ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. Справа № 910/9966/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Старча А.В.;

відповідача - Макарихін С.Я.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2023

у справі №910/9966/23 (суддя - Бойко Р.В.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося з позовом до Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазматрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 406268,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" вказує, що Державним підприємством "Науково-технічний центр "Плазматрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" неналежно виконувалися свої грошові зобов`язання за договором №3020006 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 30.07.2018 в частині оплати за спожиту теплову енергію у період з грудня 2020 року по березень 2023 року, у зв`язку з чим у відповідача виник борг у розмірі 284321,87 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 39210,65 грн, 3% річних у розмірі 10345,61 грн та інфляційні втрати у розмірі 72390,04 грн, нараховані за період з 01.01.2021 по 30.11.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 відкрито провадження у справі №910/9966/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2023 у справі №910/9966/23 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 284321,87 грн основного боргу, 10345,61 грн 3% річних та 72390,04 грн інфляційних втрат, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права та порушено приписи процесуального права.

Доводи відповідача, вцілому, зводяться до того, що позивачем невірно розраховано обсяги споживання теплової енергії за період з грудня 2021 року по травень 2022 року, оскільки за даними Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" фактичні обсяги споживання є значно меншими.

До апеляційної скарги відповідачем додано нові докази, які Державне підприємство "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" просить долучити до матеріалів справи, а саме копії журналу обліку споживання теплової енергії за грудень 2021 року, січень 2022 року та лютий 2022 року, відомостей обліку споживання теплової енергії за вказаний період, карток рахунку за період з 01.01.2020 по 30.09.2023, а також фото лічильника теплової енергії.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2023 апеляційну скаргу у справі №910/9966/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків.

До суду 12.12.2023 у встановлений строк скаржником через електронний кабінет подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 відповідачу поновлено строк на апеляційне оскарження, зупинено дію рішення, відкрито апеляційне провадження у справі №910/9966/23, призначено її до розгляду на 16.01.2024, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву та заперечень на клопотання про долучення доказів.

До суду 15.01.2024 Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Разом з відзивом позивач також подав клопотання про поновлення строку на його подання.

У призначене засідання суду 16.01.2024 з`явилися представники сторін. За результатами судового засідання оголошено перерву до 23.01.2024 для надання можливості представнику відповідача ознайомитися з відзивом на апеляційну скаргу.

До суду 22.01.2024 відповідачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, до якої, зокрема, додано копію заяви від 17.01.2024, адресованої позивачу, про здійснення перерахунку боргу за спожиту теплову енергію.

23.01.2024 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

В судове засідання 23.01.2024 з`явився представник відповідача та не заперечував щодо відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 розгляд справи відкладено до 13.02.2024.

В засідання суду 13.02.2024 з`явилися представники сторін та надали пояснення по суті апеляційної скарги.

Також судом задоволено клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів, доданих до апеляційної скарги та відповіді на відзив, та задоволено клопотання позивача про поновлення строку на подання відзиву.

За результатами судового засідання оголошено перерву до 12.03.2024 з метою додаткового з`ясування обставин справи.

12.03.2024 розгляд справи №910/9966/23 не відбувся у зв`язку з оголошенням у місті Києві сигналу повітряної тривоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 справу №910/9966/23 призначено до розгляду на 02.04.2024.

В судовому засіданні 02.04.2024 представником позивача подано клопотання про часткове закриття провадження у справі. Після обговорення вказаного клопотання судом оголошено перерву до 15.04.2024.

12.04.2024 представником відповідача подано відзив на клопотання про часткове закриття провадження у справі.

В судовому засіданні 15.04.2024 судом заслухано додаткові пояснення представників сторін щодо клопотання про часткове закриття провадження у справі та оголошено перерву до 29.04.2024.

В судовому засіданні 29.04.2024 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що на розгляд керівництва було винесено питання про часткову відмову від позову та надання повноважень представнику на подання відповідної заяви. Проте, у зв`язку з обшуками у будівлі позивача вирішення вказаного питання потребує більше часу.

З огляду на викладене суд оголосив перерву до 01.05.2024.

01.05.2024 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про часткову відмову від позову у справі №910/9966/23 щодо стягнення заборгованості у загальному розмірі 170697,07 грн (153603,77 грн основного боргу, 1535,57 грн 3% річних та 15557,73 грн інфляційних втрат).

У призначене засідання суду 01.05.2024 з`явилися представники сторін. Представник відповідача не заперечував щодо прийняття відмови від частини позовних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 прийнято відмову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" від позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 170697,07 грн, визнано нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2023 у справі №910/9966/23 в зазначеній частині, закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 170697,07 грн та повернуто Державному підприємству "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" з Державного бюджету України 1920,34 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Надалі судом продовжено розгляд апеляційної скарги, заслухано додаткові пояснення представників сторін, досліджено докази та заслухано виступи у судових дебатах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 30.07.2018 між Державним підприємством "Науково-технічний центр "Плазматрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" (абонент) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (енергопостачальна організація) укладений договір №3020006 на постачання теплової енергії у гарячій воді, предметом якого у відповідності до п. 1.1 є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді на умовах, передбачених цим договором.

При виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. п. 2.2.1 та 2.2.2 договору енергопостачальна організація зобов`язується:

- постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору;

- підтримувати середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним графіком, затвердженим Київською міською держадміністрацією (додаток №2), крім випадків, зазначених у п. 3.1.7 договору.

У відповідності до п. 2.3.1 договору абонент зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку №1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Згідно з п. 5.1 договору облік споживання абонентом теплової енергії проводиться за приладами обліку.

Абонент, що має прилади обліку, щомісячно надає енергопостачальній організації звіт по фактичному споживанню теплової енергії у терміни, передбачені у додатку №1 до договору (п. 5.3 договору).

При відсутності приладу обліку або виходу його з ладу - кількість теплової енергії, що відпущена абоненту, визначається енергопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом (п. 5.5 договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до моменту його розірвання за письмовою згодою сторін, рішенням суду або в іншому випадку, визначеному чинним законодавством (п. 8.1 договору).

Керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України сторони домовилися про те, що дія цього договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01.05.2018 (п. 8.2 договору).

Додатком №1 до договору (у редакції додаткової угоди від 04.10.2019) передбачено, що енергопостачальна організація відпускає абоненту теплову енергію в гарячій воді у межах Q рік = 28,000 Гкал/рік з приєднаним тепловим навантаженням EQ = 0,056 Гкал/годину, в тому числі: на опалення Qо = 0,056 Гкал/годину; на вентиляцію Qв = 0,000 Гкал/годину; на гаряче водопостачання Qгв = 0,000 Гкал/годину; на ГВП по середнього динному тепловому навантаженню Qгв год = 0,000 Гкал/годину; на ГВП по середньодобовому тепловому навантаженню Qгв добу = 0,000 Гкал/добу (п. 1 додатку №1).

Орієнтовна вартість теплової енергії, відпущеної абоненту за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору, становить 80048,55 грн з ПДВ. Дата зняття абонентом показників приладів обліку - по 22 число поточного місяця; надання звіту ЦОК за адресою ЦОК: проспект Перемоги, 93-А, не пізніше 25 числа місяця. При відсутності звіту у максимально встановлений термін розрахунок виконується згідно договірних навантажень (п. 2 додатку №1 у редакції додаткової угоди від 04.10.2019).

За умовами п. 1 додатку №3 до договору (у редакції додаткової угоди від 04.10.2019) розрахунки з абонентом за відпущену теплову енергію енергопостачальною організацією проводяться згідно з тарифами, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №2340 від 22.12.2018, за кожну відпущену гігакалорію без урахуванням ПДВ: для опалення - 1551,40 грн/Гкал.

За півторакратне заповнення мережною водою енергопостачальної організації теплових мереж та місцевих систем теплопостачання, а також поповнення нормативного витоку абонент сплачує вартість отриманої мережної води та витрати по її хімічній обробці за плановою собівартістю енергопостачальної організації за тарифом 17,54 грн/тону (без урахування ПДВ) і теплової енергії в мережній воді за тарифами згідно п. 1 цього додатку (п. 2 додатку №3 до договору у редакції додаткової угоди від 04.10.2019).

Відповідно до п. 2 додатку №4 до договору абонент щомісячно з 12 по 15 число отримує в ЦОК за адресою: проспект Повітрофлотський, 58: облікову картку фактичного споживання за попередній період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звіряння абонент повертає в ЦОК); акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

У п. 4 додатку №4 до договору встановлено, що сплату за вказаними у п. 2 цього додатку документами абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця. Оплата заборгованості минулих періодів зараховується першочергово.

Пунктом 4.1 додатку №4 до договору передбачено, що у разі якщо абонент розраховується за показниками приладів обліку, йому пред`являється до сплати заявлена кількість теплової енергії на поточний місяць (згідно додатку №1 до договору). У випадку перевищення фактичного використання теплової енергії понад заявленого, ця кількість перевищення самостійно сплачується абонентом не пізніше 28 числа поточного місяця. У випадку якщо фактичне використання нижче від заявленого, сплата проводиться за фактичними показниками.

У пункті 4.5 додатку №4 до договору сторонами було погоджено, що у випадку несплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду (п. 4 цього додатку), енергопостачальна організація нараховує абоненту пеню на суму боргу у розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу по день фактичної сплати але не більше суми обумовленої чинним законодавством.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що ним виконано належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, однак відповідачем порушено договірні зобов`язання, внаслідок чого за період з грудня 2020 року по березень 2023 року у Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" виник борг за договором, який на день подання позову становив 284321,87 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 39210,65 грн, 3% річних у розмірі 10345,61 грн та інфляційні втрати у розмірі 72390,04 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що на підтвердження факту постачання у період з грудня 2020 року по березень 2023 року теплової енергії відповідачу, а також її обсягу, позивачем долучено до матеріалів справи акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, корінці нарядів на включення та корінці нарядів на відключення об`єкту теплоспоживання, облікові картки (помісячно), відомості обліку спожитої теплової енергії, що підтверджують обсяги споживання теплової енергії, а також акти приймання-передавання товарної продукції та довідки про нарахування за теплову енергію з грудня 2020 року по березень 2023 року. Поряд з цим, відповідач своїм правом на спростування факту та/або обсягів постачання Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" теплової енергії не скористався.

Також суд першої інстанції, перевіривши розрахунок позивача заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням відсутності жодних заперечень відповідача з приводу його вірності, прийшов до висновку про правомірність стягнення з Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" 3% річних у розмірі 10345,61 грн та інфляційних втрат у розмірі 72390,04 грн.

Насамкінець судом встановлено, що відповідно до підп. 4 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", що набрав чинності 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Оскільки станом на час звернення позивача до суду з даним позовом на всій території України тривав карантин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 39210,65 грн, нарахованої за період з 01.01.2021 по 30.11.2022 на відповідні суми основного боргу по кожному спірному місяцю надання послуг є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Поряд з цим, вже на стадії перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку відповідач звернувся до позивача з заявою вих. №5А від 17.01.2024 щодо здійснення перерахунку розміру боргу за спожиту теплову енергію у спірний період та надав Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" відомості журналу обліку спожитої теплової енергії, відомості обліку споживання теплової енергії та фото теплового лічильника.

Зазначену заяву було прийнято і розглянуто позивачем, за результатами чого складено довідку №30/вих-3020006 від 12.03.2024. Відповідно до вказаної довідки станом на 11.03.2024 основна заборгованість Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" за договором №3020006 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 30.07.2018 за період з 01.12.2020 по 01.04.2023 становить 130718,10 грн за рахунок коригування нарахувань сумою 153603,77 грн.

Наслідком такого перерахунку стало подання позивачем до суду апеляційної інстанції заяви про часткову відмову від позову у справі №910/9966/23 щодо стягнення заборгованості у загальному розмірі 170697,07 грн, з яких: 153603,77 грн - основний борг, 1535,57 грн - 3% річних та 15557,73 грн - інфляційні втрати. Тобто, позивачем також здійснено перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат внаслідок зменшення суми основного боргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024, зокрема, прийнято відмову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" від позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 170697,07 грн, визнано нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2023 у справі №910/9966/23 в зазначеній частині та закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 170697,07 грн.

Отже, предметом спору у даній справі станом на час прийняття даної постанови є стягнення з Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" заборгованості за договором №3020006 у загальному розмірі 235571,10 грн, з яких: 130718,10 грн - основний борг, 39210,65 грн - пеня, 56832,31 грн - інфляційні втрати та 8810,04 грн - 3% річних.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо часткового задоволення заявленого позову та вважає за необхідне зазначити наступне.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Предметом регулювання цього закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Положеннями ч. 7 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Норми цього закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ч. 3 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 1 ст. 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами ч. 2 ст. 714 ЦК України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання, визначені Законом України "Про теплопостачання".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про теплопостачання" він регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом за режимами споживання теплової енергії, безпечною експлуатацією теплоенергетичного обладнання та безпечним виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форм власності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

- постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

- теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії;

- місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про теплопостачання" проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Пунктами 4 та 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007 (надалі - Правила) Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (п. 1 Правил).

Умовами п. п. 4 та 14 Правил визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про теплопостачання").

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абз. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження факту постачання з грудня 2020 року по березень 2023 року теплової енергії загальною вартістю 333231,55 грн відповідачу, а також її обсягу, позивачем долучено до позовної заяви: акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи; корінці нарядів на включення та корінці нарядів на відключення об`єкту теплоспоживання; облікові картки (помісячно); відомості обліку спожитої теплової енергії, що підтверджують обсяги споживання теплової енергії, а також акти приймання-передавання товарної продукції та довідки про нарахування за теплову енергію з грудня 2020 року по березень 2023 року.

Водночас, акти приймання-передавання товарної продукції за період з грудня 2020 року по березень 2023 року не підписані представником відповідача.

Проте, акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, постачальник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання споживача до підписання акта приймання-передавання товарної продукції, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

При цьому, сам по собі факт відсутності підписаних сторонами актів приймання-передавання товарної продукції не є визначальним для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань із постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 2 додатку №4 до договору абонент щомісячно з 12 по 15 число отримує в ЦОК за адресою: проспект Повітрофлотський, 58: облікову картку фактичного споживання за попередній період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звіряння абонент повертає в ЦОК); акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з врахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Доказів виконання п. 2 додатку №4 до договору з отримання споживачем (абонентом/відповідачем) актів приймання-передавання товарної продукції матеріали справи не місять, як не міститься у справі доказів вмотивованої відмови споживача від підписання таких актів.

Крім того, як вказав позивач, відповідачем у спірний період частково та з простроченням оплачено спожиту теплову енергію на суму 48346,19 грн.

Окрім цього, судом апеляційної інстанції додатково встановлено, що відповідач звернувся до позивача з заявою вих. №5А від 17.01.2024 щодо здійснення перерахунку розміру боргу за спожиту теплову енергію у спірний період та надав Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" відомості журналу обліку спожитої теплової енергії, відомості обліку споживання теплової енергії та фото лічильника.

Зазначену заяву було прийнято і розглянуто позивачем, за результатами чого складено довідку №30/вих-3020006 від 12.03.2024. Відповідно до вказаної довідки станом на 11.03.2024 основна заборгованість Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" за договором №3020006 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 30.07.2018 за період з 01.12.2020 по 01.04.2023 становить 130718,10 грн.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені обставини, суд першої інстанції правомірно зазначив, що надані Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" докази на підтвердження постачання відповідачу у спірний період теплової енергії у гарячій воді доводять обставини належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.

З урахуванням викладеного, відповідачем не спростовано здійснення Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" у період з грудня 2020 року по березень 2023 року поставки Державному підприємству "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" теплової енергії у гарячій воді загальною вартістю 130718,10 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про теплопостачання").

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абз. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

У пункті 4 додатку №4 до договору встановлено, що сплату за вказаними у п. 2 цього додатку документами абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця. Оплата заборгованості минулих періодів зараховується першочергово.

Таким чином, Державне підприємство "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" повинне було щомісячно оплачувати спожиту теплову енергію у гарячій воді до 25 числа поточного місяця.

Позивач стверджує, що відповідачем частково та з простроченням оплачено спожиту теплову енергію на суму 48346,19 грн. При цьому, станом на початок грудня 2020 року за Державним підприємством "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" обліковувалася передплата у розмірі 563,49 грн. Окрім цього, станом на 11.03.2024 заборгованість Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" становить 130718,10 грн за рахунок коригування нарахувань сумою 153603,77 грн

З огляду на наведене, відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленої позивачем згідно договору теплової енергії та станом на час розгляду апеляційної скарги у Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" наявний перед Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" борг у розмірі 130718,10 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525 та 526 ЦК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, наявність та обсяг боргу Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовна вимога Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про стягнення суми основного боргу у розмірі 130718,10 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з неналежним виконанням Державним підприємством "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" своїх грошових зобов`язань за договором №3020006 від 30.07.2018 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради "Київтеплоенерго" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 39210,65 грн, 3% річних у розмірі 8810,04 грн та 56832,31 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.01.2021 по 30.11.2022 (після здійсненого перерахунку на стадії перегляду рішення в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України) і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Державним підприємством "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційний суд, перевіривши розрахунок позивача заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, наданий вже в суді апеляційної інстанції, приходить до висновку про правомірність стягнення з Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" 3% річних у розмірі 8810,04 грн та інфляційних втрат у розмірі 56832,31 грн.

Відповідно до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 та 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 4.5 додатку №4 до договору сторонами було погоджено, що у випадку несплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду (п. 4 цього додатку), енергопостачальна організація нараховує абоненту пеню на суму боргу в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу по день фактичної сплати але не більше суми обумовленої чинним законодавством.

Як убачається зі змісту ч. 7 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постачання теплової енергії є видом житлово-комунальних послуг і на ці правовідносини розповсюджується вказаний закон, який є спеціальним нормативно-правовим актом до спірних правовідносин.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Проте, як правомірно встановлено місцевим господарським судом, відповідно до підп. 4 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №530-ІХ від 17.03.2020, що набрав чинності 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом на всій території України тривав карантин, який був установлений згідно постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12.03.2020 та продовжений згідно постанови Кабінету Міністрів України №383 від 25.04.2023 до 30.06.2023.

Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 39210,65 грн, нарахованої за період з 01.01.2021 по 30.11.2022 є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

З урахуванням усього вищезазначеного, позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" підлягають частковому задоволенню, а з Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" підлягає стягненню 130718,10 грн основного боргу, 56832,31 грн інфляційних втрат та 8810,04 грн 3% річних.

Викладеними вище обставинами справи у їх сукупності спростовуються аргументи відповідача, наведені ним в апеляційній скарзі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2023 у справі №910/9966/23 ухвалене з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання, окрім витрат, компенсованих згідно ухвали Північного апеляційного господарського суду про часткову відмову позивача від позову, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2023 у справі №910/9966/23 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2023 у справі №910/9966/23.

4. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Науково-технічний центр "Плазмотрон" Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складений 20.05.2024 у зв`язку з перебуванням суддів Шапрана В.В. та Буравльова С.І. у відпустці з 06.05.2024 по 19.05.2024.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов