наміру самостійно звертатись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів внаслідок несплати орендної плати в повному обсязі за користування земельною ділянкою як ріллею.

Факт невжиття уповноваженим органом заходів до стягнення безпідставно збережених коштів як плати за користування вказаною земельною ділянкою як ріллею порушує інтереси територіальної громади, що на підставі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає право захисту інтересів держави прокурору.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Володимирська окружна прокуратура листом від 02.02.2024 №50-297ВИХ-24 повідомила позивача про звернення до господарського суду з позовом в його інтересах.

Звертаючись з позовною заявою до суду, Волинська обласна прокуратура сплатила 19929,42 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2864 від 21.12.2023.

У зв`язку із задоволенням позову витрати, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 19929,42 грн., на підставі ст.129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПП Західна аграрна компанія (, 45500, Волинська обл., смт. Локачі, вул.Шевченка, будинок 41 А) на користь Локачинської селищної ради (45500, Волинська обл., Локачинський район, смт. Локачі, вул. Миру, 37, розрахунковий рахунок UA003554, отримувач ГУК у Волин.обл/смт. Локачі/24060300, код платежу 24060300 "Інші надходження", перерахування безпідставно збережених коштів) 1328628 грн. 19 коп. безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою площею 33,2314 гектарів, кадастровий номер :04:000:0695.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПП Західна аграрна компанія, (, 45500, Волинська обл., смт. Локачі, вул.Шевченка, будинок 41 А) на користь Волинської обласної прокуратури (43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 19 929 грн. 42 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.05.2024

Суддя І. О. Якушева