ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

20 травня 2024 року № 903/476/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши матеріали справи № 903/476/24

за позовом: Комунального підприємства «Рожищенська багатопрофільна лікарня» Рожищенської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут»

про визнання недійсними умов договору та стягнення 16 036, 40 грн.

Встановив: 15.05.2024 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Рожищенська багатопрофільна лікарня» Рожищенської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» у якій просить суд:

- визнати недійсними умови договору про постачання електричної енергії споживачу №73-0042000/12-21 зазначену в додатку №1 «Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №73-004200/12-21 про те, що «Початок постачання з « 01» грудня 2021 року» та умову додатку №2 «Комерційна пропозиція» №16.6 до договору №73-0042000/12-21 зазначену в Розділі «Умова. Строк дії договору та умови пролонгації» «..умови договору застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами з 01.12.2021 року» про застосування умов даного договору з 01.12.2021 року;

- стягнути з ТОВ «Волиньелектрозбут» безпідставно набуті кошти у сумі 16 036, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок укладання договору від 10.12.2021 №736-0042000/12-21 на постачання електричної енергії 01 грудня 2021 року, постачальником не виконано зобов`язання за договором від 12.02.2021 №23-21/365 в частині постачання електричної енергії в період з 01.12.2021 по 12.12.2021 за ціною, визначеною умовами додаткової угоди від 02.12.2021 №6 до договору №23-21/356 (3,004835 грн. за 1Квт.год без ПДВ), що є порушенням вимог п.1 ст. 631 Цивільного кодексу України, п. 1 додаткової угоди від 02.12.2021 №6 до договору №23-21/356 та п.1, п.3 додаткової угоди від 10.12.2021 №7 до договору №23-21/356.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, крім іншого, додаються докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання вимоги немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 3028 грн.

За приписами частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем у позовній заяві заявлено, одну позовну вимогу немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру.

Між тим, позивач долучив до позовної заяви докази сплати судового збору в сумі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №382 від 13.05.2024.

Отже, позивач зобов`язаний надати суду докази сплати судового збору у сумі 3028 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд дійшов висновку залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 174, 234 ГПК України, господарський суд -

ухвалив:

1. Позовну заяву Комунального підприємства «Рожищенська багатопрофільна лікарня» Рожищенської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» про визнання недійсними умов договору та стягнення 16 036, 40 грн. залишити без руху.

2. Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме надання суду:

- доказів сплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню

Суддя В. М. Дем`як