ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2024 р. Справа№ 910/1553/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

за результатами розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 (суддя Селівон А.М.)

у справі № 910/1553/22

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

про стягнення 131 594,03 грн

ВСТАНОВИВ:

Рух справи

03.02.2022 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення 131 594,03 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/1553/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 118 527 грн 48 коп основного боргу, 3108 грн 89 коп процентів річних, 9957 грн 66 коп інфляційних втрат та 2481 грн 00 коп судового збору.

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити в нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Також, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі № 910/1553/22 та клопотання про здійснення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі № 910/1553/22 скасовано.

Зміст заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

В апеляційній скарзі відповідач - Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" попередньо заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

22.04.2024 відповідачем подано заяву про стягнення з позивача витрат на правову професійну допомогу у розмірі 11 000,00 грн.

Заяву, з посиланням на положення ч. 2 та 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, обґрунтовано тим, що за час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач поніс витрати на правову допомогу в сумі 11 000,00 грн за послуги підготовки та подачі апеляційної скарги, відповіді на відзив на апеляційну скаргу та участі адвоката у двох судових засіданнях.

До заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відповідачем додано копії наступниї документів:

- акт наданих послуг №4 від 19.04.2024;

- договір про надання правничої допомоги №17 від 04.01.2024;

- звіт-опис наданих послуг від 19.04.2024 (витрат на правову допомогу) у справі №910/1553/22;

- протокол договірної ціни послуг правової допомоги від 02.01.2023;

- протокол договірної ціни послуг правової допомоги за договором про надання правничої допомоги від 04.01.2024 №17.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Згідно протоколу передачі заяви раніше визначеному складу суду від 23.04.2024 заяву позивача про у справі № 910/1553/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 призначено судове засідання з розгляду заяви Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про розподіл понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції у справі №910/1553/22 на 15.05.2024. Ухвалено учасникам справи в строк до 08.05.2024 надати до суду свої заперечення або міркування щодо поданої заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/1553/22. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

Позивач у письмових запереченнях від 23.04.2024 зазначає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн є необґрунтованими, недостовірними та непідтвердженими, а тому просить зменшити розмір заявлених витрат до 50,00 грн.

Зокрема, позивач посилається на те, що:

- у матеріалах справи відсутній Договір №1 від 02.01.2023, натомість у справі наявна копія договору про надання правничої допомоги №87 від 27.04.2022, строк дії якого закінчився 31.12.2022, доказів продовження дії цього договору не надано відповідачем;

- відсутній перелік наданих адвокатом послуг у цій справі під час її розгляду в суді апеляційної інстанції;

- відповіді на відзив на апеляційну скаргу та додаткових пояснень чи заперечень відповідачем не подавалось;

- апеляційну скаргу підписано директором, а не адвокатом;

- не надано документів про підтвердження здійснених оплат наданих послуг представником відповідача;

- зазначені витрати мають бути підтвердженими та доведеними.

Явка представників учасників справи

Представники сторін в судове засідання 15.05.2024 не з`явились, до судового засідання подали заяви про розгляд витання щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу без їх участі.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Стаття 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 126 ГПК України).

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 закону).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви").

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто процесуальним законодавством передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви

04.01.2024 Адвокат Джумурат Володимир Михайлович (Адвокат) та Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (Клієнт) уклали договір про надання правової допомоги, за змістом якого Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується надавати правову допомогу.

Сторони домовились в п. 4.1 Договору, що загальна сума Договору визначається Сторонами у Додатку №1 Договору.

Вартість (ціна) окремих послуг за Договором (ведення судових справ, юридичний супровід укладення договорів, представництво інтересів у кримінальному провадженні тощо), порядок їх обчислення (фіксована чи погодинна оплата), обсяг, можуть встановлюватись Сторонами у Протоколі договірної ціни конкретної послуги (кількох послуг, повязаних між собою), Рахунку чи Акті наданих послуг, що затверджений Сторонами. Сукупна вартість окремих послуг, що надані Адвокатом, не може перевищувати суму, зазначену в Додатку № 1 до Договору. (п. 4.2 Договору).

За результатами надання окремих послуг Адвокат може складати звіт (опис) наданих ним послуг, в якому вказує обсяг та вартість наданих послуг. Зазначений звіт (опис) є підставою для виставлення Рахунку на оплату та оформлення Акту наданих послуг. (п. 4.3 Договору).

Розрахунки за надані послуги здійснюється на підставі Рахунку та Акту наданих послуг. У разі відсутності у Клієнта претензій щодо обсягу, вартості та якості наданої правничої допомоги (наданих послуг) Адвокатом, Клієнт здійснює оплату послуг відповідно до виставлених Адвокатом Рахунків та затверджених Актів наданих послуг, які підлягають оплаті Клієнтом протягом трьох робочих днів з дня їх підписання чи затвердження. (п. 4.4 Договору).

В п. 4.5. Договору, сторони визначили, що надання послуг підтверджується Актом наданих послуг, що складається та підписується Сторонами.

Згідно Акта наданих послуг №4 від 19.04.2024 загальна вартість робіт адвоката відповідача за розгляд цієї справи відповідно до Договору про надання правничої допомоги №17 від 04.01.2024 склала 11 000,00 грн.

Акт підписано сторонами без претензій і зауважень.

Згідно звіту-опису наданих послуг у справі №910/1553/22 від 19.04.2024, адвокатом відповідача надано такі послуги:

- надання усних та письмових консультацій щодо аргументів, викладених в апеляційний скарзі - 500 грн;

- підготовка правового обґрунтування та стратегії правового захисту у справі на стадії апеляційного оскарження - 1 000 грн;

- пошук правових позиції та правових висновків Верховного Суду з питань, що . стосуються предмету спору - 1 000 грн;

- підготовка та направлення до суду апеляційної скарги - 3 000 грн;

- підготовка та направлення до суду відповіді на відзив - 1 500 грн;

- представництво інтересів клієнта в суді (участь судових засіданнях 26.02.2024, 18.03.2024, 27.03.2024, 15.04.2024) - 2000 х 2 = 4 000 грн.

Всього: 11 000,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Розглянувши надані відповідачем докази та подане позивачем клопотання про зменшення витрат колегія зазначає наступне.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати. (Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №916/1830/19).

Оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Колегія враховує, що поданий акт наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Як вбачається з звіту-опису наданих послуг, адвокатом відповідача включено до нього такі види робіт як надання усних та письмових консультацій щодо аргументів апеляційної скарги, підготовки правового обґрунтування та пошук правової позиції Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що сама по собі послуга підготовка та складання апеляційної скарги охоплює вчинення таких дій як надання усних та письмових консультацій щодо аргументів апеляційної скарги, підготовка правового обґрунтування та пошук правової позиції Верховного Суду, тому не вбачає підстав для здійснення окремої оплати цих послуг.

У цьому аспекті суд приймає до уваги правові висновки Верховного суду, наведені у Додатковій постанові від 08.04.2021 у справі №922/2321/20, від 14.07.2021 у справі №916/1914/20, від 28.04.2021 у справі № 902/1051/19.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що заява відповідача підлягає частковому задоволенню.

Водночас, колегія враховує, що адвокат відповідача брав участь в якості його представника у двох судових засіданнях.

Отже, за результатами апеляційного перегляду справи, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Щодо тверджень позивача про те, що у матеріалах справи відсутній Договір №1 від 02.01.2023, натомість у справі наявна копія договору про надання правничої допомоги №87 від 27.04.2022, строк дії якого закінчився 31.12.2022 не знайшли свого підтвердження, а тому не враховуються судом.

Посилання позивача на те, що відсутній перелік наданих адвокатом послуг у цій справі під час її розгляду в суді апеляційної інстанції спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідачем надано до заяви звіт-опис наданих послуг від 19.04.2024 (витрат на правову допомогу) у справі №910/1553/22. Також, у справі адвокатом позивача подавалась відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Щодо доводів позивача про те, що апеляційну скаргу було підписано директором Підприємства, а не адвокатом колегія зазначає, що суд має оцінювати поведінку / дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, докази про те, що директор Підприємства є спеціалістом в області права та відповідно міг би підготувати апеляційну скаргу з нормативним обґрунтуванням та викладенням стратегії захисту Підприємства відсутні.

Таким чином, колегія відхиляє доводи позивача про те, що апеляційну скаргу підписаний не адвокатом, а директором Підприємства особисто, оскільки підписання директором Підприємства апеляційної скарги не спростовує обставин надання його адвокатом правової допомоги щодо підготовки такої скарги.

Подібний висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, Верховного Суду від 28.12.2019 у справі №924/122/19, від 26.10.2022 у справі №910/4277/21.

Водночас за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Наведеним спростовуються заперечення позивача про наявність підстав для зменшення понесених відповідачем витрат на правничу допомогу у зв`язку відсутністю доказів оплати на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом.

Водночас доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи позивач не надав.

Отже, колегія суддів не приймає до уваги зазначені заперечення позивача, оскільки перевіривши заяву відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає її підтвердженою належними, допустимими доказами, які відповідають критеріям, визначеним статтею 126 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 910/1553/22 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5 ідентифікаційний код: 40538421) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1; ідентифікаційний код: 34966254) 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано, - 22.05.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова