УХВАЛА

09.05.2024Справа № 910/12662/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Яременко Т.Є., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія"

про стягнення 130 941, 36 грн.

Представники:

від позивача: Сімчук І.А.;

від відповідача (заявник): Федоренко О.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 130 941, 36 грн., з яких: 94 814, 88 грн. - плата за користування вагонами, 32 190, 72 грн. - збору за зберігання вантажів, 3 608, 88 грн - плата за маневрову роботу та 326, 88 грн. - додаткові збори.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-36010851/2020-001 від 21.03.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 94 814 (дев`яносто чотири тисячі вісімсот чотирнадцять) грн 88 коп. - плати за користування вагонами, 32 190 (тридцять дві тисячі сто дев`яносто) грн 72 коп. - плати за зберігання вантажів, 3 608 (три тисячі шістсот вісім) грн 88 коп. - плати за маневрову роботу, 326 (триста двадцять шість) грн 88 коп. - додаткових зборів та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі №910/12662/23 -залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі №910/12662/23 - залишено без змін.

30.01.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12662/23 видано наказ.

19.02.2023 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій заявник просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12662/23 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви, а саме надати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на українську мову договору користування вантажними вагонами в міжнародному сполученні з додатками.

01.03.2024 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" про продовження процесуальних строків на усунення недоліків, в якій заявник просить суд продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельнологістична компанія» процесуальний строк для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до 29.03.2024 (включно).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" про продовження процесуальних строків на усунення недоліків - задоволено частково. Продовжено відповідачу процесуальний строк для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, які визначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 на п`ять днів з дня вручення копії даної ухвали.

15.03.2024 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" надійшла заява про продовження процесуальних строків на усунення недоліків, в якій відповідач просить поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" процесуальний строк для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та долучити до матеріалів справи нотаріально засвідчений переклад на українську мову договору користування вантажними вагонами в міжнародному сполученні з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" строк для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 за нововиявленими обставинами у справі № 910/12662/23. Розгляд заяви здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Судове засідання для розгляду заяви призначено на 18.04.2024.

15.04.2024 до суду надійшла заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення процесуального строку, в якій позивач просить суд продовжити регіональній філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" строк на подання заперечень до 22.04.2024 (включно).

У судовому засіданні 18.04.2024 розглянувши заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця", суд з урахуванням її прохальної частини розцінює її як заяву про продовження строку та вважає за можливе продовжити позивачу строк на подання заперечень до 22.04.2024.

Також, у судовому засіданні 18.04.2024 оголошено перерву до 09.05.2024.

23.04.2024 до суду надійшли заеречення позивача на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в яких позивач зазначає, що наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" у заяві обставини, не є нововиявленими обставинами, а тому просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача та залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у даній справі.

У цьому судовому засіданні представник відповідача (заявник) підтримав подану заяву.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаної заяви.

Отже, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12662/23 за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Частиною 4 ст. 320 Господрського процесуального кодексу України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому, судом враховано рекомендації, викладені у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" стосовно того, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом у разі виконання вимог процесуального закону (постанови Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 905/1502/15, від 10.03.2020 у справі № 910/10784/18 та від 17.01.2024 у справі № 910/542/21).

Отже, не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

При цьому вирішення питання, чи вірно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, та не може бути вирішено в рамках розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В даному випадку, заявник як на нововиявлену обставину посилається на те, що в позовній заяві АТ "Українська залізниця" зазначала, що акти загальної форми ними було складено у зв`язку із тим, що Польська залізниця склала акт про недопуск вагонів № 310/2022. Проте, в Акті № 310/2022 в графі «Причини не прийняття вагонів» йдеться посилання на протокол контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № PGKS-HR. 671.835.2022, в якому зазначено: «Не відповідає санітарним нормам. Забруднені вагони». Отже причини повернення вагонів наведено саме в протоколі № PGKSHR.671.835.2022, а не в акті № 310/2022, оскільки акт лише вказує на невідповідність санітарним нормам та забрудненість вагонів, однак не вказано, що саме не відповідає санітарним нормам.

Відповідач вказує, що під час розгляду даної справи Господарським судом міста Києва та Північним апеляційним господарським судом у відповідача протоколу контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № PGKS-HR. 671.835.2022 не було. А тому, про обставини, які він в собі містить ані відповідачу, ані суду не було відомо. Відповідачем, 17.01.2024 було отримано від ТОВ «Агрофірма Трипілля» лист від 16.01.2024 яким було надано протокол контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № 671.835.2022. Факт отримання даного листа підтверджується листом та журналом реєстрації вхідної кореспонденції.

Тож, на думку відповідача, повернення Польською залізницею вагонів сталося з причин невідповідності їх технічного стану вимогам додатка 1 до договору КВВ, тобто з причин, які залежать від позивача. На думку, заявника, позивачем, зокрема, порушено Розділ ІІ параграфу 3 п. 3.1. Правил користування вантажними вагонами в міжнародному сполученні, які є додатком «Б» до Договору КВВ. Зазначені обставини не були і не могли бути відомі відповідачу, оскільки протокол контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № PGKS-HR. 671.835.2022 було отримано лише 17.01.2024.

Проте, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як вбачається зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у даній справі, 26.10.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" було надано позивачу до перевезення вантаж - насіння рапсу у вагонах № 59303859, 58998725, 97257083, 589999954, 57262836, 97206817, 97244651, 97239875 за накладною №33287392 зі станції відправлення Богданівці УЗ до станції призначеня - Славкув ПКП.

Проте, під час перевезення 06.12.2022 по станції Ковель вагони № 97262836, 97206817, 97244651, 97239875 були відчеплені від основної відправки, у зв`язку із зменшенням встановленої дільничої ваги поїзду, тому в подальшому слідували по досильній накладній № 36521821 призначенням Ковель УЗ - Славкув ПКП.

08.12.2022 відповідно передавальної відомості № 3265 вагони направлені на станцію Грубешов Польської залізниці - передавальну станцію приймаючого перевізника.

09.12.2022 польською залізницею був складений акт № 310/2022 про неприймання вагонів № 97262836, 97206817, 97244651 та 97239875 з причин невідповідності санітарним вимогам сертифікату.

У зв`язку з цим, вказані вагони були повернуті на територію України та затримані 10.12.2022 о 07 год. 10 хв. на станції Ізов Львівської залізниці.

Під час затримання на станції Ізов Львівської залізниці вагонів № 97262836, 97206817, 97244651 та 97239875 були нараховані платежі та оформленні акти загальної форми № 4203 від 10.12.2022 та №4298 від 19.12.2022, які надіслані на станцію відправлення Богданівці Південно-Західної залізниці для стягнення з вантажовласника.

Як встановлено судами під час розгляду даної справи, у зв`язку із тим, що станцією Грубешов Польської залізниці відмовлено в прийнятті вагонів № 97262836, 97206817, 97244651 та 97239875 з причин невідповідності санітарним вимогам - порушення норм гігієни харчових продуктів, виникла затримка вагонів на прикордонній станції ст. Ізов регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Крім того, судом у рішенні з посиланням на норми чинного законодавства встановлено, що належним і допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції, у зв`язку з якими позивачем здійснено нарахування плати за користування вагонами відповідно до поданих відомостей, є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з Додатком № 6 до Правил користування.

Факт затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23, в яких вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Апеляційний суд у своїй постанові від 15.01.2024 зазначив, що вищевикладеним спростовуються твердження скаржника стосовно того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що затримка вантажу сталася з вини скаржника.

Тож, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задоволено.

Наразі відповідач вказує, що причини повернення вагонів наведено саме в протоколі № PGKSHR.671.835.2022, а не в акті № 310/2022, проте, під час розгляду даної справи Господарським судом міста Києва та Північним апеляційним господарським судом у відповідача протоколу контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № PGKS-HR. 671.835.2022 не було. А тому, про обставини, які він в собі містить ані відповідачу, ані суду не було відомо. Відповідачем, 17.01.2024 було отримано від ТОВ «Агрофірма Трипілля» лист від 16.01.2024 яким було надано протокол контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № 671.835.2022.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 3 розділу IV ГПК.

Згідно п . 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Суд зазначає, що у даному випадку, як під час винесення судом рішення у даній справі, так і під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку відповідач був обізнаний про існування протоколу контролю товарів, підконтрольних прикордонній санітарній службі № PGKS-HR.671.835.2022 від 09.12.2022, оскільки в апеляційній скарзі на рішення суду від 06.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" посилається на вказаний протокол та зазначає наступне:

- з Акту № 310/2022 вбачається, що він складений одночасно на Польській та російській мові. В графі «Причини не прийняття вагонів» викладений текст на польській мові. Також видно, що йдеться посилання на протокол контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № PGKS-HR. 671.835.2022. В свою чергу, позивачем не надано ані перекладу Акту № 310/2022 на Українську мову, ані протоколу контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № PGKS-HR. 671.835.2022 на підставі якого було складено сам Акт № 310/2022, а тому визначити причину повернення вагонів з наданих позивачем доказів неможливо;

- належними та допустимими доказами, які підтверджують, що затримка вантажу сталася з вини Відповідача є протокол контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № PGKS-HR. 671.835.2022 на підставі якого було складено Акт № 310/2022.

- позивачем на підтвердження позовних вимог в частині того, що затримка вантажу сталася з вини Відповідача надано лише Акт № 310/2022 без перекладу його на Українську мову. А протокол контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № PGKS-HR. 671.835.2022 на підставі якого було складено сам Акт № 310/2022 не надано взагалі.

- виходячи з цього, вважаємо, що наданий позивачем доказ (Акт № 310/2022) не може бути прийняті судом як належний, оскільки складений на іноземній мові, а позивачем не додано його засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Окрім цього, позивачем не надано до суду протокол контролю товарів, що підлягають прикордонному контролю № PGKS-HR. 671.835.2022 на підставі якого було складено сам Акт № 310/2022 та який містить в собі фактичні підстави для не допуску вагонів на територію Республіки Польща.

Суд зазначає, що в апеляційній скарзі на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі №910/12662/23, відповідач жодним чином не вказав, що не має можливості подати відповідні докази, які мають суттєве значення для вирішення справи, а саме протокол №PGKS-HR.671.835.2022, хоча був обізнаний про те, що ним направлений відповідний запит, а також не вказав про неможливість їх вчасного подання до суду апеляційної інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тож, відповідач мав право та реальну можливість подати вказаний протокол, як разом з відзивом на позовну заяву в суді першої інстанції, так і долучити його до апеляційної скарги та/або заявити клопотання про його витребування або повідомити про його надання під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, чого відповідачем не вчинено. Суд зазначає, що відповідач також не заявляв клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги з метою отримання, перекладу та подання до суду відповідних доказів - протоколу.

Відповідач мав можливість самостійно отримати такий протокол у Державного прикордонного санітарного інспектора у с. Гребнене, м. Любича-Королівське та/або у разі відмови прикордонною службою у наданні такого протоколу долучити до апеляційної скарги таку відповідь-відмову.

Однак, відповідачем не було повідомлено суду про неможливість надання самостійного такого протоколу з посиланням на докази вчинених дій для його отримання та, відповідно, не було заявлено клопотання про його витребування під час розгляду справи.

Таким чином, докази на які посилається відповідач наразі, як підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є новими доказами, які існували на момент винесення рішення у даній справі, проте не були своєчасно подані стороною - відповідачем.

Відповідно до ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно п. 8.6. та 8.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення занововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Суд наголошує, що обов`язковою ознакою нововиявленої обставини є ознака, що випливає з п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, а саме: «не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи», тоді-як заявнику (відповідачу) в процесі розгляду справи в суді першої інстанції могло бути відомо і було відомо про існування протоколу контролю товарів, підконтрольних прикордонній санітарній службі № PGKS-HR.671.835.2022 від 09.12.2022, враховуючи що на підставі вказаного протоколу було складено акт № 310/2022.

Тож, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" у заяві обставини, за висновком суду не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 320 Господарського процесуального кодексу для перегляду рішення від 06.11.2023 у справі № 910/12662/23, а отже вказане рішення має бути залишеним без змін.

Таким чином, у даному випадку у суду відсутні підстави для задоволення заяви 910/12662/23 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва 06.11.2023 у справі № 910/12662/23 за нововиявленими обставинами.

За приписами ч. 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-логістична компанія" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12662/23 за нововиявленими обставинами - відмовити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12662/23 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 14.05.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Щербаков С.О.