УХВАЛА

15 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 909/1167/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючого, Могил С. К., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфабуд»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 (колегія суддів у складі: Желік М. Б. - головуючий, Галушко Н. А., Орищин Г. В.), рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2023 (суддя Михайлишин В. В.), додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 (колегія суддів у складі: Желік М. Б. - головуючий, Галушко Н. А., Орищин Г. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд"

до Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватна виробничо-комерційна фірма "В.С.К"

про визнання недійсним та скасування рішення

за участю:

позивача: Удудяк Н. М. (адвокат)

відповідача: Кузьмічова Т. В. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" звернулося до суду p позовом до Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", у якому просило:

- визнати недійсним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" з розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією від 24.03.2017 № 083240 (далі - Акт), оформлене протоколом засідання комісії від 29.09.2017 № 1 (далі - Рішення).

1.2 Позивач вважає, що відповідач здійснив розрахунок вартості недоврахованої електроенергії з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим Рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2023, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023, в позові відмовлено.

2.2 Судові рішення мотивовані тим, що позивач не спростував факт порушення Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), яке відображено в Акті, тому Рішення є законним та обґрунтованим, що виключає його скасування.

2.3 Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 заяву відповідача про ухвалення додаткової постанови задоволено, стягнуто з позивача на користь відповідача 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному провадженні.

2.4 Додаткова постанова апеляційного суду обґрунтована тим, що відповідач належними та допустимими доказами підтвердив понесення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких є співмірним та розумним, в той час, як позивач не подав суду заперечень щодо розміру заявлених до стягнення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. Короткий зміст касаційних скарг та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційних скаргах позивач просить скасувати судові рішення та прийняти нові, якими позов задовольнити, а у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

3.2 На обґрунтування касаційних скарг заявник послався на те, що судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зокрема, суди залишили поза увагою допущене порушення порядку нарахування необлікованої електричної енергії, здійснене понад період, зазначений у пункті 2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 у редакції від 14.01.2011, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не врахували правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, у постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 906/896/17, від 21.01.2019 у справі № 926/838/18, від 19.07.2018 у справі № 923/832/17, від 31.07.2018 у справі № 911/1143/16, від 11.09.2018 у справі № 923/639/17, від 23.04.2019 у справі № 906/600/18, від 12.09.2019 у справі № 918/664/18, від 05.02.2020у справі № 914/1503/18 (щодо недопустимості здійснення нарахувань до моменту встановлення факта втручання у роботу приладів обліку); у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 905/1369/18, від 11.07.2019 у справі № 904/3918/18 (щодо необхідності встановлення конкретної особи, яка вчинила самовільне підключення і того, що ця особа є відповідальною за це); у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 908/859/19, від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц, від 19.07.2018 у справі № 923/832/17-ц (щодо обов`язковості використання акта про порушення як доказу із наданням йому відповідної правової оцінки), у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 (щодо необхідності застосування критерію співмірності, необхідності послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру) та у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 (за відсутності клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу суд не має права з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення таких витрат).

3.3 Також скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо можливості встановлення обставини встановленою відповідно до статті 102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за наявності інших доказів, що підтверджують доводи сторони та щодо складання актів в процесі встановлення факту самовільного підключення без присутності уповноваженого представника споживача відносно якого такий факт встановлюється. Крім того, позивач зазначає, що він та його представник не були повідомлені про дату та час розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, цю заяву позивач не отримував, у зв`язку з чим був позбавлений можливості подати клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

3.4 Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити без змін додаткову постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що апеляційний суд у відповідності до норм матеріального та процесуального права надав належну правову оцінку поданим сторонами доказам, а доводи, викладені у касаційній скарзі, висновків суду не спростовують.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що між сторонами виникли права та обов`язки, які врегульовані договором про постачання електричної енергії для електрозабезпечення будівельних струмоприймачів № 2833-Б від 25.06.2013.

4.2 Відповідно до пункту 3.1.5 договору відповідач має право доступу до належних позивачу засобів (систем) обліку електричної енергії вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання енергії.

4.3 22.02.2017 Івано-Франківським РЕМ видано розпорядження на припинення № 497, згідно з яким припинено електропостачання на об`єкт позивача - будівельний майданчик по вул. Незалежності, 130 у м. Івано - Франківську в зв`язку із заборгованістю по перевищенню договірних величин на підставі попередження про припинення електропостачання від 14.02.2017 та телефонограми № 681; відключення проведено у РЩ-0,4 кВ, ТП-11 (Л-10), який знаходиться на фасаді будинку по вул. Незалежності, 148.

4.4 Суди встановили, що при перевірці інспектором філії відключеного стану позивача виявлено самовільне підключення після припинення електропостачання і надано повторно телефонограму № 693 від 03.03.2017 на від`єднання КЛ-0,4 кВ до будівельного майданчика, відключення проведено шляхом від`єднання живлячого кабелю Л-10 у РП-0,38 кВ ТП-11.

4.5 За результатами перевірки складено Акт, яким встановлено самовільне підключення до електричної мережі, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку. Самовільне підключення виконано методом врізки в кабельну лінію споживача ПВКФ "B.C.К.", яка проходить по території будівельного майданчика позивача. Споживання електричної енергії струмоприймачів будівельного майданчика здійснюється при вимкненому приладу обліку позивача.

4.6 Також встановлено, що під час перевірки зафіксовано, що на електричній збірці ввідної шафи будівельного майданчика позивача наявна напруга. Струмоприймачі підключено самовільно з порушенням договору, (пункт 7.6 ПКЕЕ). Представник позивача підписати Акт відмовився, однак жодних пояснень чи зауважень до змісту акта не подав, мотиви своєї відмови від підписання акта не вказав. Акт складено в присутності представників оперативної групи Івано-Франківського відділу Головного управління Національної поліції та підписано трьома представниками відповідача, які проводили перевірку та директором ПВКФ "В.С.К." Сербіним Р. П. В Акті зазначено, що до Акта додаються: відеоматеріали, Акт відмови від підпису. У схемі підключення електроустановки, що зазначена у Акті, чітко графічно зазначено під номером 4 точка самовільного підключення до кабелю ПВКФ "В.С.К." із зазначенням марки провідника та його переріз.

4.7 Позивач, не погодившись із Актом, 26.04.2017 надав відповідачу заперечення на Акт з обґрунтуванням відсутності факту самовільного підключення.

4.8 29.06.2017 відповідач провів засідання комісії по розгляду Акта, за результатами якого складено протокол № 91 та проведено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення позивачем пункту 7.6 ПКЕЕ по формулі 2.7 Методики на суму 779 548, 31 грн.

4.9 29.09.2017 відповідач на підставі Акта прийняв Рішення про виконання позивачу розрахунку недоврахованої електроенергії по Акту згідно з пунктом 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика), у редакції від 14.01.2011, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, за період з 08.04.2015 по 24.03.2017, на суму 645 290, 20 грн.

4.10 Відповідач надав позивачу рахунок № 2402833-Б/5 від 29.09.2017 на оплату за недораховану електричну енергію згідно Акта на суму 645 290, 20 грн.

4.11 Позивач не погоджується з прийнятим відповідачем Рішенням, що й є причиною виникнення спору, який є предметом розгляду у цій справі.

4.12 Заслухавши представників сторін, що з`явилися у судове засідання, проаналізувавши матеріали касаційної скарги, встановлені судами попередніх інстанцій обставини, та надавши оцінку доводам, наведеним скаржником у касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність передати справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з огляду на таке.

4.13 Відповідно до пункту 1.2 ПКЕЕ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

4.14 Пунктом 6.41 ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

4.15 Згідно з пунктом 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

4.16 Згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Методики, у редакції від 14.01.2011, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

4.17 Абзацом другим пунктом 2.9 Методики, у редакції від 14.01.2011, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики.

4.18 Відповідно до пункту 2.6 Методики, у редакції від 14.01.2011, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Д пер. береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

4.19 Звертаючись із позовом у даній справі позивач зазначав у позовній заяві, що відповідач неправомірно нарахував йому вартість недоврахованої електроенергії за період з 08.04.2015 по 24.03.2017, оскільки періодом її нарахування має бути проміжок часу, який наведений ним у позові. Однак, за твердженням заявника, вирішуючи спір по суті, суди обох інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин норму матеріального права, а саме пункт 2.6 Методики, у редакції від 30.01.2009, яка втратила чинність, в той час як застосуванню судами підлягав пункт 2.6 Методики, у редакції від 14.01.2011, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин та визначав період нарахування позивачу вартості необлікованої електричної енергії, який не може бути більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення, тобто з 24.03.2016 по 24.03.2017, а не за період з 08.04.2015 по 24.03.2017.

4.20 У зв`язку з необхідністю перевірити відповідні доводи заявника щодо правомірності періоду, за який зроблено донарахування, та, враховуючи, що позов заявлено про визнання недійсним та скасування рішення про відповідне донарахування, перед судовою колегією постало питання також про те, чи може стверджуване позивачем порушення спричинити недійсність спірного рішення в цілому, а чи в такому випадку є підстави для перерахування судом донарахованої за змістом рішення суми у відповідності до нормативного регулювання.

4.21 Колегія суддів зазначає, що виходячи із принципу jura novit curia («суд знає закони»), сутність якого полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилань сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus), та ґрунтуються на змісті позовних вимог позивача та зазначених підставах позову.

4.22 Застосування цього принципу неодноразово здійснювалося Великою Палатою Верховного Суду у своїх постановах.

4.23 Скасовуючи постанову Центрального апеляційного господарського від 06.05.2019 в іншій справі № 904/3940/18 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2018, яким позов задоволено частково, визнано недійсним рішення комісії КМЕМ ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", відображене в протоколі №4-13 від 17.04.2018 по розгляду акта про порушення № 123963 від 04.04.2018 в частині нарахування суми в розмірі 20 133,72 грн за недораховану активну електричну енергію; а в решті позову відмовлено, залишене без змін вказаною постановою суду апеляційної інстанції, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у складі іншої палати вважала, що відсутність прямого правового регулювання у таких правовідносинах унеможливлює перегляд судом розміру коштів, визначеного у рішенні ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", які підлягають сплаті за використану, але недораховану активну електричну енергію.

4.24 Колегія суддів у справі № 909/1167/17, що переглядається у касаційному порядку, вважає за необхідне відступити від наведеного висновку (або його уточненні), викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.04.2020 у справі № 904/3940/18, з огляду на те, що виправлення відповідних помилок розрахунку згідно зафіксованого в акті порушення із застосуванням інших, ніж зазначені в рішенні комісії, положень Методики, оскільки у зворотному випадку, будь-які порушення, допущені при розрахунку вартості необлікованої електроенергії, матимуть наслідком скасування відповідного рішення в цілому, навіть незважаючи на наявний неспростований факт порушення, що є неспівмірним та не притаманним спорам про розмір заборгованості.

4.25 Загалом вбачається, що споживач електричної енергії не позбавлений права заперечувати проти обґрунтованості розрахунку вартості необлікованої електроенергії, розрахованої відповідно до акта про порушення, у межах спору про стягнення з нього такої вартості навіть у тому випадку, коли споживач не оспорював рішення комісії з розгляду актів про порушення вартості необлікованої електроенергії в окремому судовому провадженні. Однак у випадку, коли, розглядаючи розрахунковий спір, суд приходить до висновку про недоліки у поданому позивачем розрахунку, це не має наслідком відмову у стягненні стягуваної суми в цілому.

4.26 Для прикладу, у справах за позовами органів місцевого самоврядування про стягнення безпідставно набутих коштів з користувачів земельних ділянок, які не оформили відповідні права на земельні ділянки, Велика Палата Верховного Суду притримується позиції про те, що при визначенні розміру завданих збитків, суди мають здійснювати самостійний розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки із застосуванням правильних коефіцієнтів функціонального використання (див, зокрема постанову Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20).

4.27 Відповідно до частини другої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

4.28 Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду може вирішуватися судом за власною ініціативою (частина перша статті 303 ГПК України).

4.29 Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту.

4.30 Наведені вище норми процесуального права зобов`язують колегію суддів у разі необхідності відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, передати справу на розгляд відповідної палати Верховного Суду.

4.31 З огляду на виконання функцій із забезпечення сталості та єдності судової практики справа № 909/1167/17 підлягає передачі на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно із частиною другою статті 302 ГПК України, оскільки колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного в раніше ухваленій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.04.2020 у справі № 904/3940/18, колегією суддів іншої судової палати.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Справу № 909/1167/17 передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді С. К. Могил

Л. І. Рогач