ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"22" травня 2024 р. Справа№ 920/481/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 22.05.2024 у справі №920/481/23 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»

на рішення Господарського суду Сумської області від 06.12.2023, повний текст якого складений та підписаний 12.12.2023,

у справі № 920/481/23 (суддя Заєць С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»

про стягнення 655 180 592,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.Р. перебуває справа № 920/481/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» на рішення Господарського суду Сумської області від 06.12.2023, у засіданні з розгляду якої оголошено перерву до 22.05.2024 о 13:30 год..

13.05.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження, в якому відповідач просить зупинити апеляційне провадження у справі № 920/481/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/5620/24.

Аналогічне за змістом клопотання надійшло до суду 21.05.2024. До вказаного клопотання додано копію ухвали Господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/5620/24.

20.05.2024 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження, а 22.05.2024 - додаткові пояснення у справі.

Щодо клопотань відповідача про зупинення апеляційного провадження у справі № 920/481/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/4316/21, колегія суддів зазначає про таке.

При дослідженні матеріалів справи колегією суддів встановлено наступне.

Позов заявлено про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 655 180 592,60 грн. за поставлений у період з грудня 2021 року по травень 2022 року за договором постачання природного газу № 2505-НГТ-29 від 01.06.2021, але неоплачений природній газ.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, серед іншого, пославшись на те, що:

- з огляду на законодавчу заборону на підвищення тарифів на комунальні послуги протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, для всіх категорій споживачів, він змушений постачати теплову енергію та гарячу воду за тарифами, які є нижчими від економічно обґрунтованих;

- при цьому, з огляду на вказану заборону Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», встановлено гарантії, що надаються суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, щодо яких запроваджено мораторій, зокрема таким особам компенсується заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення»;

- отже, вказаним законом змінено загальний порядок виконання зобов`язання з оплати поставленого природного газу, що використовується для виробництва електричної та теплової енергії, у зв`язку з введенням в Україні мораторію на підвищення тарифів на комунальні послуги.

З наданих відповідачем копії позовної заяви та відомостей, які містяться на сайті Судова влада України слідує, що на даний час відповідачем до Господарського суду подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (cправа № 910/5620/24), у якому він просить

- визнати недійсними пункти 5.1 та 5.4 договору постачання природного газу № 2505-НГТ-29 від 01.06.2021 (вказані пункти регулюють порядок оплати газу - примітка суду);

- внести зміни до договору постачання природного газу № 2505-НГТ-29 від 01.06.2021 шляхом його доповнення пунктами 5.1-1 та 5.7 у наступній редакції:

« 5.1-1. Крім випадків, передбачених пунктом 5.7 цього Договору, Споживач здійснює розрахунок за придбанi обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70 вiдсоткiв вартостi фактично переданого вiдповiдно до акту/актів приймання-передачi природного газу - до останнього числа мiсяця, наступного за мiсяцем, в якому було здiйснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий вiдповiдно до акту/актів приймання-передачi природний газ - до 15-го числа (включно) мiсяця, наступного за мiсяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 вiдсоткiв грошових коштiв за вiдповiдний розрахунковий перiод.

У разi вiдсутностi акту/актiв приймання-передачi, фактична вартiсть переданого Споживачу природного газу розраховується вiдповiдно до умов пiдпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього Договору.

5.7. Розрахунки за Договором в обсязі заборгованості з різниці в тарифах, підтвердженої для Споживача територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, здійснюється за рахунок видатків Державного бюджету за цільовим призначенням в порядку організації взаєморозрахунків, встановленому законодавством. До завершення процедури врегулювання заборгованості Споживача за рахунок видатків Державного бюджету, розрахунки між сторонами за Договором на узгоджену суму заборгованості з різниці в тарифах можуть здійснюватися виключно шляхом відступлення Споживачем на користь Постачальника права вимоги на відшкодування заборгованості з різниці в тарифах.».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/5620/24 прийнято позовyу заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 24.06.2024 о 10:20 год.

Згідно з приписами п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у цій справі, і такі обставини мають бути такими, що мають значення для цієї справи.

Стаття 215 ЦК України встановлює, що:

- підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1);

- недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч. 2);

- якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3).

За змістом ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, ЦК України передбачає поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані. Так, за ступенем недійсності правочину вони поділяються на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні (оспорювані), які можуть бути визнані недійсними, але за певних умов.

Нікчемним (абсолютно недійсним) є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Правочини є безспірно нікчемними, якщо усувається оціночність їх сприйняття і абсолютно зрозуміло, що вони вчинені з таким порушенням закону, яке позначається як підстава їх нікчемності, тому ніякого спору виникнути не може. Нікчемний правочин як завідомо недійсний не підлягає виконанню. На нікчемність правочину мають право посилатися і вимагати в судовому порядку застосування наслідків його недійсності будь-які заінтересовані особи.

У свою чергу оспорюваними є правочини, які ЦК України не визнає в імперативній формі недійсними, а лише допускає можливість визнання їх недійсними в судовому порядку за вимогою однієї зі сторін або іншої заінтересованої особи.

Таким чином, оспорюваним є правочин, який недійсний в силу визнання його таким судом на вимогу сторони чи заінтересованої особи. Оспорювані правочини викликають передбачені ними правові наслідки до тих пір, доки вони не оскаржені, однак якщо вони заперечуються (оскаржуються) стороною чи заінтересованою особою, то суд за наявності відповідних підстав визнає їх недійсними з моменту їх вчинення.

На відміну від нікчемного оспорюваний правочин на момент вчинення породжує для його сторін цивільні права та обов`язки, тому припускається дійсним. Водночас порушення умов дійсності правочинів в момент вчинення, як вже зазначалося, надає можливість одній зі сторін чи заінтересованій особі звернутися до суду з позовом про визнання такого правочину недійсним. Тобто якщо правочин не оспорюється, то є дійсним і створює відповідні юридичні наслідки.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 911/2961/19.

З матеріалів справи слідує, що звертаючись до суду з позовними вимогами у справі № 910/5620/24 відповідач посилається на те, що договір постачання природного газу № 2505-НГТ-29 від 01.06.2021 був укладений під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних умовах в частині оплати за природній газ.

Законодавством не встановлено, що невідповідність господарського договору всім або будь-яким з наведених відповідачем підстав для визнання договору недійсним має наслідком нікчемність такого договору, тобто такий правочин є оспорюваним і до визнання його недійсним в судовому порядку, з огляду на приписи статті 204 ЦК України, яка встановлює презумпцію правомірності правочину, вказаний правочин є дійсним і створює відповідні юридичні наслідки.

Водночас з огляду на положення ч. 1 ст. 216 ЦК України яка встановлює, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, визнання договору постачання природного газу № 2505-НГТ-29 від 01.06.2021 в частині порядку розрахунків недійсним та/або зміна такого порядку є істотною обставиною для вирішення спору сторін у цій справі.

Частина 2 ст. 237 ГПК України встановлює, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 237 ГПК України увалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

Отже, виходячи зі змісту позовних вимог у цій справі, при розгляді спору сторін по суті колегія суддів позбавлена можливості надати оцінку доводам відповідача щодо недійсності договору постачання природного газу № 2505-НГТ-29 від 01.06.2021 та, у випадку наявності підстав, визнати такий договір частково недійсним.

Щодо заперечень позивача колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів вважає помилковими твердження позивача про те, що подання вказаного клопотання відбулось після початку розгляду справи по суті, так як відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024 у цій справі було змінено склад суду, а згідно з приписами п. 14 ст. 32 ГПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, а у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження і те, що відповідачем не надано жодного доказу, що рішенням у справі №910/5620/24 його позов буде задоволено та те, що такий позов не було подано до суду раніше.

В свою чергу колегія суддів зазначає про те, що задоволення (повне або часткове) позовних вимог у справі № 910/5620/24 матиме наслідком зміну порядку розрахунків сторін за договором постачання природного газу № 2505-НГТ-29 від 01.06.2021 та, безумовно, вплине на правовідносини сторін щодо предмету спору у цій справі № 920/481/23.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у справі № 920/481/2321 до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі № 910/5620/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про визнання недійсними пунктів договору, внесення змін до договору. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» про зупинення апеляційного провадження від 13.05.2024 та від 21.05.2024 підлягають задоволенню.

Також колегія суддів враховує і те, що у спірних правовідносинах відповідач одночасно, з огляду на положення законодавства, вимушений постачати теплову енергію за цінами нижчими за економічно обґрунтовані, в той час фактично не отримуючи гарантовані Державою кошти для відшкодування різниці вартості такої електричної енергії, позбавлений можливості виконати свої зобов`язання перед позивачем.

За таких обставин, зупинення провадження у даній справі є виправданим, так як зможе забезпечити ухвалення законного та справедливого рішення у справі, а також забезпечити захист прав учасників справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 227, 234, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» про зупинення апеляційного провадження від 13.05.2024 та від 21.05.2024.

2. Зупинити апеляційне провадження у справі № 920/481/23 до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі № 910/5620/24.

3. Зобов`язати учасників судового процесу негайно повідомити суд про набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі № 910/5620/24.

4. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

5. Копію ухвали направити учасникам справи.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала