РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024Справа № 910/3154/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

до Фізичної особи-підприємця Гончарової Олени Олександрівни

про стягнення 50 492,99 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Гончарової Олени Олександрівни про стягнення 50 492,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №401282-КС-001 про надання кредиту (електронна форма) від 20.09.2021 у частині повернення коштів та сплати процентів, з огляду на що позивач просить суд стягнути 50 492,99 грн, з яких: 22 824,79 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту та 27 668,20 грн суми прострочених платежів по процентах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

27.03.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2024 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; Витребувати у Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код: 14360570): інформацію про те, чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я Гончарової Олени Олександрівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); виписку про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 20.09.2021 року по 19.06.2023 року включно; докази, зазначені у п. 3 резолютивної частини ухвали надати суду у строк до 15.04.2024. У випадку подання значного об`єму доказів (більше 250 аркушів), пропонується надати докази на електронних носіях інформації (флеш-носії, диску тощо) за умови скріплення файлів електронним цифровим підписом; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

22.04.2024 через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" надійшли докази на виконання вимог ухвали від 02.04.2024.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (Кредитодавець, Позивач) направило Фізичній особі-підприємцю Гончаровій Олені Олександрівні (Позичальник, Відповідач) пропозицію (оферту) укласти договір №401282-КС-001 про надання кредиту (електронна форма).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2021 Позичальник прийняв пропозицію щодо укладення договору про надання кредиту №401282-КС-001, на умовах, визначених офертою.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Так, 20.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Фізична особа-підприємець Гончарова Олена Олександрівна уклали Договір №401282-КС-001 про надання кредиту (електронна форма) (далі - Договір) відповідно до п. 1. якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

У п. 1 Договору сторонами узгоджено, що: строк кредиту - 24 тижнів; стандартна процента ставка: в день 0,86586679, фіксована; комісія за надання кредиту (далі - комісія) - 2 250,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту - 15 000,00 грн., термін дії Договору до 07.03.2022; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 33 000,00 грн. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей Кредит не є споживчим кредитом.

Відповідно до п. 2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахування дня видачі Кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

У п.12 Договору містяться, зокрема, наступні реквізити позичальника: Фізична особа-підприємець Гончарова Олена Олександрівна; АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 та відмітка про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8166. 20.09.2021 13:09:12».

У подальшому, 30.11.2021 Кредитодавець надіслав Позичальнику пропозицію укласти Додаткову угоду (оферту) до Договору №401282-КС-001 про надання кредиту від 20.09.2021 (електронна форма).

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2021 Позичальник прийняв пропозицію щодо укладення Додаткової угоди до Договору про надання кредиту №401282-КС-001, на умовах, визначених офертою.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди від 30.11.2021 Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 30.11.2021 р. сума неповернутого Позичальникам кредиту (отриманого відповідно до Договору про надання кредиту № 401282-КС-001 від 20 вересня 2021, далі - Договір) становить: 12 501,82 грн.

У п. 2.1. Додаткової угоди Кредитодавець та Позичальник домовились, що після укладення Додаткової угоди Кредит збільшується на 11 000,00 грн. та Кредитодавець, на умовах викладених у Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути Кредит збільшений на 11 000,00 грн. у строки та на умовах викладених у Договорі.

У пунктах 3 та 4 Додаткової угоди сторони дійшли згоди Продовжити строк кредиту на 71 днів та продовжити термін дії Договору до 17.05.2022.

Згідно з п. 6 Додаткової угоди комісія за зміну умов Договору: 1 650,00 грн.

Додаткова угода в п.14 містить, зокрема, наступні реквізити позичальника: Фізична особа-підприємець Гончарова Олена Олександрівна; АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 та відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8545. 30.11.2021 10:49:15».

За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Також, приписами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Таким чином, одноразовий ідентифікатор, яким був підписаний Договір, відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію».

При цьому, дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку що даний договір за своєю правовою природою є договором кредиту.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-240409/35112 від 14.04.2024 банківська картка НОМЕР_2 була випущена на ім`я Гончарової Олени Олександрівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

На виконання умов Договору Кредитодавець переказав на картку Позичальника НОМЕР_2 26 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №31922 від 20.09.2021 на суму 15 000,00 грн, платіжним документом TAC PAY НОМЕР_3 від 30.11.2021 на суму 11 000,00 грн, а також випискою АТ КБ «Приватбанк» по картці НОМЕР_2 за період з 20.09.2021 по 19.06.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №401282-КС-001 про надання кредиту (електронна форма) від 20.09.2021 у частині повернення коштів та сплати процентів, з огляду на що позивач просить суд стягнути 50 492,99 грн, з яких: 22 824,79 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту та 27 668,20 грн суми прострочених платежів по процентах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про надання кредиту (електронна форма) від 20.09.2021 за змістом п. 1. якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти.

30.11.2021 Позичальник прийняв пропозицію щодо укладення Додаткової угоди до Договору про надання кредиту №401282-КС-001, на умовах, визначених офертою.

Матеріалами справи підтверджується, що Кредитодавець надав Позичальнику кредит у розмірі 26 000,00 грн та нарахував проценти за період з 20.09.2021 по 22.11.2023, а позичальник виконав свої зобов`язання частково та сплатив банку 21 888,15 грн.

У пункті 3 Додаткової угоди до Договору сторони встановили графік платежів із погашення суми кредиту. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів визначено 17.05.2023.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту в передбачені строки не виконав, а, відтак, заборгованість із простроченого кредиту (тіло кредиту) відповідача перед позивачем становить 22 824,79 грн та заборгованість по процентам становить 27 668,20 грн.

Враховуючи вищезазначене, станом на дату ухвалення рішення обов`язок по поверненню коштів у заявленому розмірі настав, заборгованість позичальника за кредитом у розмірі 22 824,79 грн та заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 27 668,20 грн перед кредитодавцем належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гончарової Олени Олександрівни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411; ідентифікаційний код: 41084239) заборгованість за кредитом у розмірі 22 824 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн 79 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 27 668 (двадцять сім тисяч шістсот шістдесят вісім) грн 20 коп. та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева