РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2024Справа № 910/115/24
За позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріскел Енерджі Україна"

про стягнення 1 530 555,90 грн.

Суддя Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники сторін:

від позивача - Пікульська К.В.,

від відповідача - не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріскел Енерджі Україна" про стягнення 1 530 555,90 грн. неустойки за неналежне виконання умов Договору поставки № УГВС 109/31-22 від 23.06.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2024 позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

16.01.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли докази усунення недоліків, встановлених в ухвалі суду від 05.01.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 28.02.2024.

Підготовче засідання, яке відбулось 28.02.2024 протокольною ухвалою відкладено на 15.03.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.03.2024 закрито підготовче провадження у справі № 910/115/24. Призначено справу № 910/115/24 до розгляду по суті на 24.04.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 24.04.2024 надав пояснення по суті позову, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 24.04.204 не з`явився. З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.01.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуто до суду 31.01.2024 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 29.01.2024 на відповідному конверті.

Згідно із пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 22.01.2024 є 29.01.2024 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Також відповідачем не отримано ухвали суду від 15.03.2024 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (довідка відділення поштового зв`язку від 21.03.2024 на конверті).

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2024, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Отже, згідно із п. 3. ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд доходить висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

У судовому засіданні 24.04.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріскел Енерджі Україна» (надалі - Постачальник/Відповідач) та Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (надалі - Покупець/Позивач) в особі філії «УГВ-Сервіс» укладено Договір поставки № УГВС 109/31-22 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язався поставити Товар, зазначений в специфікації, а Покупець - прийняти та оплатити Товар.

Згідно з пунктом 1.2. Договору найменування Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна вартість Товару вказується у специфікації (далі - Специфікація), яка є Додатком № 1 до Договору та є його невід`ємною частиною. Строк поставки Товару визначається Графіком поставки Товару, який є Додатком № 3 до Договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що ціна Товару вказується в Специфікації в гривнях щ урахуванням ПДВ (застосовується якщо Постачальник є резидентом України, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом відповідно до чинного законодавства України - далі нерезидент в Україні).

Відповідно до пункту 3.2. Договору загальна ціна Договору визначається загальною вартістю Товару, вказаного в Специфікації до цього Договору та становить до 6 122 223,60 грн. з ПДВ.

Згідно з пунктом 5.1. Договору строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації та Графіку поставки до цього Договору. Здійснення поставки Товару не потребує будь-яких додаткових погоджень, крім тих, що передбачені Договором.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що датою прийняття Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару, або видаткової накладної. Датою передачі Постачальником Товару для прийняття Покупцем є дата прибуття Товару до місця поставки зазначена у відповідному товаротранспортному документів або дата підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару, якщо Покупець за допомогою товаротранспортних документів не може визначити дату їх передачі для прийняття. Право власності на Товар, ризик випадкового знищення/пошкодження переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної. (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).

Відповідно до Графіку поставки Товару, який є Додатком № 3 та невід`ємною частиною Договору, Відповідач зобов`язався поставити Товар у кількості 56 шт. протягом 150 календарних днів з дати підписання даного Договору, але не пізніше 31.12.2022 р.

Також, Сторони погодили у розділі VII «Відповідальність Сторін», що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України та цим Договором (п. 7.1. Договору).

Згідно пункту 7.8. Договору встановлено, що у разі прострочення Постачальником виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості.

Окрім цього, Сторони у розділі VIII «Обставини непереборної сили» передбачили, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо) (п. 8.1. Договору).

Згідно з п. 8.2. Договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше ніж протягом 7 (семи) робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

Наслідком не повідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) є втрата права такої Сторони посилатися на дії обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань.

Пунктом 8.3. Договору передбачено, що доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин.

У зв`язку із непоставкою Товару у визначені строки філія «УГВ-Сервіс» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» неодноразово письмово зверталася до Відповідача (листи від 24.10.2022 № 989-060131-26 та від 02.12.2022 № 1162-060131-26) із проханням надати інформацію щодо стадії виконання договірних зобов`язань за Договором, а також проханням повідомити, чи буде постановлений Товар у визначені Договором строки.

Через непоставку Товару за Договором 06.02.2023 Акціонерне товариство «Укргазвидобування» направило претензію № 82-060131-01 на адресу Відповідача про стягнення неустойки у сумі 630 589,03 грн. за прострочення поставки Товару. Вказана претензія була направлена на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріскел Енерджі Україна» 06.02.2024, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, поштовою накладною № 047 та печаткою відділу поштового зв`язку АТ «Укрпошта».

Будь-якої відповіді на вказану претензію та грошових коштів Позивачем отримано не було.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що Відповідачем не здійснено поставки Товару за укладеним між сторонами Договором поставки № УГВС 109/31-22 від 23.06.2022.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини 2, 3 статті 549 ЦК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з пунктом 7.2 Договору за порушення строків виконання гарантійних зобов`язань Постачальник сплачує пеню 0,1 % від вартості Товару неналежної якості (некомплектного Товару), а за прострочення понад 30 днів - додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вартості неякісного/некомплектного Товару.

Так, позивачем нараховано пеню 0,1 % від вартості Товару (6 122 223,60 грн.) за прострочення його поставки за період з 01.01.2023 по 29.06.2023 (180 днів) у розмірі 1 102 000,25 грн.

Також, позивачем нарахований штраф 7 % від вартості Товару (6 122 223,60 грн.) за прострочення строку його поставки на понад 30 днів у розмірі 428 555,65 грн.

Відповідно до арифметичного перерахунку суду нарахування позивачем за порушення строків поставки товару пені в розмірі 1 102 000,25 грн. та 7 % штрафу в розмірі 428 555,65 грн. здійснено правильно.

При цьому, матеріали справи не містять повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріскел Енерджі Україна», направленого позивачу, щодо наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), унаслідок дії яких відповідач не міг виконати свої зобов`язання за Договором.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріскел Енерджі Україна» неустойки у розмірі 1 530 555,90 грн., яка складається з пені у розмірі 1 102 000,25 грн. та штрафу у розмірі 428 555,65 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріскел Енерджі Україна» (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 55, ідентифікаційний номер 39414877) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний номер 30019775) неустойку у розмірі 1 530 555 (один мільйон п`ятсот тридцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 90 коп. та 22 958 (двадцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 34 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.05.2024

Суддя Д.В. Мандичев