ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024м. ДніпроСправа № 904/992/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Миколюка Віталія Дмитровича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 153 109,05 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 69 791,52 грн., що складають суму заборгованості за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 828/жб/1 від 01.11.2021 за загальний період з 01.11.2021 по 31.03.2023, 3 769,54 грн. - пені, 3 097,64 грн. - річних, 11 497,36 грн. - інфляції грошових коштів; 52 624,77 грн., що складають суму заборгованості за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 828/жб/2 від 01.11.2021 за загальний період з 01.12.2021 по 31.03.2023, 43,92 грн. - плати за абонентське обслуговування, 2 654,43 грн. - пені, 2 181,25 грн. - річних, 7 448,62 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 828/жб/1 та № 828/жб/2 від 01.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, проте, останній був належним чином повідомлений про розгляд справи № 904/992/24, що підтверджується залученим до матеріалів справи поштовим повідомленням про вручення ФОП Миколюку В.Д. ухвали суду про відкриття провадження у справі від 20.03.2024.

Ухвалою від 12.03.2024 позовну заяву Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

15.03.2024 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків, у зв`язку з чим господарським судом відкрито провадження у справі № 904/992/24, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлено ухвалу від 20.03.2024.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 828/жб/1 та № 828/жб/2 від 01.11.2021 в частині повного та своєчасного здійснення розрахунків за надані послуги теплопостачання.

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 2 статті 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

В подальшому змінено тип товариства з Публічного Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 24.10.2011 нежиле приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, буд. 12, прим. 43, належить на праві власності Миколюку Віталію Дмитровичу.

Крім того, згідно з витягом Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" про державну реєстрацію прав № 29359196 від 18.03.2011 нежиле приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, буд. 18, прим. 70п, належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу серії ВРІ № 068460 від 22.02.2011, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 588.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль", а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинків 12 та 18 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Тухачевського (Едуарда Фукса), є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що співвласниками багатоквартирних будинків № 12 та АДРЕСА_1 протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору на адресу позивача надсилалося рішення про обрання моделі договірних відносин.

Таким чином, 01.11.2021 Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою-підприємцем Миколюком Віталієм Дмитровичем фактично укладено типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідно до кожного нежитлового приміщення типовий договір з відповідачем обліковується за такими реквізитами:

- за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Е.Фукса, буд. 12, прим. 43 - № 828/жб/1 від 01.11.2021;

- за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Е.Фукса, буд. 18, прим. 70п - № 828/жб/2 від 01.11.2021.

Відповідно до пункту 5 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - договір) виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).

Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Відповідно до пункту 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Відповідно до пункту 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про які розміщується на веб-сайті виконавця.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 договору).

Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом 1 року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п.п. 51, 52 договору).

Факт поставки теплової енергії за загальний період з листопада 2021 по березень 2023 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , згідно з рішеннями Виконкому Криворізької міської ради № 490 від 22.09.2021 та № 158 від 23.03.2022 про початок та закінчення опалювального сезону 2021/2022, № 760 від 28.09.2022 та № 338 від 22.03.2023 про початок та закінчення опалювального сезону 2022/2023, а саме: акт № 4 від 26.10.2021, № 549 від 04.11.2022 про подачу теплоносія на будівлю № 12, акт № 284 від 01.04.2022, № 262 від 23.03.2023 про припинення подачі теплоносія на будівлю № 12; акт № 51 від 26.10.2021, № 542 від 02.11.2022 про подачу теплоносія на будівлю № 18, акт № 289 від 01.04.2022, № 267 від 23.03.2023 про припинення подачі теплоносія на будівлю № 18.

У будинку АДРЕСА_1 встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 23.05.2019 та актом технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 20.09.2022.

У будинку 18 по вул. Е. Фукса в м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 21.10.2019 та актом технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 03.10.2022.

Як зазначає позивач у позовній заяві, прилад-розподілювач теплової енергії в зазначених будинках не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії здійснюється з урахуванням приладів комерційного обліку і пропорційно загальній площі приміщень, оскільки боржником не було надано інформації щодо опалювальної площі приміщень.

На виконання умов договору № 828/жб/1 позивач у період з листопада 2021 по березень 2023 поставив відповідачеві теплову енергію на загальну суму 79 177,80 грн. відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 7099 від 30.11.2021, № 11235 від 31.12.2021, № 1955 від 31.01.2022, № 5367 від 28.02.2022, № 9180 від 02.03.2022, № 11686 від 31.03.2022, № 3806 від 30.04.2022, № 27253 від 30.11.2022, № 28754 від 31.12.2022, № 1951 від 31.01.2023, № 5618 від 28.02.2023, № 8509 від 31.03.2023, копії яких залучено до матеріалів справи.

Вказані акти разом з рахунками-фактурами були надіслані на адресу відповідача, проте, останнім не підписано.

Відповідач за поставлену теплову енергію за договором № 828/жб/1 за загальний період з листопада 2021 по березень 2023 розрахувався частково в сумі 9 386,28 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

На виконання умов договору № 828/жб/2 позивач у період з грудня 2021 по березень 2023 поставив відповідачеві теплову енергію на загальну суму 63 895,95 грн. відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 11237 від 31.12.2021, № 1953 від 31.01.2022, № 5369 від 28.02.2022, № 9181 від 02.03.2022, № 11688 від 31.03.2022, № 3807 від 30.04.2022, № 27255 від 30.11.2022, № 28755 від 31.12.2022, № 1953 від 31.01.2023, № 5620 від 28.02.2023, № 8530 від 31.03.2023, копії яких залучено до матеріалів справи.

Також позивач у період з січня по березень 2023 надав відповідачеві послуги з абонентського обслуговування за договором № 828/жб/2 на загальну суму 43,92 грн. відповідно до актів надання послуг № 1953 від 31.01.2023, № 5620 від 28.02.2023, № 8530 від 31.03.2023.

Вказані акти разом з рахунками-фактурами були надіслані на адресу відповідача, проте, останнім не підписано.

Відповідач за поставлену теплову енергію за договором № 828/жб/2 за загальний період з грудня 2021 по березень 2023 розрахувався частково в сумі 11 271,18 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

До того ж, слід зазначити про те, що позивачем до позовних матеріалів залучено відповідні довідки стосовно відображення здійснених відповідачем оплат за спірними договорами в регістрах бухгалтерського обліку АТ "Криворізька теплоцентраль".

Так, звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує, що заборгованість відповідача за поставлену теплову енергію за договором № 828/жб/1 склала суму 69 791,52 грн.; за поставлену теплову енергію за договором № 828/жб/2 - 52 624,77 грн. та за абонентське обслуговування - 43,92 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 1 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила) Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії.

Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з пунктом 4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією.

Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Пунктами 23-28 Правил визначено порядок проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, а пунктом 40 Правил передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до частин 5, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

З наведеного вбчається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Законом України від 03.12.2020 № 1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг", який набрав чинності 01.05.2021, до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внесенні зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як вже було зазначено вище, Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль", як виконавцем послуг, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Так, позивач вказує, що протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу останнього від відповідача не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирних будинків № 12 та АДРЕСА_1 про обрання моделі договірних відносин.

Таким чином, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено Типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

З урахуванням приписів пункту 34 спірного договору строк оплати поставленої теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за загальний період з листопада 2021 по березень 2023 є таким, що настав.

Доказів сплати відповідачем заборгованості з постачання теплової енергії за договором № 828/жб/1 в сумі 69 791,52 грн.; з постачання теплової енергії за договором № 828/жб/2 в сумі 52 624,77 та за абонентське обслуговування в сумі 43,92 грн. на момент розгляду спору суду не надано.

З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення зазначених вище сум слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 03.01.2022 по 08.02.2024 в сумі 3 097,64 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період з січня 2022 по січень 2024 в сумі 11 497,36 грн. (за договором № 828/жб/1); річні за загальний період прострочення з 01.02.2022 по 08.02.2024 в сумі 2 181,25 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період з лютого 2022 по січень 2024 в сумі 7 448,62 грн. (за договором № 828/жб/2)

Розрахунки річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та умов спірного договору, у зв`язку з чим зазначені у розрахунках суми підлягають до примусового стягнення з відповідача.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 45 спірного договору визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Так, згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені за загальний період прострочення з 03.01.2022 по 08.02.2024 складає 3 769,54 грн. (за договором № 828/жб/1); за загальний період прострочення з 01.02.2022 по 08.02.2024 складає 2 654,43 грн. (за договором № 828/жб/2).

Розрахунок пені позивачем завищено з огляду таке.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В пункті 45 індивідуального договору не визначений інший строк нарахування пені, ніж передбачено частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Пунктом 7 розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX (далі - Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX), який набрав чинності з 2 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, шестимісячний строк нарахування пені, визначений частиною 2 статті 232 Господарського кодексу України продовжений на період дії карантину, а саме до 30.06.2023.

Позивачем при здійсненні розрахунку пені не враховано викладених вище положень законодавства.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 03.01.2022 по 01.11.2023 в сумі 2 409,48 грн. (за договором № 828/жб/1), за загальний період прострочення з 01.02.2022 по 01.11.2023 в сумі 1 658,15 грн. (за договором № 828/жб/2).

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Миколюка Віталія Дмитровича ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ідентифікаційний код 00130850) 69 791,52 грн. - заборгованості за спожиту теплову енергію за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 828/жб/1 від 01.11.2021 за загальний період з листопада 2021 по березень 2023; 2 409,48 грн. - пені; 3 097,64 грн. - річних; 11 497,36 грн. - інфляції грошових коштів; 52 624,77 грн. - заборгованості за спожиту теплову енергію за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 828/жб/2 від 01.11.2021 за загальний період з грудня 2021 по березень 2023; 43,92 грн. - плати за абонентське обслуговування за загальний період з січня по березень 2023; 1 658,15 грн. - пені; 2 181,25 грн. - річних; 7 448,62 грн. - інфляції грошових коштів та 2 981,40 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 153 734,11 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 21.05.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко