ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2024 р. Справа№ 927/1541/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Мазаєв Е.О.,

від відповідача - Кузнецова А.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024

у справі № 927/1541/23 (суддя Фесюра М.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А"

про стягнення 727 948, 80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2023 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А" про стягнення 727 948, 80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконує умови Договору фінансового лізингу №230124-2/ФЛ-Ю-А від 24.01.2023 року.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" 587 387, 21 грн. боргу, 28 606, 29 грн. пені, 18 023, 59 грн. - 24% річних, 1 388, 48 грн. інфляційних нарахувань, 76 574, 40 грн. штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, та 10 679, 77 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем надано докази відсутності заборгованості у ТОВ ТОВ "Компанія "Магістраль-А" по оплаті лізингового платежу за лізинговий період №6. Водночас, місцевий господарський суд встановив, що доказів на підтвердження проведення повного розрахунку за лізинговими платежами за 7 та 8 період лізингу, як в строк обумовлений у договорі, так і станом на час розгляду справи в суді, відповідачем не представлено. Також, згідно проведеного судом першої інстанції перерахунку в межах визначених позивачем періодів нарахування по кожному лізинговому платежу встановлено, що позовні вимоги про стягнення пені та про стягнення 24% річних підлягають частковому задоволенню, а нарахований штраф за неподання звітності за 2 квартали в розмірі 1% від вартості майна є обґрунтованим.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 року в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні залишку заборгованості за 6 період лізингу в розмірі 14 357, 63 грн. боргу, 997, 56 грн. пені та 613, 64 грн. 24% річних, є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним встановленням всіх обставин справи. Зокрема скаржник зазначає, що відповідач сплачував заборгованість за лізинговими платежами з порушенням Графіку сплати лізингових платежів, що підтверджується платіжними інструкціями, які додаються до апеляційної скарги і які апелянт просить долучити до матеріалів справи, оскільки дані платіжні інструкції є важливим та необхідним доказом для правильного вирішення справи по суті. В свою чергу, позивач зазначає, що не направив на адресу суду першої інстанції відповіді на відзив, оскільки ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" у зв`язку з тяжким фінансовим станом та враховуючи воєнний стан, фактично в січні не працювало. Крім того, скаржник звертає увагу, що представник позивача, що супроводжує дану справу у період з 01.01.2024 року по 12.01.2024 року перебував у відпустці (копії наказів про відпустку додаються) та був позбавлений можливості в строк, встановлений Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2023 року, протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив. В свою чергу, відповідачем до відзиву на позовну заяву навмисно не було подано всіх платіжних інструкцій про оплату заборгованості за договором фінансового лізингу, оскільки всі оплати здійснювалися з порушенням графіку сплати лізингових платежів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 року та витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1541/23.

29.02.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №927/1541/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 року у справі №927/1541/23, розгляд справи призначено на 24.04.2024 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 року у справі №927/1541/23 з доданими документами повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 року відкладено розгляд справи на 22.05.2024 року.

06.05.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг", позивача у справі, надійшли пояснення до апеляційної скарги.

16.05.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А", відповідача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

В судовому засіданні 22.05.2024 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Щодо додатково долучених доказів до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3, ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.

Колегія суддів акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Колегія суддів зауважує, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").

Колегія суддів констатує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права особи на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги, позивач просить долучити до матеріалів справи платіжні доручення №1593 від 14.02.2023 року, №1241 від 13.03.2023 року, №1249 від 14.03.2023 року, №1334 від 12.04.2023 року, №1502 від 09.05.2023 року, №1512 від 12.05.2023 року, №1575 від 13.06.2023 року, №1712 від 13.07.2023 року, №1716 від 14.07.2023 року, №1831 від 14.08.2023 року, №1837 від 14.08.2023 року, №1839 від 15.08.2023 року, №1876 від 24.08.2023 року, №1921 від 05.09.2023 року, №1924 від 05.09.2023 року, про сплату відповідачем лізингових платежів.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що предмет спору у даній справі стосується виконання відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу, зокрема оплаті чергових лізингових платежів відповідно до графіка лізингових платежів.

З огляду на викладене, платіжні доручення про сплату відповідачем лізингових платежів є визначальним доказом у даній справі, на підставі якого можливо достеменно встановити наявність або відсутність заборгованості відповідача перед позивачем.

Враховуючи принцип верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, колегія суддів не може не прийняти до уваги надані позивачем вказані вище докази, оскільки такі докази можуть мати принципове значення для вирішення даної справи по суті, а не прийняття таких доказів може призвести до порушення справедливого балансу між сторонами, у зв`язку з наведеним, у суду задля здійснення справедливого, повного та всебічного розгляду справи виникає необхідність у прийнятті таких доказів та врахуванні їх під час розгляду апеляційної скарги.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 24.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (надалі - лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А" (надалі - лізингоодержувач) укладено договір №230124-2/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу (надалі - договір лізингу), відповідно до п.п. 4.1,4.2, 5.1-5.6 якого, об`єктом лізингу є легковий автомобіль BMW, загальною вартістю 3 190 600, 17 грн, з яких 638 120, 03 грн. ПДВ 20%; строк лізингу: 24 місяці; максимальний термін передачі з врахуванням положень додатку Загальні умови - 28.02.2023 року; місце передачі: с. Гора, вул. Бориспільська, 16-16/1; мінімальний строк для дострокового придбання (з дати передачі) - 12 місяців; адреса базування (зберігання): 17509, Україна, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Індустріальна, 2; гранична дата сплати авансового лізингового платежу: 10.02.23. (а.с. 22-24).

Додатком до договору лізингу від 24.01.23 сторони узгодили Загальні умови договору, які не обмежують та доповнюють договір. (а.с. 29-50).

Так, п.1.1 загальних умов договору передбачено, що лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування об`єкт лізингу (надалі - об`єкт лізингу), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку до індивідуальної частини договору "Специфікація", а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах договору з врахуванням загальних умов договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на об`єкт лізингу згідно умов договору з врахуванням загальних умов договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в додатку Графік сплати лізингових платежів до договору (надалі - графік) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту лізингу, але в будь-якому випадку не може бути меншим одного року (п.1.2 загальних умов договору).

Об`єкт лізингу є власністю лізингодавця протягом всього строку лізингу та строку дії договору. В разі переходу права власності на об`єкт лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача згідно умов цього договору, об`єкт лізингу по закінченню строку лізингу лізингоодержувачем не повертається, а передається лізингоодержувачу у власність, за виключенням випадків, передбачених договором чи обумовлених угодою сторін (п.1.3 загальних умов договору).

Згідно п. 2.1.7 загальних умов договору числом сплати є число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається сторонами згідно п. 2.1.7.1 загальних умов договору.

У п. 2.1.7.1 загальних умов договору зазначено про те, що у випадку, якщо авансовий лізинговий платіж, визначений у графіку становить менше ніж 20 (двадцять) % від загальної вартості об`єкта лізингу, визначеної в п. 4.2. індивідуальної частини договору, то числом сплати лізингового платежу 1-го періоду лізингу є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання чотирьох календарних днів до дати підписання акту (наприклад: дата підписання сторонами акту - 04 лютого 2021 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 08 лютого 2021 року. Наступні чергові лізингові платежі кожного 08 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця.

У випадку, якщо Авансовий лізинговий платіж, визначений у Графіку, дорівнює або становить більше, ніж 20% від загальної вартості Об`єкту лізингу, визначеної в пункті 4.2. Індивідуальної частини Договору, то числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту (наприклад: дата підписання сторонами акту - 04 лютого 2021 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 24 лютого 2021 року. Наступні чергові лізингові платежі кожного 24 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а в календарному місяці 30 днів), платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця.

Відповідно до п.2.1.9 загальних умов договору Період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання акту.

Пунктами 2.2 та 2.3 загальних умов договору передбачено, що усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у число сплати, в національній валюті України (гривні) відповідно до графіку та загальних умов, а також інших положень цього договору та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості об`єкта лізингу (з врахуванням коригування, вказаного в п.2.5, 2.6 загальних умов); винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий у лізинг об`єкт лізингу з врахуванням коригування, вказаного у п.2.7-2.9, 3.5 загальних умов (далі - винагорода). При цьому, сторони погодили, що такі лізингові платежі за цим договором не містять покупної ціни, передбаченої цим договором і, у сукупності, є платою за користування об`єктом лізингу.

Авансовий лізинговий платіж, визначений у графіку сплати лізингових платежів (додаток до договору), з урахуванням п.2.6 загальних умов, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити протягом трьох банківських днів з моменту відправлення рахунку лізингодавцем, але не пізніше ніж в дату, зазначену сторонами в пункті 5.6 цього договору та в сумі, авансового лізингового платежу, визначеному у графіку сплати лізингових платежів (додаток до договору) незалежно від отримання рахунку. Сторони домовились, що достатнім доказом відправлення лізингодавцемлізингоодержувачу рахунку є витяг з реєстру рахунків лізингодавця. Дата відправлення зазначеного рахунку визначається за даними реєстру рахунків лізингодавця. Цей рахунок може бути відправлений лізингоодержувачу в т.ч. факсимільним способом, поштою, кур`єрською доставкою, вручений особисто або в інший спосіб, який обере лізингодавець. Сторони на підставі ч.3 ст. 631 ЦК України досягли згоди про те, що у випадку сплати лізингоодержувачемлізингодавцю грошових коштів в порядку п. 2.3 загальних умов до моменту укладення цього договору, такі кошти зараховуються в рахунок сплати лізингоодержувачем авансового лізингового платежу в розмірі, в якому вони були сплачені.

Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий день (вихідний, святковий або ін.) день лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому ін.) дню (п.2.4 загальних умов договору).

У п. 2.7 загальних умов договору передбачено, що у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати 24 процентів річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Сторони домовились, що такі проценти в бухгалтерському обліку відносяться на винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий в лізинг об`єкт лізингу, у зв`язку із чим розмір винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг об`єкт лізингу збільшується на суму таких сплачених процентів.

Відповідно до п.3.4 загальних умов договору, приймання лізингоодержувачем об`єкта лізингу в лізинг оформлюється шляхом складання акту. Підписання лізингоодержувачем акту підтверджує в т.ч. належну якість, комплектність, справність об`єкта лізингу і відповідність об`єкта лізингу вимогам лізингоодержувача та умовам договору.

Згідно з п. 5.2.1 загальних умов договору лізингу лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування об`єкта лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі, встановленою додатком довідка до договору. В разі настання з об`єктом лізингу подій, які мають ознаки страхового випадку, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком довідка до договору.

У 6.1 загальних умов договору передбачено, що лізингодавець має право змінити умови договору в таких випадках:

6.1.1. Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів з дня настання строку платежу, встановленленого в цьому договорі або в будь-якому з укаладених з лізингодавцем договорів.

6.1.2. Лізингоодержувач порушує умови Додатку Страхування до Загальних умов, пункти 2.9., 4.1.1.-4.1.2.,4.3., 4.4. загальних умов.

6.1.3. Лізингоодержувач протягом строку дії Договору порушує умови будь-яких договорів фінансового лізингу, оперативного лізингу (оренди), користування, прокату та інших договорів, укладених сторонами.

6.1.4. У разі порушення справи про банкрутство лізингоодержувача, або прийняття рішення про ліквідацію чи реорганізацію лізингоодержувача.

6.1.5. У випадку викрадення або втрати об`єкта лізингу, у разі якщо такий випадок визнаний страховим чи ні.

6.1.6. У випадку, якщо об`єкт лізингу знищений, пошкоджений і не може бути відновлений (в т.ч. при повній конструктивній загибелі відповідно до умов страхування об`єкта лізингу), уразі якщо такий випадок визнаний страховим чи ні.

Відповідно до п. 6.6. загальних умов договору у будь-якому випадку, незважаючи на те, вирішить лізингоодержувач скористатися можливістю здійснити викупний платіж, або не вирішить, лізингодавець має право відмовитись від договору (розірвати договір) та вилучити об`єкт лізингу у випадках, передбачених пунктами 6.1.1. 6.1.4., 6.1.8 загальних умов. У разі порушення лізингоодержувачем умов пунктів 4.4, 6.5., 9.3. загальних умов, лізингодавець має право у односторонньому порядку відмовитися (розірвати) від договору та вилучити об`єкт лізингу у лізингоодержувача в наступному порядку:

6.6.1. Лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкта лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Якщо інше не встановлено у такому повідомленні, місцем виконання договору (зобов`язань по договору) щодо повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу є місцезнаходження лізингодавця. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій рахунок, протягом строку встановленому в повідомленні про вилучення об`єкта лізингу, повернути об`єкт лізингу лізингодавцю. Незалежно від цього лізингодавець має право самостійно вилучити об`єкт лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації, ремонту тощо) об`єкта лізингу без будь-яких погоджень або дозволів лізингоодержувача або будь-яких інших осіб, з покладенням на лізингоодержувача понесених при цьому витрат. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня, наступного за днем відправлення лізингодавцем відповідного про це повідомлення та з цього моменту цей договір є розірваним.

Відповідно до п. 6.6.4 Загальних умов вилучення Предмета лізингу, припинення або розірвання Договору не звільняє Лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів, передбачених Договором. Сторони погодили, що у випадку односторонньої відмови Лізингодавця від цього Договору (розірвання Договору), Лізингоодержувач, на відповідну вимогу Лізингодавця, зобов`язаний буде протягом строку, встановленому у повідомленні про відмову Лізингодавця від Договору (розірвання Договору) сплатити Лізингодавцю всі нараховані та несплачені лізингові платежі, передбачені Договором, а також передбачені Договором та/або чинним законодавством України штрафні санкції. З моменту прийняття рішення про відмову від Договору (його розірвання) і вилучення Предмета лізингу та направлення відповідного повідомлення Лізингоодержувачу, право Лізингоодержувача набути право власності на Предмет лізингу на умовах цього Договору припиняється.

Відповідно до п. 6.7 Загальних умов у випадку вилучення Предмета лізингу, припинення або розірвання Договору, з причин зазначених у даному Договорі та/або законодавстві України, усі раніше сплачені Лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають.

Відповідно до п. 7.1.1 загальних умов договору за порушення обов`язку зі своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Згідно з п. 7.1.2 загальних умов договору якщо лізингоодержувач та/або інші особи, яким предмет лізингу може бути надано лізингоодержувачем у тимчасове користування, не повернули об`єкт лізингу або повернули його невчасно, лізингоодержувач сплачує на вибір лізингодаця: неустойку у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу, який передує періоду невиконання лізингоодержувачем обов`язку по поверненню об`єкту лізингу, в розрахунку за кожен день такого невиконання - за весь час невиконання або лізингоодержувач сплачує договірну санкцію (неустойку) у розмірі 1 відсоток остаточної загальної вартості об`єкта лізингу за кожен день прострочення повернення об`єкта ліхингу.

Даний договір набирає чинності (вважається укладеним) після його підписання сторонами індивідуальної частини договору з обов`язковим підписанням сторонами додатків Специфікація, Графік сплати лізингових платежів до індивідуальної частини договору, які є невід`ємною частиною індивідуальної частини договору, а індивідуальна частина договору у сукупності з цими загальними умовами (публічною частиною договору) складають договір (п.10.1 загальних умов договору).

Матеріали справи містять оформлені у двосторонньому порядку між сторонами перелічені у п. 10.1 договору додатки до нього.

На виконання умов вказаного договору товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" передало вказаний у специфікації до договору об`єкт лізингу, а саме: легковий автомобіль BMW, 2022 року випуску, модель та комплектація: X6 M SPORT позашляховик/кросовер 3 дизпаливо, автоматична, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А" прийняло його у користування разом з ключем від об`єкта лізингу (1 комплект), що підтверджується актом прийому-передачі об`єкта лізингу в користування від 17.02.2023 року за договором №230124-2/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 24.01.2023 року. (а.с. 28).

Додатком до договору №230124-2/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 24.01.2023 року долучено графік сплати лізингових платежів. (а.с. 25).

У адресованому відповідачу повідомленні №3452 від 12.10.2023 року, позивач просив у строк до 23.10.2023 року включно повернути йому об`єкт лізингу за адресою: 03038, м. Київ, вул. Лінійна, 17. При цьому, ТОВ "Бест Лізинг" посилалось на існування у ТОВ "Компанія "Магістраль-А" простроченої заборгованості понад 60 днів, та з посиланням на пункти 6.6, 6.6.1 загальних умов договору ТОВ "Бест Лізинг" повідомлено про розірвання (відмову від договору), укладеного між сторонами. (а.с. 51-52).

13.10.2023 року це повідомлення разом з вимогою (від 12.10.2023 року вих.№3451, а.с. 53) про сплату штрафу у розмірі 76 574, 40 грн. за неподання звітності за 2, 3 квартали 2023 року, надіслані на поштову адресу відповідача (а.с. 53-54).

Як вказує позивач, відповідно до ч.5 ст. 17 Закону України "Про фінансовий лізинг", з 24.10.2023 року договір є розірваним.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту прийому-передачі об`єкта лізингу за договором №230124-2/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 24.01.2023 року відповідач повернув об`єкт лізингу. (а.с. 55).

Отже, спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що відповідачем (лізингоодержувачем) допущено порушення виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу, зокрема внаслідок несплати відповідачем чергових лізингових платежів відповідно до графіка лізингових платежів у нього виникла заборгованість щодо оплати лізингових платежів, що послугувало підставою для нарахування та заявлення позивачем до стягнення штрафних санкцій.

Крім того, як вже було вище зазначено позивач оскаржує рішення місцевого господарського суду лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме щодо стягнення залишку заборгованості за 6 період лізингу в розмірі 14 357, 63 грн. боргу, 997, 56 грн. пені та 613, 64 грн. 24% річних.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів приймає до уваги, що у відповідності до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів не переглядає рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 року в частині задоволення позовних вимог та перевіряє законність та обґрунтованість рішення по суті в межах доводів апеляційної скарги, а саме щодо позовної вимоги про стягнення залишку заборгованості за 6 період лізингу в розмірі 14 357, 63 грн. боргу, 997, 56 грн. пені та 613, 64 грн. 24% річних.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі договору № 230124-2/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 24.01.2023 року.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, був обов`язковим для сторін.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Частиною першою статті 292 Господарського кодексу України визначено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 292 Господарського кодексу України залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

договір фінансового лізингу - договір, за яким надаються послуги з фінансового лізингу;

лізингодавець - юридична особа, яка набула у встановленому законом порядку право надавати послуги з фінансового лізингу і на підставі договору фінансового лізингу передає лізингоодержувачу у володіння та користування об`єкт фінансового лізингу;

лізингоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування;

продавець (постачальник) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, в якої лізингодавець набуває у власність майно (об`єкт фінансового лізингу) для подальшої передачі лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу;

фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, та які передбачають наявність хоча б однієї з ознак фінансового лізингу, встановлених цим Законом.

Пунктом 3 частини другої статті 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" на лізингоодержувача покладено обов`язок своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі.

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.

До складу лізингових платежів включаються:

1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу;

2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу;

3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.

Протягом строку дії договору фінансового лізингу розмір лізингових платежів може бути змінено у випадках та порядку, передбачених таким договором.

З метою виконання лізингодавцем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо оплати товарів, виконання робіт тощо лізингодавець має право отримати від лізингоодержувача авансовий платіж, що підлягає сплаті відповідно до умов договору фінансового лізингу. Авансовий платіж не є залученими коштами лізингодавця, а є складовою лізингових платежів за договором фінансового лізингу, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу К України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, позивач передав лізингоодержувачу обумовлений об`єкт лізингу, однак, як вказує останній відповідач зобов`язання щодо сплати визначених Графіком лізингових платежів виконав не в повному розмірі і має заборгованість по лізингових платежах у розмірі 601 744,84 грн. (6-8 періоди лізингу), з яких:

14 357, 63 грн. (6 період лізингу) зі строком сплати до 09.08.2023 року;

303 740, 65 грн. (7 період лізингу) зі строком сплати до 08.09.2023 року (09.09.2023 року - вихідний день);

283 646, 56 грн. (8 період лізингу) зі строком сплати до 09.10.2023 року.

Водночас, як зазначає позивач всупереч прийнятих зобов`язань за Договором, відповідач зобов`язання за Договором лізингу щодо сплати лізингових платежів, виконував не в повному обсязі, внаслідок чого з 10.08.2023 року по 10.10.2023 року за ним виникла заборгованість в розмірі 601 744, 84 грн., а саме:

- з 09.08.2023 року (6 період лізингу) виникла заборгованість в розмірі 14 357,63 грн.;

- з 08.09.2023 року (застосовується п.2.4. Загальних умов Договору лізингу, оскільки 09.09.2023 року - вихідний день 7 період лізингу) виникла заборгованість в розмірі 303 740,65 грн.;

- з 09.10.2023 року (8 період лізингу) виникла заборгованість в розмірі 283 646,56 грн.

Також, як стверджує позивач, беручи до уваги погоджений сторонами Додаток до Договору «Графік сплати лізингових платежів» та перелік платіжних інструкцій про підтвердження фактів сплати лізингових платежів за Договором, вимоги п. 2.11. Договору щодо порядку (черговості) погашення лізингових платежів, розрахунок нарахованих Лізингодавцем згідно умов Договору та фактично сплачених Лізингоотримувачем лізингових платежів (включаючи нараховані штрафні санкції за прострочення платежів згідно п. 2.7., п. 7.1.1. Договору) виглядає наступним чином:

1. Авансовий платіж у розмірі 912 911, 65 грн., дата оплати 14.02.2023 року.

2. Черговий лізинговий платіж - 1 період лізингу:

- загальний розмір - 432 238, 39 грн.

- Дата оплати за Графіком - 09.03.2023 року.

- Фактична дата оплати - 13.03.2023 року.

- Фактична сума оплати - 433 239, 05 грн.

- Штрафні санкції згідно Договору лізингу п.2.7. - 568, 42 грн., п. 7.1. - 2 368, 46 грн.

- Оплата 14.03.2023 року штрафних санкцій у розмірі 576, 85 грн.

- Зарахування згідно п. 2.11.

- Штрафні санкції нараховані - 568, 42 + 2 368, 46 = 2 936, 88 грн.

- 433 239, 05 + 576.85- 2936, 88 - 432 238, 39 = 1 359, 37 грн.

- Сума заборгованості по сплаті лізингового платежу - 1 359, 37 грн.

3. Черговий лізинговий платіж - 2 період лізингу:

- загальний розмір - 401 525, 64 грн.

- Дата оплати за Графіком - 07.04.2023 року

- Фактична дата оплати - 12.04.2023 року.

- Фактична сума оплати - 404 511, 74 грн.

- Штрафні санкції згідно Договору лізингу п.2.7. - 1 353, 57 грн., п. 7.1. - 2 819, 98 грн.

- Зарахування згідно п. 2.11.

- Заборгованість по сплаті 1 періоду лізингу - 1 359, 37 грн.

- Штрафні санкції нараховані - 1 353, 57 + 2 819, 98 = 4173.55 грн.

- 404 511, 74 - 1 359, 37 - 4 173, 55 - 404 511, 74 = 5 532, 92 грн.

- Сума заборгованості по сплаті лізингового платежу - 5 532, 92 грн.

4. Черговий лізинговий платіж - 3 період лізингу:

- загальний розмір - 387 894, 72 грн.

- Дата оплати за Графіком - 09.05.2023 року.

- Фактичні дати оплати - 09.05.2023 року, 12.05.2023 року.

- Фактична сума оплати - 4 395, 58 грн., 392 947, 45 грн.

- Штрафні санкції згідно Договору лізингу, п. 7.1. - 955, 73 грн. та 1 731, 49 грн.

- Зарахування згідно п. 2.11.

- Заборгованість по сплаті 2 періоду лізингу - 5 532, 92 грн.

- Штрафні санкції нараховані - 955, 73 + 1 731, 49 = 2 687, 22 грн.

- 392 947, 45 + 4 395, 58 - 5 532, 92 - 2 687, 22 - 387 894, 72 = 1 228, 17 грн.

- Переплата - 1 228, 17 грн.

5. Черговий лізинговий платіж - 4 період лізингу:

- загальний розмір - 364 053, 91 грн.

- Дата оплати за Графіком - 09.06.2023 року.

- Фактична дата оплати - 13.06.2023 року.

- Фактична сума оплати - 365 053, 91 грн.

- Штрафні санкції згідно Договору лізингу, п. 7.1. - 2 665, 68 грн.

- Зарахування згідно п. 2.11.

- Переплата по 3 періоду лізингу - 1 228, 17 грн.

- Штрафні санкції нараховані - 2 665, 68 грн.

- 365 053, 91 + 1 228, 17 - 2 665, 68 - 364 053, 91 = 437, 51 грн.

- Сума заборгованості по сплаті лізингового платежу - 437, 51 грн.

6. Черговий лізинговий платіж - 5 період лізингу:

- загальний розмір - 345 062, 12 грн.

- Дата оплати за Графіком - 07.07.2023 року.

- Фактичні дати оплати - 13.07.2023 року.

- Фактична сума оплати - 346 062, 12 грн.

- Штрафні санкції згідно Договору лізингу, п. 7.1. - 3 320, 30 грн.

- Зарахування згідно п. 2.11.

- Заборгованість по сплаті 4 періоду лізингу - 437, 51 грн.

- Штрафні санкції нараховані - 3 320, 30 грн.

- 346 062, 12 - 437, 51 - 3 320, 30 - 345 062, 12 = 2 757, 81 грн.

- Сума заборгованості по сплаті лізингового платежу - 2 757, 81грн.

7. Черговий лізинговий платіж - 6 період лізингу:

- загальний розмір - 322 476, 52 грн.

- Дата оплати за Графіком - 09.08.2023 року.

- Фактичні дати оплати - 05.09.2023 року.

- Фактична сума оплати - 327 891, 65 грн.

- Штрафні санкції згідно Договору лізингу, п.2.7. - 5 833, 47 грн., п. 7.1. - 9 613, 98 грн.

- сплата комісії за адміністрування простроченої заборгованості - 1 567, 50 грн.

- Зарахування згідно п. 2.11.

- Заборгованість по сплаті 5 періоду лізингу - 2 757, 81 грн.

- Штрафні санкції нараховані - 15 447, 45 грн.

- 327 891, 65 - 2 757, 81 - 15 447, 45 - 1 567, 50 - 322 476, 52 = 14 357, 63 грн.

- Сума заборгованості по сплаті лізингового платежу 14 357, 63 грн.

8. Черговий лізинговий платіж - 7 період лізингу:

- загальний розмір - 303 740, 65 грн.

- Дата оплати за Графіком - 08.09.2023 року.

- Даний платіж не сплачено.

- Сума заборгованості 303 740, 65 грн.

9. Черговий лізинговий платіж - 8 період лізингу:

- загальний розмір - 283 646, 56 грн.

- Дата оплати за Графіком - 08.09.2023 року.

- Даний платіж не сплачено.

- Сума заборгованості 283 646, 56 грн.

Отже, колегія суддів зазначає, що відповідно до вище наведеного позивачем розрахунку, відповідач сплачував заборгованість за лізинговими платежами з порушенням Графіку сплати лізингових платежів (Додаток до договору лізингу).

Додатково, колегія суддів зазначає, що позивачем надано в якості доказів прострочення оплати відповідачем лізингових платежів платіжні доручення №1593 від 14.02.2023 року, №1241 від 13.03.2023 року, №1249 від 14.03.2023 року, №1334 від 12.04.2023 року, №1502 від 09.05.2023 року, №1512 від 12.05.2023 року, №1575 від 13.06.2023 року, №1712 від 13.07.2023 року, №1716 від 14.07.2023 року, №1831 від 14.08.2023 року, №1837 від 14.08.2023 року, №1839 від 15.08.2023 року, №1876 від 24.08.2023 року, №1921 від 05.09.2023 року, №1924 від 05.09.2023 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано будь-яких належних доказів на спростування викладеного позивачем розрахунку.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2.11. загальних умов договору Лізингоодержувач здійснює погашення заборгованості перед Лізингодавцем у такому порядку: - компенсація (відшкодування) Лізингодавцю або іншим особам сум штрафів, накладених протягом усього строку лізингу уповноваженими державними органами за порушення Правил дорожнього руху та/або інших норм чинного законодавства, пов`язаних з експлуатацією/використанням/ паркуванням/зберіганням та інш. Об`єкта лізингу (в т.ч. кожної з його одиниць), в т.ч. зафіксованих у автоматичному режимі, а також в режимі фото- відеофіксації; - сплата нарахованих штрафних санкцій за порушення Лізингоодержувачем обов`язків за даним Договором, а також процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на прострочену заборгованість; - сплата комісії за адміністрування простроченої заборгованості; - сплата комісії за адміністрування врегулювання притягнення Лізингодавця/його керівника (як власника Об`єкта лізингу) до адміністративної відповідальності; - сплата простроченої заборгованості з нарахованої Винагороди; - сплата суми поточної заборгованості з нарахованої Винагороди; - сплата простроченої заборгованості з відшкодування частини вартості Об`єкта лізингу; - сплата поточної заборгованості з відшкодування частини вартості Об`єкта лізингу. Сторони домовились, що погашення заборгованості кожної черги згідно вищенаведеного порядку в межах кожної черги відбувається за принципом першочергового погашення заборгованості, що утворилася раніше. В разі перерахування Лізингоодержувачем платежів за Договором (як чергових лізингових платежів, так і комісій, штрафних санкцій і простроченої заборгованості) з порушенням вищевказаної черговості, Лізингодавець має право самостійно (та не залежно від призначення платежу (вказаного платником у платіжному документі) перерозподілити отримані від Лізингоодержувача кошти, у відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок, а Лізингоодержувач підтверджує свою згоду на це підписуючи цей Договір. Сторони також погодили, що Лізингодавець може самостійно в односторонньому порядку (в тому числі, після одержання коштів), не залежно від призначення платежу (вказаного платником у платіжному документі): змінити порядок черговості погашення заборгованості як в межах вищенаведеного порядку, так і в межах кожної із встановлених черг; та/або зарахувати кошти в погашення заборгованості за іншим Договором, укладеним з Лізингоодержувачем (про що Лізингодавець, повідомляє Лізингоодержувача у зручний для Лізингодавця спосіб).

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що виходячи з аналізу оплат, що здійснював відповідач, необґрунтованим та непідтвердженим жодним доказом є висновок суду першої інстанції про повне погашення заборгованості з 6 період лізингу, а тому позивачем правомірно нараховано штрафні санкції на суму заборгованості в розмірі 14 357,63 грн., за 6 період лізингу, як і включено саму заборгованість у розмірі 14 357, 63 грн., за 6 період лізингу до складу заборгованості по сплаті лізингових платежів.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 року у справі №927/1541/23 підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні 14 357, 63 грн. боргу, 997, 56 грн. пені та 613, 64 грн. 24% річних.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 року у справі №927/1541/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 року у справі № 927/1541/23 скасувати в частині відмови у стягненні 14 357, 63 грн. боргу, 997, 56 грн. пені та 613, 64 грн. 24% річних та прийняти в цій частині нове рішення, яким:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А" (, вул. Індустріальна, 2, м. Прилуки, Чернігівська область, 17509) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б, м. Київ, 01054) 14 357 (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят сім гривень) 63 коп. боргу, 997 (дев`ятсот дев`яносто сім гривень) 56 коп. пені, 613 (шістсот тринадцять гривень) 64 коп. 24% річних та 239 (двісті тридцять дев`ять гривень) 46 коп. судового збору за подання позовної заяви.»

3. В іншій частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 року у справі № 927/1541/23 залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Магістраль-А" (, вул. Індустріальна, 2, м. Прилуки, Чернігівська область, 17509) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б, м. Київ, 01054) 16 378 (шістнадцять тисяч триста сімдесят вісім гривень) 85 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Чернігівської області.

6. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1541/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.05.2024 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко