УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

17.05.2024Справа №910/5941/24

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про забезпечення позову; особи, які можуть одержати статус учасника справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" (відповідач),

ВСТАНОВИВ:

14.05.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

У вказаній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Олам Груп", та заборонити вчинення дій, спрямованих на їх відчуження, в межах суми позову - 1 977 195,70 грн.

Частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в її задоволенні з огляду на наступне.

У заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" не було виконано свого зобов`язання із оплати наданих заявником згідно Договору на перевезення вантажу №22022024/1 від 22.02.2024 послуг з перевезення вантажу, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" вказує, що має намір подати до Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" про стягнення боргу у розмірі 1 977 195,70 грн.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частинами 1, 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.09.2022 у справі №916/307/22, від 18.10.2021 у справі №910/7029/21, від 03.03.2023 у справі №905/448/22, в яких касаційний суд зазначив, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 по справі № 925/1441/20 зауважив, що самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" ігнорує обов`язок з оплати за надані послуги і претензію заявника з вимогою сплатити борг; на сайті, який є площадкою для перевізників та вантажовідправників, міститься велика кількість негативних відгуків, де інші перевізники повідомляють, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" послуги не оплачує, документи не підписує, на дзвінки не відповідає, шахраї; відповідно до публічних даних з інформаційної системи YouControl у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" рухоме та нерухоме майно відсутнє; 06.03.2024 було змінено директора та кінцевого бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю "Олам Груп".

В свою чергу, до позовної заяви не долучено жодних первинних документів (договору, актів, накладних тощо) на підтвердження наявності між сторонами правовідносин та відповідно виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" грошових зобов`язань. Суд відзначає, що досудова претензія вих. №09/04-24 від 09.04.2024 не є документом, який підтверджує наявність між сторонами правовідносин за договором перевезення вантажів.

Відсутність первинних документів на підтвердження наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" грошових зобов`язань виключає можливість перевірки судом обставин виникнення між сторонами спору з приводу неоплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" наданих заявником послуг перевезення, а також оцінки судом адекватності та співмірності запропонованих заявником заходів забезпечення позову.

Щодо посилань Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" на ігнорування Товариством з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" його претензій щодо заборгованості, то суд відзначає, що ненадання відповіді на претензії та несплата заборгованості не свідчать про наміри відповідача ухилятись у майбутньому від виконання рішення суду.

Також не свідчить про намір Товариства з обмеженою відповідальністю "Олам Груп" в майбутньому ухилитись від виконання рішення суду, прийнятого на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро", розгляд інших судових справ з вимогами до відповідача.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що реалізація права на забезпечення позову не може бути використана в якості тиску на особу для спонукання її до здійснення оплати заборгованості до винесення рішення суду за наслідками розгляду справи по суті.

Таким чином, припущення заявника про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі його задоволення, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 136, 137, 138, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко