ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

23.05.2024м. ДніпроСправа№ 904/2230/24

Суддя Бєлік В.Г. , розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Шевцової Тетяни Миколаївни, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Приміське

про зобов`язання укласти договір надання послуг

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) подала за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до Фізичної особи-підприємця Шевцової Тетяни Миколаївни (далі - відповідач), в якій просить:

1. Визнати, що позивач ОСОБА_1 приєдналась до договору оферти, розміщеному на офіційному сайті відповідача https://betrendy.eu/ та визнати правочин таким, що відбувся (укладеним).

2. Зобов`язати ФОП Шевцову Тетяна Миколаївна АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 виконати умови замовлення відповідно до Договору оферти шляхом відправки 2 (двох суконь): модель PREORDER СУКНЯ LINEN DIOR БІЛО БЛАКИТНА, колекція: Be trendy! Spring'24 у розмірах С та Л ціною 2 190,00 грн кожна, а разом 4 380,00 грн, ОСОБА_1 , м. Київ, до відділення Нової пошти 360, тел. НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності. Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Статтею 1 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, згідно з ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, фізична особа (без статусу фізичної особи-підприємця) може звернутися з позовом до господарського суду лише у разі, якщо розгляд такого спору у господарському суді прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України та відповідним законом.

Натомість частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У випадку відсутності у позивача статусу фізичної особи-підприємця та виникнення спірних правовідносин в період відсутності такого статусу спір підлягає розгляду місцевим загальним судом за правилами цивільного судочинства.

Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч. 5 ст. 28 ЦПК України).

Судом встановлено, що позов поданий до ФОП Шевцової Т.М. в зв`язку з порушенням останнім права позивача, яке закріплено законом, на належну якість обслуговування, право вільного вибору продукції та право на отримання такої продукції, абсолютно безпідставно та без будь-якої належної аргументації, підтвердивши при цьому наявність замовлених суконь. Також наявність цього товару можна побачити на офіційній сторінці інтернет-магазину https://betrendy.eu/.

Відтак, у даній справі позивачем виступає ОСОБА_1 , як фізична особа - громадянка.

При цьому, позовні матеріали не містять жодних доказів наявності у ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця.

Оскільки матеріали справи не містять доказів наявності у позивача статусу фізичної особи-підприємця, в той час як позивачем подано даний позов як фізичною особою, а матеріали справи містять докази того, що правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі укладеного з позивачем, як фізичною особою, договору, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з п. 6 ст. 175 ГПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Отже, позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, і тому позивач повинен звертатись до суду загальної юрисдикції за місцезнаходженням відповідача, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд відмовляє у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ФОП Шевцової Т.М. про про зобов`язання укласти договір надання послуг.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 175, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у строки та в порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 23.05.2024.

Суддя В.Г. Бєлік