УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та

призначення справи до судового розгляду по суті

м. Київ

20.05.2024справа №910/3022/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу №910/3022/24

за позовом Onur Taahhut Tasimacilik Insaat Ticaret ve Sanayi A.S. (Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї А.Ш.; квартал Ількбахар, 612 вулиця, Чанкая, Анкара, Турецька Республіка; номер державної реєстрації (ідентифікаційний код) 83588, реєстраційний номер в Торговельній палаті м. Анкара 37/1796) в особі її Представництва «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті» (вул. Б. Хмельницького, буд. 212, корп. 2, м. Львів, 79037; ідентифікаційний код 26579227)

до Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 37641918)

про стягнення 1 059 286 198,82 грн,

за участю представників:

позивача Святогора Є.А. (ордер від 22.04.2024 серія АІ №№1477597);

відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Onur Taahhut Tasimacilik Insaat Ticaret ve Sanayi A.S. (Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї А.Ш.; далі Компанія) в особі її Представництва «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (далі Агентство) 1 059 286 198,82 грн основного боргу, який утворився у зв`язку з неналежним виконанням умов укладеної Компанією і Державним агентством автомобільних доріг України «Укравтодор» (правонаступником якого є Агентство; далі Укравтодор) контрактної угоди від 20.01.2020 №б/н (далі Угода).

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 20.01.2020 Компанією (підрядник) і Укравтодором (замовник) було укладено Угоду, за умовами якої в обмін на оплату з боку замовника на користь підрядника відповідно до Угоди підрядник бере на себе зобов`язання перед замовником виконати роботи, а також усунути в них будь-які дефекти згідно з положеннями Угоди (пункт 3); замовник бере на себе зобов`язання виплатити підряднику за виконання і завершення робіт та усунення в них будь-яких дефектів ціну Угоду або будь-які інші суми, які можуть підлягати оплаті відповідно до положень Угоди, в такі терміни і таким чином, як це передбачено Угодою; вся сума ціни Угоди виплачується з кредиту ЄБРР/ЄІБ, а оплата податку на додану вартість (ПДВ) згідно з Угодою здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, призначених на розвиток мережі автомобільних доріг і їх утримання (пункт 4);

- листом від 16.12.2022 вих. №ONUR-M05-C9-UKR-22-0030 підрядник повідомив замовника та інших учасників Угоди (ДП «Укрдорінвест» та інженера (Dohwa Engineering Co. Ltd)) про розірвання Угоди; листом від 13.01.2023 вих. №DH-ONUR/CRE/558 інженер (Dohwa Engineering Co. Ltd) повідомив підрядника про ініціалізацію процедури фіналізації робіт у зв`язку із розірванням Угоди, визначивши, що 23.12.2022 є офіційною датою розірвання Угоди за ініціативою підрядника; листом від 22.06.2023 вих. №DH-ONUR/CRE/0581 інженер (Dohwa Engineering Co. Ltd) повідомив, що підрядником були виконані всі умови з фіналізації робіт, пов`язаних із розірванням Угоди; листом від 24.07.2023 вих. №DH-ONUR/CRE/0586 інженер (Dohwa Engineering Co. Ltd) повідомив підрядника і замовника, що інженером завершено врегулювання питання фіналізації робіт, пов`язаного із розірванням Угоди підрядником, та надіслав сторонам детальний звіт з оцінки на дату припинення дії Угоди; підрядник листом від 25.07.2023 вих. №M05-C9-DOH-23-0593 підтвердив, що наведена в оцінці сума в повному обсязі враховує понесені підрядником витрати, подав проект кінцевого платіжного сертифікату;

- остаточний (кінцевий) платіжний сертифікат було складено на суму 25 495 398,08 євро, яка складається з основної суми 21 246 165,07 євро (станом на 12.01.2024 за курсом Національного банку України еквівалентно 886 836 176,19 грн) і з ПДВ у сумі 4 249 233,01 євро; відповідно до умов Угоди ПДВ сплачується замовником окремо, але одночасно, в гривнях на рахунок в українському банку; відтак сума ПДВ на момент видачі платіжного сертифікату була перерахована в гривневий еквівалент і становить 172 450 022,63 грн;

- листом від 25.09.2023 вих. №ONUR-M05-C9-UKR-22-0031 підрядник висловив замовнику прохання якомога швидше вирішити питання методу оплати кінцевого платіжного сертифікату від 25.07.2023 на суму 21 246 165,07 євро, а також оплатити ПДВ згідно з кінцевим платіжним сертифікатом від 25.07.2023 на суму 172 450 022,63 грн; даний лист залишено без відповіді та задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.04.2024.

09.04.2024 Агентство подало суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позову, оскільки:

- листами від 30.10.2020 Європейського банку реконструкції та розвитку (далі - ЄБРР) і від 05.02.2021 Європейського інвестиційного банку (далі - ЄІБ) скасовано фінансування за рахунок кредитних коштів витрат за Угодою;

- згідно з пунктом 2.4 спеціальних умов відповідач листом від 06.11.2020 №3499/1/9.1 -9 поінформував позивача та інженера щодо листа ЄБРР від 30.10.2020;

- відповідач листом від 12.02.2021 №491/1/08-01 поінформував підрядника та інженера стосовно позиції ЄІБ щодо недопущення фінансування;

- умовами Угоди, умовами FIDIC та спеціальними умовами не надано право замовнику розірвати Угоду в односторонньому порядку з підстав скасування фінансування за рахунок кредитних коштів витрат за Угодою, проте таке право після отримання повідомлення від замовника щодо його неплатоспроможності надано підряднику;

- Угодою, спеціальними умовами та умовами FIDIC не встановлено обов`язку замовника передбачати кошти в державному бюджеті України на фінансування робіт за Угодою, оскільки фінансування Угоди здійснюється виключно за рахунок кредитних коштів ЄІБ та ЄБРР;

- згідно з пунктом 7.1.9 субкредитних угод, укладених Укравтодором та Міністерством фінансів України, Укравтодор зобов`язаний здійснювати закупівлі товарів, робіт та послуг в рамках проекту відповідно до розділу 2.04 та статті 3 проектних угод з ЄБРР та ЄІБ;

- оскільки фінансування витрат за Угодою не передбачалося бюджетними асигнуваннями у попередніх бюджетних періодах, а також у 2023 році, підстави для оплати остаточного платіжного сертифіката за рахунок бюджетних коштів відсутні;

- будучи обізнаним щодо неплатоспроможності замовника, підрядник будь-яких заходів щодо розірвання Угоди не вживав, а навпаки, продовжував виконувати роботи;

- виконання замовником вимог пункту 2.4 спеціальних умов звільняє його від обов`язку здійснювати оплату виконаних робіт після 06.11.2020, оскільки підрядника поінформовано про відсутність у замовника коштів на оплату робіт, які будуть виконуватися після вказаної дати.

16.04.2024 позивач подав суду відповідь на відзив, в якій заперечив проти доводів відзиву на позов та, зокрема зазначив, що Агентство у відзиві не спростувало обставини та аргументи, викладені в позові.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/3022/24 на 20.05.2024.

29.04.2024 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких заперечив проти доводів, міркувань та аргументів позивача з підстав, викладених у відзиві на позов.

У підготовче засідання 20.05.2024 з`явився представник позивача; відповідач не з`явився.

Разом з тим, Агентство 17.05.2024 подало суду клопотання про відкладення підготовчого засідання, оскільки:

- Агентство 28.03.2024 звернулося до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст) з листом від 28.03.2024 №1312/1/11-02 щодо виникнення спору та загрози розгляду справи закордонним юрисдикційним органом;

- листом від 10.04.2024 №55336/58157-11-24/12.4.2 Мін`юст поінформував Агентство, що бюджетна програма Мін`юсту 3601150, яка використовується для оплати послуг юридичних радників у справах, у 2024 році має значний дефіцит коштів;

- враховуючи подання Агентством заперечення проти вирішення спору в господарському суді, та з метою недопущення ситуації, коли інтереси української сторони можуть залишитися незахищеними, Агентством надіслано Мін`юсту лист від 10.05.2024 №1909/1/11-02 щодо надання інформації про можливість забезпечення Мін`юстом захисту прав та інтересів Агентства в закордонному юрисдикційному органі ураховуючи значний дефіцит коштів;

- станом на 17.05.2024 (дата підписання вказаного клопотання) відповідач не отримав від Мін`юсту відповідь на вказаний лист.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного клопотання відповідача.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, оскільки відповідачем у даній справі є Агентство, а Мін`юст не є ні стороною у даній справі, ані стороною Угоди; крім того, враховуючи принципи дотримання розумного строку розгляду справи, зважаючи, що провадження у справі №910/3022/24 відкрито 18.03.2024, відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив відповідачем подано, інших доказів сторони подавати не планували (не повідомляли про це суд).

Суд у підготовчому засіданні 20.05.2024 розглядає заперечення Агентства, подані суду 29.03.2024, проти вирішення спору в господарському суді, в яких останнє просило суд залишити позов без розгляду, оскільки: підписавши Угоду, в якому міститься арбітражне застереження, сторони фактично погодились з передбаченим у ній порядком вирішення спорів, що свідчить про вільне волевиявлення сторін щодо передачі розгляду спору про стягнення заборгованості саме міжнародному арбітражному суду; відповідних застережень щодо можливого вирішення спору в державних судах України Угода не містить; Агентство не надавалася відповідна згода (погодження) щодо можливого вирішення спору за Угодою в державних судах України; отже, підсудність даного спору згідно з умовами Угоди віднесено не до підсудності державних судів України, зокрема, Господарського суду міста Києва, а виключно до міжнародного арбітражу.

Представник позивача заперечив проти залишення позову без розгляду.

Розглянувши заперечення Агентства проти вирішення спору в господарському суді, в яких останнє просило суд залишити позов без розгляду, дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи позивача, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду з огляду на таке.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Норми частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначають, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Обов`язок добросовісного користування процесуальними правами передбачає їх використання не на шкоду іншим учасникам, а також не всупереч завданням господарського судочинства.

Частиною першою статті 29 ГПК України передбачено право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з статтею 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

При цьому правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Згідно з статтею 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Пунктом 3 частини першої статті 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Статтею 43 розділу VI «Колізійні норми щодо договірних зобов`язань» Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 га 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» Арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. В разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Згідно з підпункту 20.2 пункту 20 Загальних умов спори повинні вирішуватись Радою з врегулювання спорів відповідно до пункту 20.4 (отримання рішення Радою з врегулювання спорів), сторони спільно призначають Раду з врегулювання спорів до дати, вказаної в додатку до оферти.

Відповідно до підпункту 20.6 пункту 20 Загальних умов будь-який спір, рішення по якому (якщо таке прийняте) Радою з врегулювання спорів не стало остаточним і таким, що зобов`язує для обох сторін, і якщо спір не вирішений мирним шляхом, підлягає остаточному дозволу в міжнародному арбітражному суді.

Пунктом 8 додатку Загальних умов про врегулювання спору передбачено, що будь-яка суперечка або позов, що виник у зв`язку з виконанням Угоди про врегулювання спору або його розірванням, припиненням дії або визнанням недійсним, повинні бути остаточно врегульовані відповідно до Правил арбітражу Міжнародної торгової палати, одного арбітра, призначеного відповідно до Правил арбітражу.

Отже, з умов Угоди вбачається, що сторонами в Угоді не визначено арбітражного суду, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), тобто умови Угоди не містять вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд, а тому на даний спір поширюється юрисдикція господарського суду міста Києва, а для вирішення даного спору має застосовуватися відповідне законодавство України з особливостями, встановленими Законом України «Про міжнародне приватне право».

Суд у підготовчому засіданні 20.05.2024 ставить на обговорення питання щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/3022/24 до судового розгляду по суті.

Представник позивача у підготовчому засіданні 20.05.2024 повідомив суд про те, що заяв і клопотань не є, ним вчинені всі дії, передбачені у підготовчому провадженні, в зв`язку з чим просив суд розглянути справу по суті.

Дослідивши матеріали справи, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, зважаючи на масив наявних у матеріалах справи доказів, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність закриття підготовчого провадження і призначення розгляду справи по суті на 17.06.2024.

Відповідно до частини другої статті 177 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті (пункт 18 частини другої статті 182 ГПК України).

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (пункт 3 частини другої статті 182 ГПК України).

Керуючись статтями 177 - 185, 194, 196, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/3022/24 до судового розгляду по суті на 17.06.24 об 11:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал №12.

2. Копію даної ухвали надіслати відповідачу.

Ухвала набрала законної сили 20.05.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко