РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2024Справа №910/1421/24

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Державного підприємства "Гарантований покупець"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер"

про стягнення заборгованості у розмірі 1 082 750,32 грн,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" про стягнення заборгованості у розмірі 1 082 750,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство "Гарантований покупець" вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором №382/03/22 купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів (гарантованого походження електричної енергії з альтернативних джерел енергії) від 22.02.2022 у березні 2022 року було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" електричну енергію в обсязі 623 МВт/год. вартістю 1 856 290,80 грн з ПДВ, в той час як відповідачем було виконано свій обов`язок з оплати купленої електричної енергії частково - сплачено кошти у розмірі 1 529 507,20 грн, у зв`язку з чим в останнього виник борг у розмірі 326 783,60 грн.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором №382/03/22 від 22.02.2022, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" інфляційних втрат у розмірі 95 629,83 грн, 3% річних у розмірі 18 300,94 грн та пені у розмірі 261 609,10 грн, нарахованих за період з 09.03.2022 по 22.01.2024.

Також Державне підприємство "Гарантований покупець" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" штрафу у розмірі 357 552,00 грн за призупинення продажу електричної енергії та штрафу у розмірі 22 874,85 грн за прострочення оплати купленої електричної енергії на строк понад 30 календарних днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 відкрито провадження у справі №910/1421/24; визнано справу малозначною та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 12.02.2024 була надіслана відповідачу 13.02.2024 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 44.

Однак, поштове відправлення №832 не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 06.03.2024 із відміткою на довідці відділення поштового від 28.02.2024 "за закінченням терміну зберігання".

11.04.2024 ухвала суду від 12.02.2024 була повторно надіслана відповідачу на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 44).

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 30.04.2024 із відміткою на довідці відділення поштового від 25.04.2024 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Окрім того, вказана ухвала суду від 12.02.2024 була надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" на електронну адресу - , вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та була та була доставлена до електронної скриньки відповідача 13.02.2024, що підтверджується довідкою Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на наведені приписи закону, суд приходить до висновку, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронна адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" - є офіційною електронною адресою відповідача у розумінні законодавства, в тому числі Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судом було вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" про розгляд справи №910/1421/24, а тому приходить до висновку, що ухвала суду від 12.02.2024 є такою, що вручена відповідачу, та у останнього було більш ніж достатньо часу для надання відзиву на позов.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

22.02.2022 між Державним підприємством "Гарантований покупець" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" (покупець) укладено Договір №382/03/22 купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів (гарантованого походження електричної енергії з альтернативних джерел енергії) (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого за цим договором продавець зобов`язаний продати електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, покупцю, а покупець зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами аукціонів на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому договорі.

Обсяги електричної енергії, що продаються і купуються за цим договором, є договірними зобов`язаннями щодо продажу продавцем та купівлі покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору періодом купівлі-продажу електричної енергії є календарні дати вказані в Додатковій угоді, форма якої наведена в додатку до цього договору.

У пункті 3.2 Договору вказано, що обсяг електричної енергії, що купується та продається за цим договором визначається за результатами проведеного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та зазначається у Додатковій угоді до цього договору.

Купівля-продаж електричної енергії здійснюється згідно з графіком відпуску/відбору електричної енергії, що зазначається у Додатковій угоді до цього договору (п. 3.3 Договору).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за ціною, яка визначається за результатами проведеного електронного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та зазначається у Додатковій угоді до цього договору. Купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється з нарахуванням податку на додану вартість відповідно до вимог чинного законодавства України.

У пункті 4.2 Договору зазначено, що вартість електричної енергії визначається як арифметичний добуток обсягу електричної енергії на ціпу за 1 (один) МВт*год., що зазначається у Додатковій угоді до цього договору.

Відповідно п. 4.3 Договору покупець здійснює оплату продавцю повної вартості електричної енергії за цим договором відповідно до порядку, визначеному у Додатковій угоді до цього договору. Сума гарантійного внеску, внесена покупцем для участі в аукціоні, після його фактичного надходження від організатора аукціону на банківський рахунок продавця зараховується продавцем як оплата електричної енергії за цим договором, із врахуванням строку та порядку оплати, визначених у Додатковій угоді до цього договору. Покупець не пізніше 2 робочих днів з дати отримання продавцем гарантійного внеску додатково забезпечує перерахування продавцю суми податку на додану вартість за ставкою 20% від вартості електричної енергії, яка дорівнює сплаченому гарантійному внеску. Зарахування суми податку на додану вартість здійснюється продавцем з урахуванням порядку оплати, визначеного у Додатковій угоді до цього договору.

У пункті 4.8 Договору сторонами погоджено, що продавець не пізніше 2-го робочого дня місяця, наступного за місяцем у якому здійснено купівлю-продаж електричної енергії, направляє покупцю в електронному вигляді акт купівлі-продажу електричної енергії з накладенням КЕП керівника (уповноваженої особи). До 5-го робочого дня (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому здійснено купівлю-продаж електричної енергії, продавець направляє покупцю поштою або передає через уповноваженого представника покупця два примірника підписаних зі своєї сторони оригіналів акта купівлі продажу.

Покупець протягом 2 робочих днів з дня отримання акта купівлі-продажу в електронному вигляді підписує його зі свого боку шляхом накладення КЕП керівника (уповноваженої особи), та направляє продавцю. Протягом 2 робочих днів після отримання від продавця оригіналу акта купівлі-продажу, покупець підписує їх зі своєї сторони та направляє на поштову адресу продавця або передає уповноваженому представнику продавця один примірник (п. 4.9 Договору).

У пункті 5.1 Договору вказано, що продавець має право призупинити продаж електричної енергії покупцю та звільняється від виконання зобов`язань за цим договором на час призупинення у разі настання та на період дії будь-якої із таких обставин:

5.1.1 якщо покупець порушив строк оплати будь-якого етапу Періоду купівлі-продажу на 1 робочий день;

5.1.2 якщо покупець не здійснив реєстрацію/повідомлення договірних обсягів на електронній платформі ОСП або реєстрація договірних обсягів була скасована/зупинена АР/ОСП на електронній платформі ОСП;

5.1.3 якщо реєстрація договірних обсягів була скасована/зупинена АР/ОСП на електронній платформі ОСП через невиконання продавцем Правил ринку.

Про призупинення продажу електричної енергії продавець невідкладно, але не пізніше ніж до 11:00 годин за один день до торгового дня (календарного дня місяця), в якому буде здійснено призупинення, а в разі призупинення відповідно до п.п. 5.1.2 не пізніше ніж до 13:00 годин за один день до торгового дня (календарного дня місяця), в якому буде здійснено призупинення, повідомляє покупця електронним листом на електронну адресу, вказану покупцем у Розділі 11 цього договору, з накладенням КЕП керівника (уповноваженої особи). У повідомленні, що направляється продавцем покупцю, має бути зазначено причину призупинення продажу електричної енергії та пункт договору відповідно до якого було здійснено призупинення (п. 5.2 Договору).

Неотримання покупцем електронного листа від продавця не впливає на право продавця на призупинення продажу електричної енергії покупцю (п. 5.3 Договору).

За умовами п. 5.4 Договору про поновлення продажу електричної енергії відповідно до укладеної Додаткової угоди до цього договору продавець інформує покупця шляхом направлення покупцю повідомлення про поновлення продажу в електронному вигляді на електронну адресу, вказану покупцем у Розділі 11 цього договору, з накладенням КЕП керівника (уповноваженої особи).

Згідно п. 6.2 Договору у випадку оплати покупцем за електричну енергію з порушенням строку оплати передбаченого у Додатковій угоді цього договору, покупець сплачує продавцю пеню за кожний день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення.

За прострочення оплати покупцем за електричну енергію на строк понад 30 календарних днів, покупець додатково сплачує продавцю штраф у розмірі 7% від суми простроченої заборгованості (п. 6.3 Договору).

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що у випадку призупинення продажу електричної енергії, відповідно до п. 5.1 цього договору, крім п.п. 5.1.3, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі, що дорівнює вартості обсягу електричної енергії з ПДВ, продаж якого призупинено продавцем. При цьому в призначені платежу покупець зазначає: "Сплата штрафу, відповідно до п. 6.4 Договору від __.__._______№_________ (без ПДВ)".

Цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 30 червня 2022 року включно. В частині виконання фінансових зобов`язань Договір діє до їх повного виконання (п. 11.1 Договору).

У пункті 11.7 Договору сторони визнали, що документи, передбачені умовами цього договору, які відправляються засобами електронного зв`язку з накладанням електронного підпису та печатки (КЕП), мають юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути представлені в судових інстанціях в якості належних доказів, якщо вони були відправлені уповноваженими особами сторін за адресами/з адрес, зазначеними в реквізитах до договору.

22.02.2022 за результатами електронного аукціону від 22.02.2022 №ЕР-220222-10, аукціонного свідоцтва від 22.02.2022 №03-ЕР-220222-10-5-2 та Договору Державним підприємством "Гарантований покупець" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" (покупець) укладено Додаткову угоду №383/03/22 (надалі - Додаткова угода), у відповідності до п. 1 якої покупець купує у продавця електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, не менше, ніж 90% якої вироблено з використанням гідроенергії, що вироблена лише мікро-, міні- тa малими гідроелектростанціями.

Пунктом 2 Додаткової угоди визначено, що періодом купівлі-продажу електричної енергії є календарні дати з 00:00 годин 01 березня 2022 року по 24:00 годин 31 березня 2022 року (надалі - Період купівлі-продажу). Продавець продає, а покупець купує електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії в торговій зоні "ОЕС України", за графіком, що додається до цієї додаткової угоди.

Відповідно п. 3 Додаткової угоди обсяг електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, що підлягає продажу у Періоді купівлі-продажу відповідно до умов цієї додаткової угоди становить 743 МВт*год. згідно з графіком, наведеним у додатку до цієї додаткової угоди.

У пункті 4 Додаткової угоди вказано, що ціна електричної енергії становить 2 483,00 грн без ПДВ за 1 МВт*год.

Покупець забезпечує оплату авансового платежу за електричну енергію продавцю за 2 дні (у терміни, визначені п. 7 цієї додаткової угоди) до початку відповідного етапу періоду купівлі-продажу у розмірі не меншому 100 відсотків вартості електричної енергії, що підлягає купівлі-продажу в цілому за такий етап (п. 6 Додаткової угоди).

За умовами п. 7 Додаткової угоди у календарному місяці Період купівлі-продажу складається з таких етапів:

I етап: 01-05 число календарного місяця;

II етап: 06-10 число календарного місяця;

III етап: 11-15 число календарного місяця;

IV етап: 16-20 число календарного місяця;

V етап: 21-25 число календарного місяця;

VI етап: з 26 по останнє число календарного місяця.

Сума гарантійного внеску, перерахована Організатором аукціону на балансовий рахунок продавця, зараховується продавцем у такому порядку: 1) сплата заборгованості за поставлену електричну енергію за договором (у разі наявності); 2) оплата електричної енергії за останній етап Періоду купівлі-продажу. Сума податку на додану вартість, сплаченого відповідно до пункту 4.3 договору, зараховується продавцем як оплата за електричну енергію в порядку, визначеному для зарахування гарантійного внеску.

10.03.2022 Державним підприємством "Гарантований покупець" було направлено на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер", вказану в Розділі 11 Договору - , повідомлення про призупинення продажу електричної енергії за Договором починаючи з 11.03.2022 у зв`язку з порушенням покупцем строку оплати ІІІ-го етапу березня 2022 року більше ніж на 1 робочий день.

16.03.2024 Державне підприємство "Гарантований покупець" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" про поновлення продажу електричної енергії за Договором починаючи з 16.03.2022.

Гарантійним листом вих. №25-03 від 25.03.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" гарантувало, що погасить всю наявну заборгованість перед Державним підприємством "Гарантований покупець".

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про невиконання відповідачем свого зобов`язання із оплати купованої на підставі Договору у березні 2022 року електричної енрегії, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" боргу у розмірі 326 783,60 грн, інфляційних втрат у розмірі 95 629,83 грн, 3% річних у розмірі 18 300,94 грн, пені у розмірі 261 609,10 грн, штрафу у розмірі 357 552,00 грн за призупинення продажу електричної енергії та штрафу у розмірі 22 874,85 грн за прострочення оплати купленої електричної енергії на строк понад 30 календарних днів.

Дослідивши зміст укладеного позивачем та відповідачем-1 договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Наявним в матеріалах справи актом купівлі-продажу між Державним підприємством "Гарантований покупець" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" за березень 2022 року від 31.03.2022 підтверджується постачання позивачем відповідачу електричної енергії в обсязі 623 МВт*год. загальною вартістю 1 856 290,80 грн з ПДВ.

Даний акт підписаний шляхом накладення представниками сторін КЕП. Зокрема від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" акт підписаний шляхом проставлення КЕП керівника відповідача Тромса Юрія Олександровича.

Відповідач не скористався своїм правом на спростування тверджень позивача щодо обсягів та вартості купованої у березні 2022 року електричної енергії.

За умовами пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно п. 4.3 Договору покупець здійснює оплату продавцю повної вартості електричної енергії за цим договором відповідно до порядку, визначеному у Додатковій угоді до цього договору. Сума гарантійного внеску, внесена покупцем для участі в аукціоні, після його фактичного надходження від організатора аукціону на банківський рахунок продавця зараховується продавцем як оплата електричної енергії за цим договором, із врахуванням строку та порядку оплати, визначених у Додатковій угоді до цього договору. Покупець не пізніше 2 робочих днів з дати отримання продавцем гарантійного внеску додатково забезпечує перерахування продавцю суми податку на додану вартість за ставкою 20% від вартості електричної енергії, яка дорівнює сплаченому гарантійному внеску. Зарахування суми податку на додану вартість здійснюється продавцем з урахуванням порядку оплати, визначеного у Додатковій угоді до цього договору.

Покупець забезпечує оплату авансового платежу за електричну енергію продавцю за 2 дні (у терміни, визначені п. 7 цієї додаткової угоди) до початку відповідного етапу періоду купівлі-продажу у розмірі не меншому 100 відсотків вартості електричної енергії, що підлягає купівлі-продажу в цілому за такий етап (п. 6 Додаткової угоди).

За умовами п. 7 Додаткової угоди у календарному місяці Період купівлі-продажу складається з таких етапів:

I етап: 01-05 число календарного місяця;

II етап: 06-10 число календарного місяця;

III етап: 11-15 число календарного місяця;

IV етап: 16-20 число календарного місяця;

V етап: 21-25 число календарного місяця;

VI етап: з 26 по останнє число календарного місяця.

З наданого позивачем реєстру банківських документів вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" частково та з простроченням оплачено куповану у березні 2022 року електричну енергію - на загальну суму 1 529 507,20 грн, а саме:

- 25.02.2022 зараховано на банківський рахунок продавця кошти у загальному розмірі 564 403,20 грн;

- 04.03.2022 зараховано на банківський рахунок продавця кошти у розмірі 357 552,00 грн;

- 14.03.2022 зараховано на банківський рахунок продавця кошти у розмірі 357 552,00 грн;

- 24.03.2022 зараховано на банківський рахунок продавця кошти у розмірі 250 000,00 грн.

Відповідачем не спростовано тверджень позивача, що в іншій частині Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" не було оплачено куповану у березні 2022 року електричну енергію.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, відповідачем не було виконано в повному обсязі та у визначений Договором строк свого обов`язку з оплати придбаної електричної енергії, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" виник борг перед Державним підприємством "Гарантований покупець" у розмірі 326 783,60 грн (1 856 290,80 грн загальної вартості електричної енергії - 1 529 507,20 грн сплачених відповідачем коштів).

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовна вимога щодо стягнення основного боргу в розмірі 326 783,60 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" інфляційних втрат у розмірі 95 629,83 грн, 3% річних у розмірі 18 300,94 грн та пені у розмірі 261 609,10 грн, нарахованих за період з 09.03.2022 по 22.01.2024, а також штрафу у розмірі 22 874,85 грн за прострочення оплати купленої електричної енергії на строк понад 30 календарних днів.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що Державним підприємством "Гарантований покупець" нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" інфляційні втрати за період з березня 2022 року по грудень 2023 року та 3% річних за період з 09.03.2022 по 22.01.2024.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 95 629,83 грн та 3% річних у розмірі 18 300,94 грн є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 6.2 Договору у випадку оплати покупцем за електричну енергію з порушенням строку оплати передбаченого у Додатковій угоді цього договору, покупець сплачує продавцю пеню за кожний день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення.

Як вбачається із долученого до позовної заяви розрахунку, Державним підприємством "Гарантований покупець" нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" пеню за період з 09.03.2022 по 22.01.2024.

З аналізу умов пункту 6.5 Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір пені (подвійна облікова ставка НБУ, яка діє на день прострочення), порядок нарахування пені (від загальної вартості неоплаченого товару, за кожен день такого прострочення), однак не визначено строк нарахування пені.

За приписами частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом, враховано положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, однак відповідно до п. 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, постановою Кабінетом Міністрів України №211 від 11.03.2020 по всій території України було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та строк дії карантину був продовженим до 30.06.2023 (згідно постанови Кабінетом Міністрів №383 від 25.04.2023).

Оскільки останнім днем запровадженого карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) було 30.06.2023, то відповідно у даному випадку за порушення відповідачем грошового зобов`язання з оплати придбаної у березні 2022 року електричної енергії є правомірним нарахування пені до 30.06.2023.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", суд приходить до висновку, що правомірним є нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" пені на прострочений борг у розмірі 190 876,88 грн.

За приписами ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що за прострочення оплати покупцем за електричну енергію на строк понад 30 календарних днів, покупець додатково сплачує продавцю штраф у розмірі 7% від суми простроченої заборгованості.

Отже, здійснивши перерахунок 7% від суми боргу, оплата якого була прострочена більш як на 30 календарних днів, - у розмірі 326 783,60 грн, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення штрафу розмірі 22 874,85 грн за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за спірним договором є правомірною.

Крім того, Державне підприємство "Гарантований покупець" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" штрафу у розмірі 357 552,00 грн за призупинення продажу електричної енергії.

Як передбачено підпунктом 5.1.1 п. 5.1 Договору, продавець має право призупинити продаж електричної енергії покупцю та звільняється від виконання зобов`язань за цим договором на час призупинення у разі настання та на період дії обставин порушення покупцем строку оплати будь-якого етапу Періоду купівлі-продажу на 1 робочий день.

Про призупинення продажу електричної енергії продавець невідкладно, але не пізніше ніж до 11:00 годин за один день до торгового дня (календарного дня місяця), в якому буде здійснено призупинення, а в разі призупинення відповідно до п.п. 5.1.2 не пізніше ніж до 13:00 годин за один день до торгового дня (календарного дня місяця), в якому буде здійснено призупинення, повідомляє покупця електронним листом на електронну адресу, вказану покупцем у Розділі 11 цього договору, з накладенням КЕП керівника (уповноваженої особи). У повідомленні, що направляється продавцем покупцю, має бути зазначено причину призупинення продажу електричної енергії та пункт договору відповідно до якого було здійснено призупинення (п. 5.2 Договору).

10.03.2022 Державним підприємством "Гарантований покупець" було направлено на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер", вказану в Розділі 11 Договору - , повідомлення про призупинення продажу електричної енергії за Договором починаючи з 11.03.2022 у зв`язку з порушенням покупцем строку оплати ІІІ-го етапу березня 2022 року більше ніж на 1 робочий день.

Відповідач не скористався своїм правом на доведення неправомірності призупинення позивачем продажу електричної енергії за Договором.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що у випадку призупинення продажу електричної енергії, відповідно до п. 5.1 цього договору, крім п.п. 5.1.3, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі, що дорівнює вартості обсягу електричної енергії з ПДВ, продаж якого призупинено продавцем.

Таким чином, оскільки позивачем було призупинено продаж електричної енергії вартістю 357 552,00 грн, то відповідно нарахування штрафу за призупинення продажу у розмірі 357 552,00 грн відповідає п. 6.4 Договору.

Водночас відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Застосоване у частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення. Натомість, вирішення цих питань не відноситься до повноважень Верховного Суду, завдання якого полягає лише у перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи (постанови Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №916/2259/18, від 24.02.2020 у справі № 917/686/19, від 26.02.2020 у справі №922/1608/19, від 15.04.2020 у справі №922/1607/19).

Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.

Таким чином, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Так, судом враховано, що сума боргу, який прострочений ще з березня 2022 року, складає 326 783,60 грн, в той час як загальний розмір правомірно нарахованої неустойки відповідачу, становить 571 303,73 грн. (357 552,00 грн штрафу згідно п. 6.4 Договору + 22 874,85 грн штрафу згідно п. 6.3 Договору +190 876,88 грн пені), тобто розмір штрафних санкцій становить майже 175% від суми самого боргу. Водночас, якщо враховувати присуджені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати, то загальний розмір присудженої до стягнення суми нарахувань становить майже 210% від суми такого боргу.

Водночас 24.02.2022 Російською Федерацією було розпочато повномасштабну військову агресію проти України, у зв`язку з чим указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 та в подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався і станом на дату ухвалення даного рішення досі триває.

Відповідачем було допущено прострочення своїх зобов`язань з внесення оплати за електричну енергію в березні 2022 року - після початку повномасштабної агресії проти України.

При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, у п. 2.10 якого визначено, що по всій території міста Києва у період з 24.02.2022 по 10.08.2022 велися активні бойові дії.

Частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомі факти не потребують доказування тоді, коли вони визнані такими судом. Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту. Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту. Але крім об`єктивних меж загальновідомість певного юридичного факту має і суб`єктивні межі: даний факт повинен бути відомий не тільки певним особам (наприклад, мешканцям населеного пункту), але й всьому складу суду, який розглядає справу (постанови Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/3946/16 та від 26.10.2021 у справі №922/3990/19).

Обставини повномасштабної військової агресії відносно України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, з боку Російської Федерації, а також зумовлені такими діями вторгнення, руйнування інфраструктури, зокрема, об`єктів енергетики, людські жертви, блокади, введення мобілізації та воєнного стану, є загальновідомими обставинами та не підлягають окремому доведенню.

Зокрема, загальновідомими обставинами є те, що 26-27 лютого 2022 року російські війська захопили міста Гостомель, Бородянку, Ворзель і Бучу та частково м. Ірпінь (які розташовані на півночі міста Києва), внаслідок чого вкінці лютого та у березні 2022 на даному напрямку були найзапекліші бої у Київській області. В самому місті Київ вкінці лютого та у березні 2022 році мали місце бої з російськими диверсійно-розвідувальними групами.

З 24 лютого та у березні 2022 року країна-агресор завдавала ракетні удари по різних об`єктах м. Києва, поряд із цим намагаючись прорвати оборону м. Києва; неодноразово колони російських військ намагались штурмувати околиці столиці.

Загальновідомою (відомою як суду, так і мешканцям міста Києва) є інформація, що до війни в м. Києві проживало 3,8 млн. осіб, а у березні 2022 року після вторгнення Російської Федерації було менше мільйона (зокрема, дана інформація повідомлена мером міста Києва в інтерв`ю німецькому журналу Spiegel).

Тобто фактично наприкінці лютого - на початку березня 2022 року м. Київ покинули майже його мешканців (не виключено, що і працівники Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер").

При цьому у квітні 2022 року як мер Києва Віталій Кличко, так Київська військова адміністрація закликали мешканців Києва поки що не повертатися до своїх домівок (загальновідома інформація).

З огляду на неординарність таких подій, як початок повномасштабної війни в Україні, ракетні обстріли міст України, бої у м. Києві та Київській області, масове залишення мешканцями Києва міста, суд вважає, що застосування до відповідача відповідальності за порушення строку оплати купованої електричної енергії на кілька днів у березні 2022 року (вже 16.03.2022 було поновлено продаж електричної енергії), що також обумовило призупинення продажу електричної енергії, є непропорційним та не справедливим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказала таке: справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин; закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах; господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань; якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

Отже, вирішуючи у цій справі питання щодо можливості зменшення суми неустойки, що заявлена до стягнення позивачем, суд, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, бере до уваги інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і оцінює співвідношення розміру заявленої до стягнення пені, зокрема, із розміром збитків позивача.

У контексті наведеного, суд бере до уваги, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки вони виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Як встановлено судом, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 95 629,83 грн та 3% річних у розмірі 18 300,94 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.07.2021 у справі №916/878/20 виклав правову позицію, згідно із якою отримання кредитором 3% річних та суми інфляційних втрат оцінюється судами як сума, яка поряд з пенею, компенсує кредитору шкоду, завдану порушенням боржника.

Така позиція зумовлена тим, що неустойка, компенсація 3% річних та інфляційних втрат виконують функцію компенсації збитків, завданих кредитору порушенням зобов`язання.

Відповідно, присудження кредитору 3% річних та інфляційних втрат дозволяє суду зменшити розмір неустойки.

Також суд приймає до уваги, що позивач не надав суду доказів понесення ним збитків або невиконання ним своїх зобов`язань перед іншими контрагентами або погіршення матеріального стану товариства саме у зв`язку з не оплатою відповідачем поставленого товару.

Враховуючи, що загальний розмір нарахованих відповідачу штрафних санкцій (без врахування 3% річних та інфляційних втрат) сягає майже 175% від суми боргу, а також з огляду на характер спірних правових відносин, виходячи із принципу збалансованості інтересів сторін, користуючись правом, наданим суду ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України, господарський суд вважає справедливою, доцільною, обґрунтованою та такою, що цілком відповідає принципу верховенства права, необхідність зменшення розміру неустойки на розмір неустойки, який був нарахований Товариству з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" за порушення грошових та негрошових зобов`язань, добпущених у березні-квітні 2022 року (на розмір пені, нарахованої за порушення грошових зобов`язань у березні-квітні 2022 року, та на розмір штрафу, нарахований згідно п. 6.4 Договору).

З огляду на наведене, позовні вимоги Державного підприємства "Гарантований покупець" підлягають частковому задоволенню, а Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" підлягає стягненню борг у розмірі 326 783,60 грн, штраф у розмірі 22 874,85 грн, пеня у розмірі 181834,93 грн, інфляційні втрати у розмірі 95 629,83 грн, 3% річних у розмірі 18 300,94 грн.

Щодо судового збору, то суд відзначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір, пропорційний розміру вимог Державного підприємства "Гарантований покупець", які визнані судом правомірними, покладається на відповідача з огляду те, що спір у даній справі виник у зв`язку з неправильними діями останнього, а часткове задоволення позовних вимог обумовлене реалізацією судом свого права на зменшення неустойки.

Судовий збір в частині, пропорційний розміру вимог Державного підприємства "Гарантований покупець", які визнані судом неправомірними, покладається на позивача.

Керуючись статтями 13, 74, 79, 129, 231, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Гарантований покупець" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Пауер" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 44; ідентифікаційний код 44335698) на користь Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ідентифікаційний код 43068454) суму основного боргу у розмірі 326 783 (триста двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят три) грн 60 коп., штраф у розмірі 22 874 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн 85 коп., пеню у розмірі 181 834 (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот тридцять чотири) грн 93 коп., 3% річних у розмірі 18 300 (вісімнадцять тисяч триста) грн 94 коп., інфляційні втрати у розмірі 95 629 (дев`яносто п`ять тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн 83 коп. та судовий збір у розмірі 15 180 (п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят) грн 27 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 17.05.2024.

Суддя Р.В. Бойко