УХВАЛА

м. Київ

14.05.2024Справа № 906/254/24

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

справи № 906/254/24

за позовом Фізичної особи-підприємця Невмержицького Миколи Івановича

до 1) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України";

2) Державного спеціалізованого господарського підприємства" Ліси України" в особі філії "Бердичівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства" Ліси України";

3) Державного спеціалізованого господарського підприємства" Ліси України" в особі філії "Київське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України";

про стягнення 335 252,36 грн,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Невмержицький Микола Іванович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з:

1) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" - 214900,00 грн основного боргу, 6995,05 грн 3% річних та 10854,44 грн інфляційних (за договором №31/22 на створення проектно-вишукувальної продукції від 13.12.2022 та №125 від 24.07.2023 про надання послуг з виготовлення проектно-кошторисної документації);

2) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Бердичівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" - 25000,00 грн основного боргу, 223,64 грн 3% річних та 402,08 грн інфляційних (за договором №252 24.07.2023 про надання послуг з виготовлення проектно-кошторисної документації);

3) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Київське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" - 75000,00 грн основного боргу, 670,91 грн 3% річних та 1206,24 грн інфляційних (за договором №168 від 25.07.2023 про надання послуг з виготовлення проектно-кошторисної документації (примірний) та №169 від 25.07.2023 про надання послуг з виготовлення проектно-кошторисної документації (примірний)).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків позовної заяви.

21.03.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.03.2024 відкрито провадження у справі № 906/254/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.04.2024 (з урахуванням ухвали суду від 26.03.2024 про виправлення описки).

11.04.2024 від Державного спеціалізованого господарського підприємства" Ліси України" в особі філії "Бердичівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства" Ліси України" через електронний суд надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 зазначає про невідповідність заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості, а також заперечує щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

15.04.2024 від Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній також заперечує проти заявлених позовних вимог, вказуючи на порушення приписів ч. 1, 2 ст. 173 ГПК України щодо правил об`єднання позовних вимог та щодо порушення ст. 27, 29 ГПК України в частині визначення підсудності даної справи Господарському суду Житомирської області.

18.04.2024 від Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, обгрунтоване порушенням правил об`єднання позовних вимог, визначених ст. 173 ГПК України.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд Житомирської області дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд до Господарського суду міста Києва за територіальною юрисдикцією (підсудністю), про що постановив ухвалу від 18.04.2024.

Відповідно до супровідного листа Господарського суду Житомирської області від 19.04.2024 за № 906/254/24/2706/24 матеріали справи № 906/254/24 надійшли 08.05.2024 до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 906/254/24 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Дослідивши матеріали справі та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем в одній позовній заяві об`єднано вимоги про стягнення суми боргу за шістьма різними договорами, у зв`язку з чим для встановлення обставин справи при розгляді такої позовної заяви, судом має бути досліджено шість окремих договорів, обставини виконання кожного з яких сторонами підтверджується різними доказами та крім того, при вирішенні спору судом мають бути оцінені на предмет документального підтвердження та відповідності чинному законодавству заявлені позивачем до стягнення суми основної заборгованості за шістьма різними договорами.

Отже, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори кожен із яких має різний суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки.

Спільний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме встановленню усіх обставин справи, з`ясуванню спірних правовідносин сторін, оскільки позов подано на підставі шести договорів, кожен з яких має окреме коло фактичних обставин спору та доказів які необхідно буде дослідити окремо, здійснити аналіз кожного окремого договору; надати їм правову оцінку, також необхідно перевірити порядок здійснених розрахунків щодо стягнення розміру заявленого позивачем до стягнення розмірі заборгованості.

Отже, об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного з укладених договорів, встановити обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, а також правильність заявлених до стягнення сум. Зазначене свідчить про те, що по кожному з договорів та по кожному окремому епізоду, щодо яких, як зазначає позивач, виникла заборгованість суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що також суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.07.2019 у справі № 916/2733/18.

Таким чином, враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки, передбачені статтею 252 Господарського процесуального кодексу України, що свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог.

Судом також враховані наявні у справі заперечення відповідачів щодо об`єднання позивачем в одній позовній заяві позовних вимог, які виникли на підставі шести різних договорів.

Враховуючи вищевикладене та наявну у матеріалах справи заяву представника Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилася перед позивачем внаслідок невиконання зобов`язань трьома різними філіями Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" за шістьма різними договорами, не є такими, що пов`язані один з одним ані підставами виникнення, ані поданими доказами в їх обґрунтування, що виключає можливість застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України щодо об`єднання даних позовних вимог в одній позовній заяві.

При цьому, суд не має обов`язку постановляти ухвалу про залишення заяви без руху і надавати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки відповідно до частини одинадцятої статті 176 ГПК України у переліку вимог, недодержання яких є підставою залишення заяви без руху, відсутнє посилання на статтю 173 цього Кодексу.

Оскільки позивач порушив правила об`єднання позовних вимог та фактично не може усунути недоліки позовної заяви після відкриття провадження у справі, адже встановлення та усунення недоліків у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог ГПК України не передбачено, то позовна заява Фізичної особи-підприємця Невмержицького Миколи Івановича підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №910/7186/19 від 16.10.2020.

Керуючись ст.173, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву фізичної особи-підприємця Невмержицького Миколи Івановича до 1) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 2) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Бердичівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 3) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Київське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про стягнення 335 252,36 грн -залишити без розгляду.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 21.05.2024.

Суддя А.І. Привалов