УХВАЛА

м. Київ

20.05.2024Справа № 910/14473/22

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши

заяву Приватного акціонерного товариства "Українська Автомобільна Корпорація"

про поворот виконання постанови суду

у справі №910/14473/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська Автомобільна Корпорація"

до Київської міської ради

про визнання додаткової угоди укладеною,

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Приватне акціонерне товариство "Українська Автомобільна Корпорація" (далі ПрАТ "Українська Автомобільна Корпорація", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Автомобільна Корпорація", далі ТОВ "Українська Автомобільна Корпорація") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2021 (далі договір оренди земельної ділянки від 28.12.2021) укладеною в редакції, викладеній позивачем у прохальній частині позовної заяви.

На обґрунтування позову позивач посилався на те, що рішенням Київської міської ради від 13.09.2022 № 5449/5490 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 09.12.2021 № 3704/3745 "Про бюджет міста Києва на 2022 рік" (далі рішення Київської міської ради від 13.09.2022 № 5449/5490) установлено ставку орендної плати за земельні ділянки комунальної власності у розмірі 0 відсотків у період із 01.03.2022 по 31.05.2022, однак відповідач відмовляється внести відповідні зміни до укладеного із позивачем договору оренди землі щодо розміру орендної плати у зазначений період.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 (суддя Літвінова М. Є.) позов задоволено та визнано укладеною між ПрАТ "Українська Автомобільна Корпорація" та Київською міською радою додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2021 щодо земельної ділянки загальною площею 0,0639 га, розташованої у Голосіївському р-ні м. Києва на Чапаєвському шосе 98, кадастровий номер :90:119:0019, у редакції, викладеній в пункті 2 резолютивної частини рішення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 скасовано та прийнято нове рішення про відмову у позові. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 23.04.2024 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі № 910/14473/22, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у даній справі залишено в силі.

17.05.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про поворот виконання постанови суду .

Розглянувши заяву про поворот виконання постанови суду, суд дійшов висновку про її повернення на підставі приписів статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за приписами частин 5-7 статті 333 Господарського процесуального кодексу України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується.

При цьому, за приписами абзацу 2 частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Вказані приписи норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, законодавцем було покладено на зацікавлену особу обов`язок завчасного доведення до відома учасників справи (провадження) про звернення до суду із заявами, скаргами, клопотаннями чи запереченнями на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі розгляду процесуальних питань пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських справах.

Втім, жодних доказів у підтвердження направлення поданої заяви представника позивача, як до електронного кабінету, так і у паперовій формі листом з описом вкладення, заявником не надано, що свідчить про невиконання покладених на заявника абз. 2 ч.2 ст.170 Господарського процесуального кодексу України обов`язків, оскільки ним не вчинено жодних необхідних дій для забезпечення обізнаності позивача із змістом поданої заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 15.05.2019 у справі «Молдавська проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (постанова Верховного суду від 07.08.2020 у справі №754/10996/19).

У зв`язку з викладеним, заяву і додані до неї документи слід повернути заявнику без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що повернення без розгляду заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 170, 234, 235, 333 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Приватного акціонерного товариства "Українська Автомобільна Корпорація" про поворот виконання постанови суду повернути без розгляду заявнику.

2. Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя М.Є. Літвінова