ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Справа №925/321/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом фізичної особи-підприємця Різак Любові Антонівни,

с. Плоска, Вижницького району, Чернівецької області

до товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНО-

ДОРОЖНЄ БУДІВНИЦТВО, м. Канів, Черкаської області

про стягнення 276 300 грн. 00 коп.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулась фізична особа-підприємець Різак Любов Антонівна до товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНО-ДОРОЖНЄ БУДІВНИЦТВО про стягнення з відповідача 290 326 грн. 00 коп. заборгованості, а саме: 276 300 грн. 00 коп. основного боргу, 6 922 грн. 37 коп. інфляційних втрат та 7 103 грн. 63 коп. 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №29-06/20 про виконання робіт від 29 липня 2020 року, договору про виконання робіт №30-09/20 від 30 вересня 2020 року, договору оренди обладнання (Екскаватор марки HITACHI, моделі EX135W, з державним реєстраційним номером 15766 СЕ) №11/02-2021-О від 11 лютого 2021 року та договору оренди обладнання (Екскаватор марки LIEBHERR, моделі А314, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 ) №11/02-2021-О від 11 лютого 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються по кожному договору окремо, а також сплатити судовий збір в розмірі 4 354 грн. 89 коп. до Державного бюджету України та надати суду відповідні докази.

У визначені судом строки від позивача до суду надійшли докази сплати судового збору до Державного бюджету України, а також заява про усунення недоліків у формі уточненої позовної заяви (в новій редакції), в якій позивач просить стягнути з відповідача 276 300 грн. 00 коп. боргу, а саме: 18 424 грн. 00 коп. - заборгованості за договором №29-06/20 від 29 липня 2020 року, 159 700 грн. 00 коп. заборгованості за договором №30-09/20 від 30 вересня 2020 року, 60 876 грн. 00 коп. заборгованості за договором 11/02-2021-о від 11 лютого 2021 року, 37 300 грн. 00 коп. заборгованості за договором 11/02-2021 від 11 лютого 2021 року.

Отже, ціна позову становить 276 300 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Ухвалу суду від 01 квітня 2024 року було доставлено відповідачу до його електронного кабінету 02 квітня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа виготовленої з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, своїм правом на захист підприємство не скористалося.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 29 липня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНО-ДОРОЖНЄ БУДІВНИЦТВО (замовник) та фізичною особою-підприємцем Різак Любов`ю Антонівною (виконавець) було укладено договір про виконання робіт за №29-06/20.

В подальшому 30 вересня 2020 року між сторонами було укладено аналогічний за своїм змістом договір про виконання робіт за №30-09/20.

Згідно п. 1.1. договорів про виконання робіт виконавець зобов`язався за завданням замовника надати послуги, які споживаються в процесі здійснення замовником господарської діяльності, а замовник оплатити виконавцеві зазначені послуги.

Послуги надаються згідно з Специфікацією послуг (додаток (невід`ємна частина) договору), за замовленнями замовника, прийнятими виконавцем до виконання (п. 1.2. договорів про виконання робіт).

Обсяг та загальна вартість наданих послуг визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг (додаток (невід`ємна частина) договору) та наданих до нього підтверджуючих документів (наряд-завдання/змінних рапортів (п. 1.3. договорів про виконання робіт).

Виконавець надає послуги на підставі погоджених сторонами замовлень, які можуть надходити від замовника виконавцеві як усно так і в письмовій формі поштою, електронною поштою, факсом або засобами телефонного зв`язку чи в інший зручний для сторін спосіб. Погодження замовлень замовника може здійснюватися таким же чином (п. 1.4. договорів про виконання робіт).

Місце та строк надання послуг визначаються у замовленні замовника, прийнятому виконавцем до виконання (п. 1.5. договорів про виконання робіт).

Відповідно до п. 2.1. договорів про виконання робіт, виконавець зобов`язується, зокрема за замовленнями замовника, своєчасно та якісно надавати послуги в необхідній кількості.

Згідно з п. 2.2. договорів про виконання робіт, виконавець має право вимагати своєчасної оплати наданих та прийнятих замовником без зауважень послуг.

За умовами п. 2.3. договорів про виконання робіт, замовник зобов`язується, зокрема, своєчасно здійснювати оплату послуг за умовами договору.

Вартість послуг виконавця визначається сторонами у актах приймання-передачі наданих послуг, з урахуванням Специфікації послуг (п. 3.1. договорів про виконання робіт).

Оплата вартості наданих послуг здійснюється після надання виконавцем замовнику повного пакету документів, а саме:

- актів приймання-передачі наданих послуг;

- змінних рапортів.

Вказані вище документи надаються в обсязі що передбачений для обліку роботи кожного окремого виду (марки) техніки (п. 3.3. договорів про виконання робіт).

Оплата вартості послуг здійснюється у безготівковій формі протягом 10 робочих днів після підписання без зауважень сторонами акту приймання-передачі надання послуг (п. 3.5. договорів про виконання робіт).

Договір складено у двох примірниках (по одному для кожної сторони), що мають однакову юридичну силу, є укладеним (набирає чинності) з дня підписання сторонами та діє до 31 березня 2021 року, а в частині зобов`язань до їх повного виконання сторонами (п. 6.1. договорів про виконання робіт).

Обсяг та загальна вартість наданих послуг визначається на підставі підписаних сторонами Специфікацією послуг №1 від 29 липня 2020 року до договору №29-06/20 про виконання робіт від 29 липня 2020 року та Специфікацією послуг №1 від 30 вересня 2020 року до договору про виконання робіт №30-09/20 від 30 вересня 2020 року, які є невід`ємною частиною договорів.

Зі специфікацій вбачається, що позивачем виконувалися будівельні роботи під час будівництва мостів та під`їздів до них, розробка та погрузка ґрунтів, каменю, земляні роботи екскаватором.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Водночас, відповідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Свої обов`язки за договорами про виконання робіт позивач виконав належним чином, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг:

- № 31/08/20 від 31 серпня 2020 року на суму 145 600,00 грн.;

- № 14/09/20 від 14 вересня 2020 року на суму 107 800,00 грн.;

- № 30/09/20 від 30 вересня 2020 року на суму 115 500,00 грн.;

- № 16/10/20 від 16 жовтня 2020 року на суму 105 000,00 грн.;

- №31/10/20 від 31 жовтня 2020 року на суму 68 600.00 грн.;

- №15/11/20 від 15 листопада 2020 року на суму 94 500,00 грн.;

- №30/11/20 від 30 листопада 2020 року на суму 105 000.00 грн.;

- №15/12/20 від 15 грудня 2020 року на суму 93 800,00 грн. (згідно договору №29-06/20 про виконання робіт від 29 липня 2020 року);

- від 31 жовтня 2020 року на суму 44 800,00 грн.;

- від 28 грудня 2020 року на суму 134 400.00 грн.;

- від 30 листопада 2020 року на суму 125 300, 00 грн. (згідно договору про виконання робіт №30-09/20 від 30 вересня 2020 року).

Також між сторонами було укладено 11 лютого 2021 року два договори оренди обладнання за №11/02-2021-О.

Зідно п. 1.1. вищевказаних договорів орендодавець протягом дії договору надає орендарю в оренду (тимчасове оплатне користування будівельну техніку, транспортні засоби, будівельне та інше обладнання, машини, механізми, устаткування), які є об`єктом власності/перебувають у володінні орендодавця.

Перелік обладнання, що передається в оренду, його короткі технічні характеристики, вартість орендної плати, залучення персоналу сторони погодили у Специфікації (Додаток №1 до договору), яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договорів оренди обладнання).

Так, згідно договорів оренди обладнання відповідачу було передано екскаватор LIEBНERR A314, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та екскаватор HITACHІ EX135W, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується Специфікаціями від 11 лютого 2021 року (Додатки №1 до договорів оренди обладнання №11/02-2021-О).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Обсяг та загальна вартість наданих послуг визначається на підставі підписаних сторонами Специфікаціями від 11 лютого 2021 року, актами прийняття-передачі обладнання від 16 лютого 2021 року, від 01 березня 2021 року, від 19 березня 2021 року та від 12 квітня 2021 року, які є невід`ємною частиною договорів.

Оплата орендної плати здійснюється орендарем у безготівковій формі протягом 10 робочих днів після підписання сторонами акту приймання-передачі надання послуг (п. 4.6. договорів оренди обладнання).

Свої обов`язки за договорами оренди обладнання позивач виконав належним чином, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг, а саме:

- від 14 березня 2021 року на суму 81 900,00 грн.;

- від 28 лютого 2021 року на суму 81 200,00 грн.;

- №31/03/21 від 31 березня 2021 року на суму 92 400,00 грн.;

- №09/04/21 від 09 квітня 2021 року на суму 56 000,00 грн.;

- №24/04/21 від 24 квітня 2021 року на суму 88 900,00 грн.

Всього позивачем було надано послуг на загальну суму 1 540 700,00 грн.

Водночас, свій обов`язок щодо оплати наданих позивачем послуг відповідач виконав частково сплативши позивачу 1 264 400 грн., а саме:

145 600.00 грн. 20 жовтня 2020 року,

45 000.00 грн. 25 листопада 2020 року,

44 800.00 грн. 27 листопада 2020 року,

276 776.00 грн. 04 січня 2021 року,

90 724.00 грн. 20 жовтня 2021 року

9 276.00 грн. 20 жовтня 2021 року,

100 000.00 грн. 03 листопада 2021 року,

71 924.00 грн. 26 листопада 2021 року,

28 076.00 грн. 26 листопада 2021 року,

20 324.00 грн. 10 грудня 2021 року,

81 900.00 грн. 10 грудня 2021 року,

88 900.00 грн. 28 грудня 2021 року,

11 100.00 грн. 28 грудня 2021 року,

100 000.00 грн. 26 січня 2022 року,

50 000.00 грн. 18 лютого 2022 року,

100 000.00 грн. 04 травня 2023 року.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд стягнути з відповідача 276 300 грн. 00 коп. боргу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, відповідач зобов`язаний оплатити виконані роботи та орендну плату протягом 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі (п. 3.5. договорів про виконання робіт та п. 4.6.. договорів оренди обладнання).

Оскільки акти виконаних робіт були підписані за період з 31 серпня по 15 грудня 2020 року, а акти щодо оренди техніки - в період з 28 лютого по 24 квітня 2021 року, то з урахуванням вищевказаних умов договорів строк оплати на момент звернення позивача до суду є таким, що настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного здійснення, на підставі умов договорів оренди обладнання та виконання робіт, розрахунку з позивачем за орендовані транспортні засоби та виконані роботи.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом під час розгляду даного спору було встановлено, що борг за договором №29-06/20 від 29 липня 2020 року складає 18 424 грн., за договором №30-09/20 від 30 вересня 2020 року - 159 700 грн., за договором 11/02-2021-О від 11 лютого 2021 року - 60 876 грн. та за договором 11/02-2021-О від 11 лютого 2021 року - 37 300 грн. (а.с. 86).

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 276 300 грн. 00 коп. боргу зі сплати орендної плати та виконаних робіт (послуг).

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування 20 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат враховується наступне:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 4.2. договору про надання правової допомоги від 28 серпня 2021 року укладеного між позивачем та адвокатом Соник Василем Васильовичем визначено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та складає по цьому договору 20 000 грн. 00 коп.

Згідно акту про надання послуг правничої допомоги від 12 березня 2024 року сторони визначили вартість послуг в наступному розмірі:

- консультація щодо характеру спірних правовідносин 1 500 грн. 00 коп.;

- вивчення та правовий аналіз матеріалів справи 2 000 грн. 00 коп.;

- підготовка та направлення претензій, листів до товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНО-ДОРОЖНЄ БУДІВНИЦТВО - 5 000 грн. 00 коп.;

- складання позовної заяви 7 500 грн. 00 коп.;

- участь у судових засіданнях Господарському суді Черкаської області - 4 000 грн. 00 коп.

Всього загальна вартість наданих послуг складає 20 000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено адвокату 20 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується копією квитанції №28/08/211 від 12 березня 2024 року.

За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина 4 ст. 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі East/West проти України від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Від відповідача не надходило до суду заяв (заперечень) щодо неспівмірності витрат позивача на послуги адвоката, а також не надходило клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача.

Крім того матеріали справи не містять доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності із значенням справи для позивача, а загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена договором, не виходить за розумні межі розміру гонорару адвоката.

Водночас, судом враховано, що оскільки розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, і відповідно судові засідання не проводилися, то підстав для стягнення з відповідача 4 000 грн. 00 коп. за участь адвоката у судових засіданнях немає.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 16 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно платіжної інструкції №204 від 19 березня 2024 року позивачем було сплачено 4 354 грн. 89 коп. судового збору.

Слід зазначити, що 1,5% від ціни позову (276 300 грн. 00 коп.) складає 4 144 грн. 50 коп., а тому позивачем надмірно сплачено 210 грн. 39 коп. судового збору.

Водночас статтею 7 Закону України Про судовий збір врегульовано, що внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом є підставою для повернення судового збору за відповідним клопотанням сторони.

Тобто, повернення судового збору без відповідного клопотання сторони не допускається.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНО-ДОРОЖНЄ БУДІВНИЦТВО, вул. Енергетиків, 65, м. Канів, Черкаської області, ідентифікаційний код 33757711 на користь фізичної особи-підприємця Різак Любові Антонівни, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 276 300 грн. 00 коп. основного боргу, 4 144 грн. 50 коп. судового збору та 16 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 23 травня 2024 року.

Суддя А.В.Васянович