ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/3945/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,

представників учасників справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Салтора Груп" - не з`явився,

Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" - Марченко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"

на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2023 (суддя Шаратов Ю.А.)

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 (колегія суддів: Діброва Г.І., Принцевська Н.М., Ярош А.І.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Салтора Груп" (далі - ТОВ "Салтора Груп")

до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (далі - Порт)

про стягнення 4 474 313 грн.

СУТЬ СПОРУ

1. У цій справі перед Верховним Судом постало питання законності відмови судів попередніх інстанцій у стягнення повної суми судових витрат на проведення експертизи, призначеної за власною ініціативою відповідача, якщо за результатами розгляду справи суд залишив позов без розгляду з причин неявки позивача.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

2. У грудні 2019 року ТОВ "Салтора Груп" звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Порту, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором виконання робіт з реконструкції І поверху гуртожитку №3 під житлові приміщення, розташовані за адресою: м. Чорноморськ, пров. Шкільний, 4-а від 22.12.2017 №17/255-А в розмірі 4 474 313 грн.

3. Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що відповідач неналежним чином здійснив свої господарські зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за виконані позивачем будівельно-підрядні роботи за вказаним договором.

4. Господарський суд Одеської області рішенням від 16.12.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022, позовні вимоги задовольнив частково: стягнув з Порту на користь ТОВ "Салтора Груп" 4 175 276,17 грн боргу, 7 015,38 грн витрат на проведення експертизи та 62 629,14 грн судового збору; у задоволенні інших позовних вимог відмовив.

5. Верховний Суд постановою від 08.09.2022 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2021 скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. 04.11.2022 до Господарського суду Одеської області від Порту надійшло клопотання про відкладення судового засідання з метою надання додаткових доказів у справі та обґрунтування правової позиції по суті справи, оскільки Порт самостійно ініціював питання про проведення експертною установою судової будівельно-технічної експертизи, висновок з якої на адресу Порту ще не надійшов. На підтвердження цього надав заявку про проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.09.2022 №703/06-23, адресованої директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр експертних сервісів" (далі - ТОВ "Центр експертних сервісів").

7. З прохальної частини заявки про проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.09.2022 №703/06-23 вбачається, що на вирішення експерта поставлено такі питання:

1) чи дотрималось ТОВ "Салтора Груп" умов договору №17/255-А від 22.12.2017 стосовно строків та порядку виконання реконструкції І поверху гуртожитку №3 за адресою: м. Чорноморськ, пров. Шкільний, 4-А;

2) чи могло ТОВ "Салтора Груп" згідно умов договору та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва проводити роботи з реконструкції І поверху гуртожитку №3 за адресою: м. Чорноморськ, пров. Шкільний, 4-А за проектною документацією, виготовленою ТДВ "Миколаївський Діпроміст" від 2011 року за умови, що в дозволі на виконання будівельних робіт з реконструкції №ОД 00 від 21.11.2018 роботи з реконструкції повинні були виконуватись згідно проектної документації, розробленої ПП "Уют плюс";

3) чи могло ПП "Уют плюс" здійснювати авторський нагляд під час проведення будівельних робіт на підставі проектної документації, виготовленої ТДВ "Миколаївський Діпроміст", в якій воно не було генеральним проектувальним та не приймало участі в розробці його окремих розділів;

4) який перелік та обсяг фактично виконаних будівельних робіт виконав Порт (ремонтно-будівельне управління Порту) самостійно власними силами та засобами згідно Актів "приемки выполненных строительных работ с расчетами единичной стоимости" №187, №260, №247, №202 за формою КБ-2в;

5) чи підтверджують Акти "приемки выполненных строительных работ с расчетами единичной стоимости" №187, №260, №247, №202 за формою КБ-2в виконання ремонтних робіт на І поверсі гуртожитку №3 за адресою: м. Чорноморськ, пров. Шкільний, 4-А;

6) скільки робітників будівельних спеціальностей потрібно було залучити щоденно для виконання робіт, що перелічені в Акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 за формою КБ-2в, та довідці про вартість виконання робіт та витрати за грудень 2018 року за формою КБ-3, складені ТОВ "Салтора Груп", з урахуванням тривалості робочого часу 8 годин на день та без урахування вихідних.

8. 29.11.2022 Порт звернувся до Господарського суду Одеської області з письмовими поясненнями, до яких долучив висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 24.10.2022 №006-КВВ/22, здійсненої Державним підприємством "Інформаційні судові системи" відокремлений структурний підрозділ "Центр судової експертизи та експертних досліджень" (далі - ВСП ДП "Інформаційні судові системи") на підставі договору про надання послуг з проведення експертизи від 07.10.2022, укладеного між ТОВ "Центр експертних сервісів" та ВСП ДП "Інформаційні судові системи". На вирішення експерту поставлені питання, аналогічні питанням із заявки від 30.09.2022 №703/06-23.

9. 24.03.2023 до Господарського суду Одеської області від Порту надійшов попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у якому вказав, що за орієнтовним розрахунком розмір судових витрат складає 300 000 грн, оскільки за проведення судової будівельно-технічної експертизи Порт сплатив 300 000 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

10. На підтвердження цього Порт надав договір про надання послуг з проведення судових експертиз та експертних досліджень від 23.09.2022 №20/61-Оз (далі - Договір №20/61-Оз), укладений між Портом та ТОВ "Центр Експертних Сервісів", за умовами якого:

- замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати замовнику послуги за кодом 021-20-7 "Послуги у сфері юстиції" щодо проведення експертиз, вид, яких визначається замовником у Специфікації (додаток №1 до цього договору), яка є його невід`ємною частиною; послуги включають в себе проведення таких видів судових експертиз: судова економічна експертиза; судова будівельно-технічна експертиза; судова експертиза менеджменту; науково-правова експертиза; судова експертиза з дослідження ринків, цін та ціноутворення; обсяги послуг зазначені в технічній специфікації, що є Додатком 1 до договору, визначаються замовником в залежності від виробничої необхідності та визначаються в заявці, адресованій виконавцю (пункти 1.1, 2.1, 2.2);

- ціна становить 1 800 000 грн без ПДВ; ціна за одиницю послуги зазначена у специфікації; замовник сплачує виконавцю аванс у розмірі 50% від вартості кожної окремо експертизи, проведення якої було замовлено згідно заявки замовника протягом 5 банківських днів з дня отримання від виконавця оригіналу належним чином оформленого рахунку, який надається протягом 5 робочих днів з дати отримання заявки на проведення експертизи від замовника; остаточний розрахунок у розмірі 50% кожної окремо експертизи, проведення якої було замовлено згідно заявки замовника, здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця за фактом надання послуг (виконання експертизи) за умовами п.5.3 цього договору протягом 10 (десяти) банківських днів на підставі оригіналу належним чином оформленого рахунку за умови підписання сторонами Акту приймання передачі наданих послуг та за наявності зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної (для платників ПДВ); замовник має право залучати до проведення відповідних експертиз експертів (фахівців), які мають право проводити відповідні експертизи, на підставі цивільно-правових договорів (пункти 4.1, 4.3, 6.4.5).

11. Договір №20/61-Оз підписаний контрагентами та скріплений їх печатками.

12. Зі Специфікації (додатку 1 до Договору №20/61-Оз) вбачається, зокрема, що вартість судової будівельно-технічної експертизи складає 300 000 грн.

13. На виконання умов Договору №20/61-Оз Порт сплатило ТОВ "Центр Експертних Сервісів" грошові кошти у розмірі 300 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05.10.2022 №1262 на суму 150 000 грн та платіжною інструкцією від 02.12.2022 №1580 на суму 150 000 грн.

14. Господарський суд Одеської області ухвалою від 19.10.2023 після неодноразової неявки повноважного представника позивача в судове засідання позовну заяву ТОВ "Салтора Груп" залишив без розгляду на підставі ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

15. 24.10.2023 Порт звернувся з клопотанням про стягнення судових витрат, в якому просив стягнути з ТОВ "Салтора Груп" на свою користь 534 901,38 грн, з яких 300 000,00 грн вартість проведеної судово-будівельної експертизи, 100 672,00 грн судовий збір за подання апеляційної скарги та 134 229,38 грн судовий збір за подання касаційної скарги.

16. В обґрунтування цього клопотання Порт, посилаючись на ч.5 ст.130 ГПК, вказав, що позовні вимоги ТОВ "Салтора Груп" залишені без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача; ця справа розглядалася в Господарському суді Одеської області повторно, тому понесені судові витрати потребують відшкодування за рахунок ТОВ "Салтора Груп" в порядку ст.123 ГПК.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

17. Господарський суд Одеської області додатковою ухвалою від 13.11.2023, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024, заяву Порту про відшкодування судових витрат задовольнив частково; стягнув з ТОВ "Салтора Груп" на користь Порту 100 672,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги, 134 229,38 грн судового збору за подання касаційної скарги та 50 000,00 грн витрат на проведення судової будівельної експертизи; відмовив у стягненні витрат на проведення судово-будівельної експертизи в розмірі 250 000,00 грн.

18. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:

- 29.11.2022 Порт надав письмові пояснення, до яких долучив висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 24.10.2022 року №006-КВВ/22, здійсненої Державним підприємством "Інформаційні судові системи" відокремлений структурний підрозділ "Центр судової експертизи та експертних досліджень";

- 24.03.2023 Порт надав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому вказав, що за орієнтовний розрахунок розмір судових витрат складає 300 000 грн, оскільки за проведення судової будівельно-технічної експертизи Порт сплатив 300 000 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; на підтвердження цього надав договір про надання послуг з проведення судових експертиз та експертних досліджень від 23.09.2022 №20/61-Оз, укладений між Портом та ТОВ "Центр Експертних Сервісів";

- зі Специфікації (Додатку 1 до договору) вбачається, зокрема, що вартість судової будівельно-технічної експертизи складає 300 000 грн; Порт сплатив грошові кошти у розмірі 300 000 грн;

- 13.04.2023 ТОВ "Салтора Груп" подало письмові заперечення на попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат відповідача, у яких зазначило про фіктивність укладеного договору про здійснення експертних послуг та завищення вартості виконаної роботи; вважало, що витрати у розмірі 300 000 грн пов`язані із проведенням експертизи, не є такими, що були дійсно необхідними та неминучими, а тому вони не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача;

- залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції не врахував висновки, викладені експертом як належні докази під час розгляду справи, оскільки їх не досліджував та не надавав їм правової оцінки, бо спір по суті не розглядався;

- не вбачається будь-яких перешкод для відшкодування стороні витрат на складення експертного висновку, підготовленого та отриманого на замовлення сторони у справі, за умови, якщо він відповідає вимогам ст.98 ГПК та безпосередньо пов`язаний з розглядом справи, та якщо суд врахував цей висновок експерта як доказ;

- суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали правомірно здійснив аналіз питань, поставлених експерту заявником, та відповідні відповіді на них в порядку обумовленості їх вимогами чинного процесуального законодавства, а саме ст.98 ГПК;

- лише поєднані фактично за сенсовим змістом питання експертизи під №4 та №5 за своєю суттю належать до питань, які без спеціальних знань вирішити неможливо, а саме, щодо визначення переліку та обсягу фактично виконаних будівельних робіт за актами форми КБ-2в; в той же час, низка інших питань, поставлених відповідачем перед експертом, на які останнім надані відповіді у вигляді експертного висновку, за своєю суттю не кореспондуються з вимогами ч.2 ст.98 ГПК, а тому витрати на їх дослідження є такими, що не відповідають критеріям дійсної необхідності та пов`язаності із розглядом справи;

- доводи Порту про те, що самостійно замовляючи експертне дослідження він керувався лише вказівками суду касаційної інстанції у цій справі та те, що надані відповіді експерта спростовують правову позицію позивача за умови розгляду судом першої інстанції справи по суті, відхиляються, оскільки суд першої інстанції наданому відповідачем висновку експерта не надавав та не міг надавати жодної правової оцінки, а в оскаржуваній ухвалі суд проаналізував лише питання, які ставилися перед експертом;

- витрати відповідача у розмірі 250 000 грн, пов`язані з проведенням судової експертизи з власної ініціативи, не є такими, що були дійсно необхідними та неминучими, а тому вони не потребують відшкодування за рахунок позивача;

- суд першої інстанції, постановляючи в оскаржуваній частині ухвалу про розподіл судових витрат не здійснював зменшення витрат за проведення експертного дослідження замовленого відповідачем самостійно або за клопотанням позивача, а об`єктивно, з урахуванням вимог процесуального закону, відмовив у задоволенні вимог заявника, враховуючи їх часткову необґрунтованість та недоведеність.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

19. 05.03.2024 Порт звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024, в якій просить їх скасувати в частині відмови про стягнення витрат на проведення судово-будівельної експертизи в розмірі 250 000 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення таких витрат у загальному розмірі 300 000 грн.

20. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК Порт посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.2 ст.287 ГПК та на пункти 1, 4 ч.3 ст.310 ГПК.

21. У касаційній скарзі скаржник зазначає, зокрема, таке:

- починаючи з 22.03.2023 позивач та його представники не скористалися своїм правом та не надали до суду клопотання про зменшення судових витрат, які заявлено Портом до розподілу за результатом розгляду цієї справи;

- оскільки позовні вимоги ТОВ "Салтора Груп" по суті не були розглянуті судом, то відповідач у випадку встановлення судом необґрунтованих дій позивача, як загальної підстави для стягнення понесених судових витрат, має стягнути такі судові витрати на користь відповідача у повному розмірі, без прив`язки до пропорційності задоволених/незадоволених позовних вимог та оцінки необхідності проведення експертизи та обґрунтованості питань, які поставлено на вирішення експерту;

- Порт замовив проведення судової будівельно-технічної експертизи у цій справі саме з урахуванням висновків Верховного Суду у цій справі та мотивів, з яких справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (постанова від 08.09.2022), а також з метою надання вичерпних доказів у справі та належного обґрунтування своєї правової позиції;

- оскільки під час "першого" розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій неодноразово відмовляли Порту в призначенні повторної судової будівельно-технічної експертизи, а під час призначення судової будівельно-технічної експертизи ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2020 у цій справі, не було враховано зауваження представника Порту до переліку питань, які було поставлено на вирішення експерта, то після направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції Порт самостійно замовив проведення будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставлено питання з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08.09.2022 у цій справі;

- якби Господарський суд Одеської області розглядав цю справу по суті, то відповіді експерта, викладені у Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 24.10.2022 №006-КВВ/22, спростовували би всі пункти позовної заяви та інших заяв по суті позивача.

22. 29.04.2024 надійшов відзив ТОВ "Салтора Груп", в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

23. У відзиві ТОВ "Салтора Груп" зазначає, зокрема, таке:

- виходячи з приписів частин 5-7 ст.127 ГПК розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами;

- у цій справі вже було проведено будівельно-технічну експертизу з аналогічних питань на виконання ухвали Господарського суду Одеської області, вартість цієї експертизи становить 7 015,38 грн, що в свою чергу майже в 43 рази менше ніж нібито вартість експертизи, яку відповідач провів самостійно;

- на веб-сайті Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст) міститься орієнтовна вартість проведення судових експертиз (експертних досліджень) у 2023 році, так визначено, що відповідно до наказу Мін`юсту від 16.01.2023 №230/5 встановлено вартість однієї експерт години у 2023 році - 238,98 грн з урахуванням фактично витраченого часу на проведення судової експертизи та орієнтовна середня вартість експертиз будівельно-технічна та оціночно-будівельна - 14 000,00 грн;

- виходячи з вказаної ставки експертом ТОВ "Центр експертних сервісів" експертиза мала проводитися 1 589,23 годин (300 000 грн/188,77 грн/год = 1 589,23 год.), що в свою чергу складає 66,21 днів безперервної роботи 24/7, а якщо застосувати до цих розрахунків норми Кодексу законів про працю (40 годин на тиждень), то виходить, що експертне дослідження проводилося 39,73 тижні (1 589,23/40 = 39,73), що в свою чергу складає 9,14 місяців;

- розрахунки та орієнтовні кошториси інших експертних установ підтверджують завищену ціну за проведення будівельно-технічної експертизи, зазначену у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат від 22.03.2023;

- ТОВ "Центр експертних сервісів" не має власного веб-сайту, а отже неможливо дізнатись орієнтовний кошторис на експертні дослідження; відповідно до відкритих даних наявних в мережі інтернет ТОВ "Центр експертних сервісів" є нібито збитковою організацією та не має штату працівників;

- в ході перегляду Єдиного державного реєстру судових рішень не знайдено жодного рішення, постанови, ухвали де б фігурувало ТОВ "Центр експертних сервісів", як експертна установа та/або сторона у справі; вказані обставини можуть свідчити про фіктивність укладеного договору та вартості виконаної роботи;

- ТОВ "Центр експертних сервісів" не є безпосереднім виконавцем будівельно-технічної експертизи, вказану експертизу виконано Державним підприємством "Інформаційні судові системи" відокремлений структурний підрозділ "Центр судової експертизи та експертних досліджень", а отже доказами фактичних витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи слугують квитанції та/або платіжні доручення про оплату послуг саме Державному підприємству "Інформаційні судові системи" відокремлений структурний підрозділ "Центр судової експертизи та експертних досліджень";

- експертиза була проведена з власної ініціативи відповідача, вже після порушення провадження у цій справі, без обговорення кола питань, які варто поставити на вирішення експерта ані з позивачем, ані з судом; відповідач не був позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції із відповідним клопотанням про призначення у справі експертизи, однак таких дій не вчинив.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

24. Верховний Суд ухвалою від 15.04.2024 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Порту, розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 15.05.2024.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

26. У ч.1 ст.123 ГПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

27. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п.2 ч.3 ст.123 ГПК).

28. Загальні правові засади розподілу судових витрат визначені у ст.129 ГПК. У ч.4 цієї статті містяться положення про розподіл інших судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

29. Так, відповідно до ч.4 ст.129 ГПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

30. Положення про розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду закріплені у ст.130 ГПК.

31. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч.5 ст.130 ГПК).

32. Порт у касаційній скарзі зазначає, що оскільки позовні вимоги ТОВ "Салтора Груп" не були розглянуті по суті судом, то відповідач у випадку встановлення судом необґрунтованих дій позивача, як загальної підстави для стягнення понесених судових витрат, має стягнути такі судові витрати на користь відповідача у повному розмірі, без прив`язки до пропорційності задоволених/незадоволених позовних вимог та оцінки необхідності проведення експертизи та обґрунтованості питань, які поставлено на вирішення експерту.

33. ТОВ "Салтора Груп" у відзиві на касаційну скаргу вказує, що у цій справі вже було проведено будівельно-технічну експертизу з аналогічних питань на виконання ухвали Господарського суду Одеської області, вартість цієї експертизи становить 7 015,38 грн, що в свою чергу майже в 43 рази менше ніж нібито вартість експертизи, яку відповідач провів самостійно. Зазначає, що експертиза Порту була проведена з його власної ініціативи, вже після порушення провадження у цій справі, без обговорення кола питань, які варто поставити на вирішення експерта ані з позивачем, ані з судом; відповідач не був позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції із відповідним клопотанням про призначення у справі експертизи, однак таких дій не вчинив.

34. Верховний Суд частково погоджується з доводами скаржника з огляду на таке.

35. Після того, як Верховний Суд постановою від 08.09.2022 у цій справі направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Господарський суд Одеської області ухвалою від 19.10.2023 після неодноразової неявки повноважного представника позивача в судове засідання позовну заяву ТОВ "Салтора Груп" залишив без розгляду на підставі ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК.

36. Тобто, результатом розгляду цієї справи є залишення позову без розгляду внаслідок дій позивача, які полягали в неявці його повноважного представника в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, неподанні позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності та неповідомленні останнім про причини такої неявки.

37. Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.03.2023 у справі 910/17906/21).

38. Отже, залишаючи позов без розгляду, суд не розглядає та не вирішує спір по суті на підставі зібраних матеріалів. Водночас, виходячи з положень ч.5 ст.130 ГПК, якщо позов був залишений без розгляду суд може здійснити розподіл судових витрат за наявності відповідної заяви відповідача.

39. Так, 24.03.2023 до суду надійшов попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат Порту, а 24.10.2023 Порт звернувся з клопотанням про стягнення судових витрат на проведення судово-будівельної експертизи та судового збору.

40. У касаційній скарзі Порт наголошує, що починаючи з 22.03.2023 ТОВ "Салтора Груп" не скористалося правом надати клопотання про зменшення судових витрат, які заявлені Портом.

41. Однак, суди попередніх інстанцій встановили, що 13.04.2023 ТОВ "Салтора Груп" подало письмові заперечення на попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат Порту, в яких зазначило про фіктивність укладеного договору про здійснення експертних послуг та завищення вартості виконаної роботи, а 10.11.2023 надійшли письмові заперечення на заяву про відшкодування судових витрат від 24.10.2023, в яких ТОВ "Салтора Груп" просило відмовити у стягненні вартості проведеної судово-будівельної експертизи в розмірі 300 000,00 грн.

42. Отже, доводи Порту про те, що ТОВ "Салтора Груп" не скористалося своїм правом надати заперечення щодо заявлених до стягнення судових витрат, є необґрунтованими.

43. Предметом касаційного перегляду є рішення судів попередніх інстанцій про відмову у стягнені витрат на проведення судово-будівельної експертизи в розмірі 250 000,00 грн.

44. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частини 1, 3 ст.98 ГПК).

45. Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (частини 1, 5 ст.101 ГПК).

46. Тобто, висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

47. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.4 ст.127 ГПК).

48. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч.5 ст.130 ГПК).

49. У випадках, встановлених частинами 3 - 5 ст.130 ГПК, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч.8 ст.129 ГПК (ч.6 ст.130 ГПК).

50. Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

51. Отже, у випадку залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач дійсно має право на компенсацію здійснених ним судових витрат. Розмір таких витрат повинен встановлюватись судом саме на підставі поданих відповідачем доказів.

52. Враховуючи, що суд не ухвалював рішення по суті позовних вимог то, правильними є доводи Порту про те, що суд першої інстанції мав стягнути судові витрати на користь відповідача без прив`язки до пропорційності задоволених/незадоволених позовних вимог та оцінки необхідності проведення експертизи та обґрунтованості питань, які поставлено на вирішення експерту.

53. Втім, Верховний Суд відхиляє аргументи Порту про те, що суд має стягнути витрати на експертизу повному розмірі.

54. Порт вказує, що він замовив проведення експертизи саме з урахуванням висновків Верховного Суду у цій справі, а також того, що під час "першого" розгляду справи йому неодноразово відмовляли в призначенні повторної судової будівельно-технічної експертизи, а під час призначення експертизи ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2020 не враховано зауваження представника Порту до переліку питань, які було поставлено на вирішення експерта. Вважає, що суд мав стягнути повну вартість витрат на експертизу без прив`язки до пропорційності задоволених/незадоволених позовних вимог та оцінки необхідності проведення експертизи та обґрунтованості питань, які поставлено на вирішення експерту.

55. На думку ТОВ "Салтора Груп", укладений Портом та ТОВ "Центр експертних сервісів" договір на проведення експертизи є фіктивним, фіктивною також є ціна проведення експертизи. Звертає увагу, що ТОВ "Центр експертних сервісів" не є безпосереднім виконавцем експертизи, експертизу виконало ВСП ДП "Інформаційні судові системи", а отже доказами фактичних витрат на проведення експертизи є квитанції та/або платіжні доручення про оплату послуг саме ВСП ДП "Інформаційні судові системи". Наголошує, що вартість однієї експерт години у 2023 році згідно затвердженого розміру складає 238,98 грн, тому з урахуванням фактично витраченого часу вартість експертизи мала складати приблизно 14 000,00 грн; виходячи з вказаної ставки експертом ТОВ "Центр експертних сервісів" експертиза мала проводитися 1 589,23 год., що в свою чергу складає 66,21 днів безперервної роботи 24/7. Вважає, що розрахунки та орієнтовні кошториси інших експертних установ підтверджують завищену ціну за проведення будівельно-технічної експертизи.

56. Як вже зазначалося, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК).

57. Отже, суд в силу вимог процесуального закону, вирішуючи питання про стягнення судових витрат має дослідити докази, подані стороною на їх підтвердження.

58. Суди попередніх інстанцій встановили, що 24.03.2023 від Порту надійшов попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у якому вказав, що за проведення судової будівельно-технічної експертизи Порт сплатив 300 000 грн; на підтвердження понесених витрат Порт надав Договір №20/61-Оз, специфікацію до нього, платіжні доручення та інструкцію.

59. Оскільки позов у цій справі був залишений без розгляду, то суди попередніх інстанцій дійсно не мали здійснювати оцінку змісту висновку експерта та оцінювати його значення для вирішення справи.

60. Доводи Порту про те, що якби Господарський суд Одеської області розглядав справу по суті, то відповіді експерта, викладені ним у висновку, спростували б всі пункти позовної заяви та інших заяв по суті спору, є лише припущеннями. Тому, Верховний Суд не бере їх до уваги.

61. Згідно з ч.5 ст.129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

62. Велика Палата Верховного Суду у пунктах 119, 120 постанови від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказала, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 ст.129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7 та 9 ст.129 ГПК, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

63. За результатами розгляду заяви Порту про стягнення судових витрат, суди попередніх інстанцій стягнули витрати на проведення судово-будівельної експертизи в розмірі 50 000,00 грн та відмовили у стягненні витрат в розмірі 250 000,00 грн, вказавши, що вони не є такими, що були дійсно необхідними та неминучими, а тому не потребують відшкодування за рахунок позивача.

64. Суд апеляційної інстанції зазначив, що залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції не врахував висновки, викладені експертом як належні докази під час розгляду справи, оскільки їх не досліджував та не надавав їм правової оцінки, бо спір по суті не розглядався. Порт у касаційній скарзі погодився з таким твердженням суду, однак не погодився з тим, що суди попередніх інстанцій надали оцінку поставленим експерту питанням.

65. Оскільки позов у цій справі був залишений без розгляду, то суд першої інстанції оцінив висновок експерта виключно в аспекті доказу на підтвердження понесених стороною справи витрат, не оцінюючи його значення для вирішення справи.

66. ТОВ "Салтора Груп" у відзиві на касаційну скаргу вказувало, що заявлена Портом сума до стягнення є завищеною, оскільки визначена Мін`юстом орієнтовна вартість однієї експерт години у 2023 році становить 238,98 грн, а орієнтовна середня вартість будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертиз складає 14 000,00 грн. Позивач вказав, що виходячи з цієї ставки експертиза на замовлення Порту мала проводитися 1 589,23 год., що в свою чергу складає 66,21 днів безперервної роботи 24/7.

67. Як встановили суди, заявка Порту про проведення судової будівельно-технічної експертизи датована 30.09.2022, а висновок експерта датований 24.10.2022. Отже, експерт для складення висновку, який не є значним за обсягом викладення, фактично витратив 23 календарні дні (15 робочих).

68. Тому, беручи до уваги встановлені критерії обґрунтованості, пропорційності та розумності судових витрат, враховуючи час, витрачений експертом на проведення дослідження, Верховний Суд погоджується з судами попередніх інстанцій в тому, що витрати на проведення експертизи саме у розмірі 300 000 грн не були дійсно необхідними та неминучими, суди правильно відмовили Порту у стягненні повної суми судових витрат на проведення судово-будівельної експертизи, а стягнули лише 50 000 грн на її проведення.

69. З огляду на це, оскаржувані рішення підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

70. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

71. Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

72. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Судові витрати

73. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" залишити без задоволення.

2. Додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі №916/3945/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

О. Баранець