номер провадження справи 18/14/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

20.05.2024 справа № 908/469/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали справи № 908/469/24

за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія УСГ (електронна пошта: ; ; вул. Федорова Івана, буд. 32-А, м. Київ, 03038)

до відповідача товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО (; ; вул. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068)

про стягнення 20900,00 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія УСГ через підсистему Електронний суд ЄСІТС звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО 20900,00 грн. страхового відшкодування.

Підставою для звернення з позовом до суду позивач зазначив несплату шкоди, завданої особою, винною у ДТП, відповідальність якої застраховано відповідачем. Спричинення шкоди сталося внаслідок скоєння 26.09.2023 дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів SKODA RAPID д/н НОМЕР_1 та KIA SOUL д/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якої за шкоду майну перед третіми особами застрахована в ТДВ «СК «КРЕДО» за полісом №ЕР-213998374. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 30.10.2023 у справі №758/11720/23 водія транспортного засобу KIA SOUL р.н. AA0584KK Гусєву І.Ф. визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивачем, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00465 від 18.05.2023, рахунку-фактури № 2410/23 від 27.10.20023, розрахунку суми страхового відшкодування від 09.11.2023, страхового акту №ДККА-84644 від 09.11.2023 здійснено страхову виплату в розмірі 2090,00 грн. За доводами позивача, сума страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача. Посилаючись на приписи ст. 993, Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України Про страхування, позивач просив позов задовольнити. В прохальній частині поданої позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2024 справу № 908/469/24 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 01.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/469/24, присвоєно справі номер провадження 18/14/24, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/469/24; запропоновано відповідачу надати у строк, що не перевищує 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Сторони повідомлені про розгляд справи у визначеному ГПК України порядку, про що свідчать довідки про доставку електронних листів з ухвалою суду від 01.03.2024 в електронні кабінети позивача та відповідача.

Від відповідача 13.03.20214 через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшов відзив на позов, в якому відповідач повністю визнав позовні вимоги про відшкодування шкоди у розмірі 20900,00 грн. та просив відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України розподілити судові витрати з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і повернути позивачу 50% сплаченого судового збору. У відзиві на позовну заяву відповідач просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1000,00 грн. Відповідач просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без участі його представника.

Від позивача 18.03.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та зазначив, що розмір гонорару адвоката передбачено п. 5.1 договору про надання правничої допомоги. Позивач звернув увагу на судову практику, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (п. 28), у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 (п. 19), згідно із якою розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись в ці правовідносини. Позивач вважає, що сума 5000,00 грн. витрат на правову допомогу не буде становити надмірний тягар для відповідача.

Від позивача 16.05.2024 надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Позивач просив закрити провадження у справі №908/469/24 у зв`язку із сплатою відповідачем 14.05.2024 суми страхового відшкодування 20900,00 грн. та відсутністю предмета спору. Позивач, посилаючись на ч. 3 ст. 130 ГПК України, просив стягнути з відповідача судові витрати: 3028,00 грн. судового збору та 3000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи № 908/469/24 дозволяють здійснити її розгляд.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зважаючи на закінчення строків розгляду справи, запровадження воєнного стану на території України, ведення бойових дій на території Запорізької області, інтенсивні ракетні та артилерійські обстріли м. Запоріжжя з початку військової агресії РФ по теперішній час, що загрожувало життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду в умовах збройної агресії проти України, ухвалу прийнято без її проголошення 20.05.2024.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Судом встановлено наступне. З відповіді НПУ та постанови Подільського районного суду м. Києва від 30.10.2023 у справі №758/11720/23 вбачається, що 26.09.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів SKODA RAPID д/н НОМЕР_1 та KIA SOUL д/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 .

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 30.10.2023 у справі №758/11720/23 водія транспортного засобу KIA SOUL р.н. AA0584KK Гусєву І.Ф. визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00465 від 18.05.2023 на момент ДТП автомобіль SKODA RAPID д/н НОМЕР_1 застрахований ПрАТ Страхова компанія УСГ (позивачем).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Позивачем відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00465 від 18.05.2023, на підставі рахунку-фактури № 2410/23 від 27.10.20023 (ФОП Винник Євген Олександрович), розрахунку суми страхового відшкодування від 09.11.2023 та страхового акту №ДККА-84644 від 09.11.2023 здійснено страхову виплату в розмірі 20900,00 грн. (платіжна інструкція № 96331 від 10.11.2023).

Матеріали справи свідчать, що після звернення позивача до суду (позов направлений до суду 23.02.2024) відповідач сплатив суму страхового відшкодування в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.12.2024 на суму 20900,00 грн.

Отже, відповідач наявність заборгованості визнав, але страхове відшкодування сплатив після звернення позивача із позовом до суду.

Таким чином, з огляду на сплату заявленої до стягнення суми, предмет спору відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження по справі за позовом про стягнення 20900,00 грн. слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України Про судовий збір.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 7 вказаного Закону встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи наведені приписи ГПК України та ст. 7 Закону України Про судовий збір, 3028,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову платіжною інструкцією № 5423 від 20.02.2024 підлягає поверненню позивачу за наявності відповідної заяви.

Клопотання позивача про стягнення 3028,00 грн. судового збору з відповідача з посиланням на ст. 130 ГПК України та на те, що позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх після пред`явлення позову, суд відхилив, оскільки дана норма регулює розподіл судових витрат в разі відмови позивача від позову.

Оскільки провадження у справі закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору, то, відповідно, судовий збір підлягає поверненню з державного бюджету України відповідно підпункту 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ Про судовий збір - за клопотанням особи, яка його сплатила.

Отже, стягнення з відповідача суми 3028,00 грн. суперечитиме нормам ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України.

Стосовно розподілу інших судових витрат господарський суд зазначає наступне.

До попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивачем включено 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В прийнятій судом заяві про закриття провадження у справі позивач просив стягнути з відповідача 3000,00 грн.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами укладеного ПрАТ Страхова компанія УСГ (клієнтом) та Адвокатським бюро Гедз договору про надання правничої допомоги №2-12/2023-ю від 08.12.2023, Адвокатське бюро зобов`язується за дорученням клієнта надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що за надання правової (правничої) допомоги Адвокатським бюро у справах, де Клієнт виступає в якості позивача, Клієнт перераховує на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро гонорар, розмір якого встановлюється від ціни позову, а саме: у справах, де ціна позову (первинна) не перевищує або дорівнює 10000,00 грн. гонорар становить 3000,00 грн.; у справах, де ціна позову (первинна) перевищує 10000,00 грн., але не більше 50000,00 грн., гонорар становить 5000,00 грн.; у справах, де ціна позову (первинна) перевищує 50000,00 грн. гонорар становить 7000,00 грн.

Отже, Клієнтом та Адвокатським бюро погоджена фіксована сума гонорару адвоката за договором, а отже він не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

На виконання договору про надання правничої допомоги №2-12/2023-ю від 08.12.2023 сторонами підписаний акт виконаних робіт до договору за страховим випадком від 26.09.2023 на суму 5000,00 грн.

Згідно Договору № 1/20ю про надання правничої допомоги та Додатку № 1 до нього від 14.09.2022 позивач сплатив на користь Адвокатського бюро 17000,00 грн., в т.ч. 5000,00 грн. за страховим випадком від 26.09.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 5419 від 20.02.2024.

Абзацами 1, 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За визначенням ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Отже, суд дійшов висновку, що поданими та вказаними вище документами підтверджено статус Адвокатського бюро Гедз в особі керуючого бюро адвоката Гедз Юлії Володимирівни, а відтак правова природа зазначених витрат ПрАТ Страхова компанія УСГ є витратами на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розумінні статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. У зв`язку з цим суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У відзиві на позов відповідач просить зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1000,00 грн. посилаючись на те, що підготовка справи в суді не мала значного обсягу юридичної та технічної роботи, оскільки справа є малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, при виготовлені позовної заяви не вимагалось проводити додатковий аналіз великої кількості законів та підзаконних актів.

Суд враховує, що договором про надання правничої допомоги №2-12/2023-ю від 08.12.2023 сторони узгодили порядок оплати наданих послуг у фіксованому розмірі.

За правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 та від 20.01.2021 у справі № 357/11023/18, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України. Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Правомірність та дійсність понесення позивачем відповідних витрат підтверджується матеріалами справи.

Розмір наведених витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд визнав співмірним заявленим у позові вимогам. Крім того, в заяві про закриття провадження у справі позивачем зменшено розмір заявлених у позові витрат на правову допомогу з 5000,00 грн. до 3000,00 грн.

На підставі викладеного, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи № 908/469/24.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 126, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву приватного акціонерного товариства Страхова компанія УСГ про закриття провадження у справі - задовольнити.

2. Провадження у справі № 908/469/24 за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія УСГ до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО про стягнення 20900,00 грн. страхового відшкодування закрити.

3. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО (; ; вул. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068; ідентифікаційних код 13622789) на користь приватного акціонерного товариства Страхова компанія УСГ (електронна пошта: ; ; вул. Федорова Івана, буд. 32-А, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 30859524) 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.05.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Левкут