ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Справа № 906/669/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Маціщук А.В. , суддя Бучинська Г.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства Юлісоф на рішення Господарського суду Житомирської області від 7 лютого 2024 року, повний текст судового рішення складено 9 лютого 2024 року по справі №906/669/23 (суддя Лозинська І.В.)

за позовом Коростишівської міської ради

до Фермерського господарства "Юлісоф"

про стягнення 101039 грн 54 коп.

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Коростишівська міська рада (надалі Позивач) звернулася в Господарський суд Житомирської області з позовом до Фермерського господарства "Юлісоф" (надалі - Відповідач) про стягнення боргу в сумі 101039 грн 89 коп., згідно договору оренди землі №548 від 14 вересня 2022 року, а також про дострокове розірвання договорів оренди землі №548 від 14 вересня 2022 року та зняти його з реєстрації в Книзі реєстрації землеволодінь і користувань в умовах воєнного стану Житомирської районної військової адміністрації.

30 листопада 2023 року до Господарський суд Житомирської області від Позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо розірвання договору оренди землі та заява про повернення судового збору (а. с. 79 - 86).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року закрито провадження у справі в частині розірвання договору оренди землі №548 від 14 вересня 2022 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України та погоджено розгляд спору щодо стягнення з Відповідача 101039 грн 89 коп. боргу. Даною ухвалою повернуто Позивачу з Державного бюджету України частину судового збору в сумі 2684 грн (а. с. 90 - 92).

Позовні вимоги вмотивовані тим, що у зв`язку з непогашенням орендарем заборгованості по орендній платі, Позивач звернувся до господарського суду із вказаним позовом.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 7 лютого 2024 року позов задоволено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що між Позивачем та Відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки на підставі якого виникло право користування земельними ділянками площею 22,4688 га, 26,0076 га, 35,6049 га та 24,3861 га. Згідно з розрахунком Позивача, станом на 1 травня 2023 року, Позивач при розрахунку боргу за договором №548 застосував ставку орендної плати 8% від нормативної оцінки земельних ділянок площею 22,4688 га, 26,0076 га, 35,6049 га та 24,3861 га в наступних розмірах 481079 грн 48 коп., 556842 грн 30 коп., 762336 грн 51 коп.; 522130 грн 79 коп., (розрахований борг за період з 16 вересня 2022 року (дата реєстрації договору) по 3 квітня 2023 року.

Місцевий господарський суд вказав, що Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі, вказавши, що орендна плата становить 185791 грн 13 коп. в рік, та резюмувавши, що нарахована Позивачем заборгованість з орендної плати склала 101039 грн 54 коп..

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу (а.с. 107-109), в якій з підстав, висвітлених в ній, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Зокрема, мотивуючи апеляційну скаргу, Відповідач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що Позивачем не була дотримана форма укладення договору, а саме, додатком до договору мала бути технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель, яка в матеріалах справи відсутня та Позивачем надана не була. Відсутність технічної документації підтверджує те, що сторонами договору оренди землі не погоджено об`єкт оренди, який мав бути переданий в оренду. Разом з тим, скаржник зауважує, що відповідно до наказу Держгеокадастру від 9 червня 2022 року № 141 «Про відновлення функціонування Державного земельного кадастру», погодженого Міністром аграрної політики та продовольства України Миколою Сольським, функціонування АС ДЗК відновлено, а тому договір оренди земеьної ділянки мавби бути укладений у загальному порядку.

Відповідач зауважує в апеляційній скарзі, що земельні ділянки сформовані на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель: дата розробки технічної документації 18 липня 2022 року, розроблена сертифікованим інженером - землевпорядником Поздняковою І.І., кваліфікаційний сертифікат №014613, затверджена рішенням Коростишівської міської ради від 30 серпня 2022 року №507 "Про розгляд заяви відповідача від 22 серпня 2022 року". При цьому апелянт звертає увагу суду на те, що кадастрові номери земельних ділянок в договорі оренди землі №548 від 14 вересня 2022 року не зазначені, будь-які додатки в договорі відсутні.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 березня 2024 року прийнято справу №906/669/23 до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду в складі колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б., суддя Маціщук А.В. та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача.

Через підсистему «Електронний суд» 3 квітня 2024 року від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, Позивач вказав, що земельні ділянки сформовані на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та затверджена рішенням двадцять восьмої (позачергової) сесії Позивача восьмого скликання від 30 серпня 2022 року №506 «Про розгляд заяви ФГ «ЮЛІСОФ». Позивач констатує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28, якими визначено особливості регулювання земельних відносин під час дії військового стану, зокрема встановлено, що формування земельної ділянки з метою передачі її в оренду здійснюється без внесення відомостей про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру (державної реєстрації) та присвоєння їй кадастрового номера, на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, яка розробляється за рішенням органу, уповноваженого передавати земельну ділянку в оренду, та затверджується таким органом. Вказує, що станом на дату укладення договору жодних змін в дану норму закону внесено не було. Позивач вказав, що Договір було зареєстровано у Книзі реєстрації землеволодінь і користувань в умовах воєнного стану Житомирської районної військової адміністрації Житомирської області від 15 вересня 2022 року за №1-UA02-БН. Пунктом 6 договору встановлено, що середня нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Житомирській області становить 21 411 гривень за 1 га. (визначено постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 року № 1147 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок).

Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України: у суду апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України: розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 статті 270 ГПК України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків,передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

В силу дії частини 10 статті 270 ГПК України: апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини 13 статті 8 ГПК України: розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Разом з тим, суд констатує, що види справ, що не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження визначені в частині 4 статті 247 ГПК України.

Суд констатує, що дана справа № 924/688/23 не підпадає під дані винятки.

Водночас, суд констатує, що згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімуму на одну працездатну особу в розмірі 3028 грн Відтак, максимальна ціна позову, що підлягає під дію частини 10 статті 270 ГПК України складає 302800 грн 00 коп. (що є більшою сумою, ніж сума позовних вимог в даній справі).

З огляду на вищевказане, колегія апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи на предмет їх підставності та предметності в розрізі вимог частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалила рішення здійснювати розгляд даної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно, ухвалою суду від 26 березня 2024 року повідомлено сторін про те, що розгляд справи №906/669/23 проводитися в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи, постанова по даній справі буде виготовлена до 27 травня 2024 року включно.

Відтак, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, суд прийшов до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги Відповідача слід відмовити, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

При цьому Північно-західний апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 вересня 2022 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір оренди землі №548 (надалі Договір; а. с. 8 - 10).

За пунктом 1.1 Договору, Позивач надав, а Відповідач прийняв у строкове платне користування такі земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

· земельна ділянка площею 22,4688 га розташована за межами населеного пункту села Радівка Вільнянського старостинського округу Коростишівської міської ради;.

Земельна ділянка площею 26,0073 га розташована за межами населеного пункту села Борок Вільнянського старостинського округу Коростишівської міської ради;

· земельна ділянка площею 35.6049 га розташована за межами населеного пункту села Щигліївка Щигліївського старостинського округу Коростишівської міської ради;

· земельна ділянка площею 24,3861 га розташована за межами населеного пункту села Вільня Вільнянського старостинського округу Коростишівської міської ради.

Відповідно до пункту 2 Договору, в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 108,4671 га, у тому числі: земельна ділянка площею 22,4688 га, земельна ділянка площею 26,0073 га. земельна ділянка площею 35,6049 га, земельна ділянка площею 24,3861 га.

Пунктом 3 визначено, що земельні ділянки сформовані на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель: дата розробки технічної документації 18 липня 2022 року, розроблена сертифікованим інженером - землевпорядником Поздняковою І.І., кваліфікаційний сертифікат №014613, затверджена рішенням Позивача від 30 серпня 2022 року №507 "Про розгляд заяви ФГ "Юлісоф" від 22 серпня 2022 року".

У відповідності пункту 5 Договору, земельні ділянки передаються в оренду без об`єктів нерухомого майна та інших об`єктів інфраструктури.

Як визначено пунктом 6 Договору, середня нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Житомирській області становить 21 411 грн за 1 га.

В силу дії пункту 9 Договору, Договір: укладено на 12 місяців; після закінчення строку дії Договору орендар не мас права на поновлення договору оренди землі, а також на укладення договору оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря.

За пунктом 10 Договору, орендна плата вноситься Відповідачем у грошовій формі в сумі 185791 грн 13 коп. в рік, що становить 8% від середньої нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Житомирській області на розрахунковий рахунок Коростишівської міської ради иА0006729, отримувач: ГУК у Жит.обл/ТГ м.Коростишів/КБКД 18010600, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО ГУДКСУ) - 899998.

Як визначено пунктом 11 Договору, орендна плата вноситься у строк відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 12 Договору, протягом строку дії Договору оренди розмір орендної плати не переглядається.

Згідно з пунктом 14, 15 Договору: земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 26 Договору визначено, що Відповідач, серед іншого, зобов`язався своєчасно вносити орендну плату.

Разом з тим, Відповідач сплату орендної плати не здійснював.

29 березня 2024 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про сплату боргу по орендній платі (а.с.14), яка залишена без задоволення.

Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання Відповідачем договірних зобов`язань по сплаті орендної плати, за останнім утворилась заборгованість за період з 16 вересня 2022 року по 30 квітня 2023 року, яка становить 101039 грн 54 коп., в зв`язку з чим Позивач і звернувся за захистом порушеного, на його думку, права з цим позовом до господарського суду.

Зважаючи на характер даних правовідносин, колегія суддів констатує, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із користування земельними ділянками, і відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу Кодексу, зокрема безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено. що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, порушення особою свого зобов`язання є наслідком застосування до неї відповідної відповідальності.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 93 Земельного кодексу України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі є, серед іншого, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Водночас, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Нормами статті 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Тлумачення підпункту "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України свідчить, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо (Аналогічна позиція наведена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року в справі № 293/1011/16-ц).

Зважаючи на доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення з Відповідача заборгованості з орендної плати з огляду на порушення порядку укладення Договору та відсутності істотних умов Договору (відсутності в договорі кадастрових номерів земельних ділянок та будь-яких додатків з цього приводу до договору), апеляційний суд констатує наступне.

Аналіз вищенаведених наведених положень Закону України "Про оцінку земель" та Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодексу України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Пунктом 6 Договору встановлено, що середня нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Житомирській області становить 21 411 гривень за 1 га (визначено постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 року № 1147 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок).

Пунктом 10 Договору визначено, що орендна плата вноситься Відповідачем у грошовій формі в сумі 185791 грн 13 коп. в рік, що становить 8% від середньої нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Житомирській області на розрахунковий рахунок Коростишівської міської ради UA0006729, отримувач: ГУК у Жит.обл/ТГ м.Коростишів/КБКД 18010900, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО ГУДКСУ) 899998.

Зокрема, згідно пункту 11 Договору, орендна плата вноситься у строк відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Положеннями пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Отже, плата за землю здійснюється в залежності від суб`єкта належності земельної ділянки: власником землі сплачується земельний податок, а орендарем за договором оренди землі - орендна плата.

Згідно з пунктами 288.1 - 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Відтак, зважаючи на вищенаведені норми діючого податкового законодавства, котре направлене на врегулювання справляння орендної плати за земельні ділянки в контексті пунктів 10 та 11 Договору, колегія суду констатує, що підставою нарахування орендної плати, її розмір та умови встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Саме тому Відповідач уклавши Договір та наклавши на нього свій електронний підпис погодився з його умовами, зокрема, щодо порядку та розміру внесення орендної плати, не ставлячи при цьому в даному випадку питання щодо чіткого зазначення кадастрових номерів таких земельних ділянок та обмежившись на власний розсуд вказанням їх площ.

При цьому, що ж стосується доводів апеляційної скарги, щодо того, що кадастрові номери земельних ділянок в Договорі не зазначені, і будь-які додатки в Договорі відсутні, то колегія суду зауважує наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28, якими визначено особливості регулювання земельних відносин під час дії військового стану, зокрема підпунктом "ґ" частини 2 пункту 27 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки з метою передачі її в оренду здійснюється без внесення відомостей про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру (державної реєстрації) та присвоєння їй кадастрового номера, на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, яка розробляється за рішенням органу, уповноваженого передавати земельну ділянку в оренду, та затверджується таким органом. Станом на дату укладення договору жодних змін в дану норму закону внесено не було, а відтак її дія поширюється на договір, котрий укладений між Позивачем та Відповідачем, що в свою чергу вказує на підставність нарахування спірних сум орендної плати без зазначення в договорі кадастрових номерів земельної ділянки за котрим здійснюється її нарахування.

В той же час, кадастрові номери на земельні діялнки, які передані в оренду Відповідачу не присвоювались. Договір було зареєстровано у Книзі реєстрації землеволодінь і користувань в умовах воєнного стану Житомирської районної військової адміністрації Житомирської області від 15 вересня 2022 року за №1-UA02-БН.

Крім того, не присвоєння кадастрових номерів по Договору, не нівелює пункти Договору (10,11) та норми діючого законодавства України (які регулюють порядок нарахування та сплату орендної плати), а відтак дане не звільняє Відповідача від обов`язку сплачувати орендну плату.

При цьому, зважаючи на заперечення апеляційної скарги щодо того, що технічна документація на дані земельні ділянки не виготовлялася, то колегія суду звертає увагу апелянта на пункт 3 даного Договору, в якому зазначено, що земельні ділянки сформовані на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель: дата розробки технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель 18 липня 2022 року, розроблена сертифікованим інженером землевпорядником І.І. Поздняковою, кваліфікований сертифікат №014613, затверджена рішенням двадцять восьмої (позачергової) сесії Коростишівської міської ради восьмого скликання від 30 серпня 2022 року №507 «Про розгляд заяви Відповідача» від 22 серпня 2022 року».

Зважаючи на скріплення Договору електронним цифровим підписом зі сторони Відповідача, відсутність будь-яких доказів протилежності вищевказаному, з даного слідує, що Відповідач погодив умови Договору, зокрема, щодо розроблення технічної документації, а тому, його позиція на даний час щодо відсутності технічної документації спростовується вищенаведеним. Крім того, колегія суду констатує і те, що Відповідачем не подано доказів, котрі вказували на незатвердження технічної документації щодо земельних ділянок, наведених в Договорі.

Що ж до доводів апеляційної скарги з приводу того, що відповідно до наказу Держгеокадастру від 9 червня 2022 року № 141 «Про відновлення функціонування Державного земельного кадастру», погодженого Міністром аграрної політики та продовольства України Миколою Сольським, функціонування АС ДЗК відновлено, а тому укладення Договору мало проводитися за загальною процедурою, колегія суду зауважує таке.

Враховуючи часткову зміну ситуації, необхідність покращення земельних відносин та урегулювання спірних питань, Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану» від 12 травня 2022 року№2247-ІХ (набрав чинності 9 червня 2022 року). А згодом деякі земельні правовідносини, які були заблоковані або зупинені Законом №2145, були частково відновлені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» №2698-IX від 9 жовтня 2022 року, який набрав чинності 19 листопада 2022 року.

Законом України №2145 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» визначено спрощену процедуру передання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності (крім тих, що перебувають у постійному користуванні осіб, які не належать до державних, комунальних підприємств, установ, організацій), а також земельних ділянок, що залишилися в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, нерозподілених та невитребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв).

А саме запроваджено:

строк дії оренди один рік;

розмір орендної плати не більше 8% від НГО;

електронний порядок укладення договору;

реєстрація договору, а не права;

договір автоматично припиняється після спливу одного року та не підлягає поновленню;

передача земельних ділянок здійснюється згідно з вимогами статті 122 Земельного кодексу України;

спрощений спосіб розроблення технічної документації.

Договір оренди укладається лише в електронній формі та засвідчують кваліфікованими електронними підписами орендаря та орендодавця. Право оренди землі за договорами оренди земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, які передаються в оренду органами влади, виникає в момент державної реєстрації таких договорів.

Орган реєстрації районна військова адміністрація. Договори реєструються у Книзі реєстрації землеволодінь і землекористувань в умовах воєнного стану та ведуться в паперовій та електронній формах.

Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки здійснюється за заявою орендодавця, що складається в електронній формі, до якої додаються примірник зазначеного договору, а також засвідчені орендодавцем копії документів, що посвідчують право постійного користування, емфітевзису. Заява з доданими документами надсилається електронною поштою. Державна реєстрація договору оренди або надання вмотивованої відмови у державній реєстрації здійснюється протягом п`яти робочих днів із дня подання заяви. Підставою для відмови в державній реєстрації може бути лише невідповідність поданих документів закону.

При цьому будь-яких змін в даний пункт не внесено, в зв`язку із відновленням роботи Державного земельного кадастру, оскільки даний Закон спрямований саме на врегулювання земельних відносин в період воєнного стану, який на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не є закінченим.

Враховуючи вищевказене, дослідивши умови Договору вбачається, що пунктом 36 Договору визначено, що Договір укладено лише в електронній формі та засвідчується кваліфікованим електронними підписами Позивача та Відповідача. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації Договору.

З перевірки підпису на документі вбачається, що на Договорі накладені підписи голови Фермерського господарства та голови Відповідача (а.с. 10).

Договір було зареєстровано у Книзі реєстрації землеволодінь і користувань в умовах воєнного стану Житомирської районної військової адміністрації Житомирської області від 15 вересня 2022 року за №1-UA02-БН (а.с. 11).

Відтак, Позивачем та Відповідачем було дотримано порядку укладення Договору в період воєнного стану, та зареєстровано Договір в порядку визначеному Законом України №2145 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», що apriori вказує на його дійсність.

Пунктом 26 Договору визначено, що Відповідач, серед іншого, зобов`язався своєчасно вносити орендну плату.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б вказували на сплату Відповідачем орендної плати в розмірі визначеному пунктом 10 Договору.

При цьому в матеріалах справи є лист Відповідача від 8 червня 2023 року адресований Позивачу, в якому Відповідач зазначає, що в зв`язку із відсутністю в нього виробничих та фінансових ресурсів для обробітку та розліснення земель, отриманих по Договору, вказані землі відповідно не були засіяні та не принесли жодних прибутків. Враховуючи наведене Відповідач просив відтермінувати сплату орендної плати по Договору (а.с. 49).

Перевіривши розрахунок Позивача, вбачається, що Позивач при розрахунку боргу за Договором застосував ставку орендної плати 8% від нормативної оцінки земельних ділянок площею 22,4688 га, 26,0076 га, 35,6049 га та 24,3861 га в наступних розмірах: 481079 грн 48 коп., 556842 грн 30 коп.; 762336 грн 51 коп.; 522130 грн 79 коп.. Відповідно, борг виник за період з 16 вересня 2022 року (дата реєстрації договору) по 3 квітня 2023 року.

Орендна плата становить 185791 грн 13 коп. в рік.

Помісячний розрахунок орендної плати по кожній земельній ділянці, переданої за Договором наступний:

1) Земельна ділянка площею: 22,4688 га

21411,0*22,4688=481079 грн 48 коп. (вартість земельної ділянки)

481079,48*8%=38486 грн 36 коп. в рік - орендна плата 38486,36/365 днів = 105 грн 42 коп. в день.

· вересень 2022 (розрахунок проведено з дня реєстрації - термін складає 11 днів)

105,42* 16= 1686 грн 42 коп.;

· жовтень 2022 - 38486,36/12місяців = 3207 грн 20 коп. в місяць;

· листопад 2022 - 38486,36/12місяців = 3207 грн 20 коп. в місяць;

· грудень 2022 - 38486,36/12місяців = 3207 грн 20 коп. в місяць;

· січень 2023 - 38486,36/12місяців = 3207 грн 20 коп. в місяць;

· лютий 2023 - 38486,36/12місяців = 3207 грн 20 коп. в місяць;

· березень 2023 - 38486,36/12місяців = 3207 грн 20 коп. в місяць

Разом за період: 20929 грн 92 коп..

2) Земельна ділянка площею: 26,0073 га

21411,0*26,0073=556842 грн 30 коп. (вартість ділянки)

556842,30*8%=44547 грн 38 коп. в рік - орендна плата 44547,38/365днів = 122 грн 05 коп. в день

· вересень 2022 (розрахунок проведено з дня реєстрації - термін складає 16днів)

105,42* 16= 1952 грн 80 коп.;

· жовтень 2022 - 38486,36/12місяців = 3712 грн 28 коп. в місяць;

· листопад 2022 - 38486,36/12місяців = 3712 грн 28 коп. в місяць;

· грудень 2022 - 38486,36/12місяців = 3712 грн 28 коп. в місяць;

· січень 2023 - 38486,36/12місяців = 3712 грн 28 коп. в місяць;

· лютий 2023 - 38486,36/12місяців = 3712 грн 28 коп. в місяць;

· березень 2023 - 38486,36/12місяців = 3712 грн 28 коп. в місяць;

Разом за період: 24226 грн 48 коп.

3) Земельна ділянка площею: 35,6049 га

21411,0*35,6049=762336 грн 51 коп. (вартість ділянки)

762336,51 *8%=60986,92 грн в рік - орендна плата 60986,92/365днів = 167 грн 09 коп. в день

· вересень 2022 (розрахунок проведено з дня реєстрації - термін складає 16 днів)

167,09* 16=2673 грн 44 коп.;

· жовтень 2022 - 60986,92/12місяців = 5082 грн 24 коп. в місяць;

· листопад 2022 - 60986,92/12місяців = 5082 грн 24 коп. в місяць;

· грудень 2022 - 60986,92/12місяців = 5082 грн 24 коп. в місяць;

· січень 2023 - 60986,92/12місяців = 5082 грн 24 коп. в місяць;

· лютий 2023 - 60986,92/12місяців = 5082,24 грн в місяць;

· березень 2023 - 60986,92/12місяців = 5082 грн 24 коп. в місяць

Разом за період: 33166 грн 88 коп.

4) Земельна ділянка площею: 24,3861 га

21411,0*24,3861=522130,79 грн (вартість ділянки)

522130,79*8%=41770,46 грн в рік - орендна плата 41770,46/365днів = 114 грн 44 коп. в день

· вересень 2022 (розрахунок проведено з дня реєстрації - термін складає 16днів)

114,44* 16= 1831 грн 04 коп.;

· жовтень 2022 - 41770,46/12місяців = 3480 грн 87 коп. в місяць;

· листопад 2022 - 41770,46/12місяців = 3480 грн 87 коп. в місяць;

· грудень 2022 - 41770,46/12місяців = 3480 грн 87 коп. в місяць;

· січень 2023 - 41770,46/12місяців = 3480 грн 87 коп. в місяць;

· лютий 2023 - 41770,46/12місяців = 3480 грн 87 коп. в місяць;

· березень 2023 - 41770,46/12місяців = 3480 грн 87 коп. в місяць

Разом за період: 22716 грн 26 коп.

Загалом нарахована заборгованість Відповідача з орендної плати за описаний вище період склала 101039 грн 54 коп..

При цьому, системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункт 288.1 статті 288 ПК України). У зв`язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (стаття 21 Закону України «Про оренду землі», стаття 288 ПК України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому ГПК України порядку.

Отже, право на стягнення заборгованості з орендної плати має Орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому ГПК України порядку.

Враховуючи все вищевстановлене в постанові, в правовому полі дії норм направлених на врегулювання відносин нарахування та справляння орендної плати, пунктів 10,11 Договору, відсутністю доказів щодо сплати орендної плати, колегія суду задоволює позовні вимог Позивача та стягує з Відповідача на користь Позивача 101039 грн 54 коп. заборгованості з орендної плати.

Відповідно приймаючи таке рішенні Північно-західний апеляційний господарський суд залишає рішення місцевого господарського суду без змін.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання Відповідача наведені в апеляційній скарзі безпідставними, необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на Відповідача, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 270, 269-276, 280-284 Господарського процесуального кодексу

України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства Юлісоф на рішення Господарського суду Житомирської області від 7 лютого 2024 року в справі №906/669/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 7 лютого 2024 року в справі №906/669/23 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

5. Справу № 906/669/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.