ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/559/24

За позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»

про стягнення 5 586, 96 грн

Суддя В.М. Антонова

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (надалі - відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 5 586, 96 грн, з яких: 4 805, 34 грн основний борг, 12, 96 грн відшкодування земельного податку та 768, 66 грн пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором про зберігання об`єктів/вантажів у смузі відведення залізниці №Л/ДН-2-19-20-ДНЮ-П від 15.07.2019, в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг із зберігання об`єктів/вантажів та сплати земельного податку.

2. Стислий виклад позицій відповідача та інших учасників справи

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі №911/559/24 та її розгляд постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 07.03.2024, яка отримана останнім 08.03.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги вище наведене та відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання) за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

15.07.2019 між позивачем (далі сторона-1) та відповідачем (далі сторона-2) укладено договір про зберігання об`єктів/вантажів у смузі відведення залізниці №Л/ДН-2-19-20-ДНЮ-П, відповідно до п.1.1. якого згідно із статутом залізниць України, правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору сторона-1 надає стороні-2 послугу зі зберігання пристрою для навантаження спирту масою 0,2 т, (далі - об`єкт/вантаж) у смузі відведення залізниці на території залізничної станції Пишківці. Для зберігання об`єкту/вантажу сторона-2 використовує земельну ділянку смуги відведення залізниці площею 4 кв.м відповідно до схеми розташування, яка додається до договору та є його невід`ємною частиною (додаток №1). Сторона 2 приймає та оплачує вказані послуги згідно умов передбачених даним договором.

Пунктом 2.3.2. договору сторони погодили, що сторона-2 зобов`язується вчасно сплачувати стороні-1 плату за надання послуги зберігання об`єктів/вантажів з врахуванням діючого в розрахунковий період корегуючого коефіцієнта за ставками згідно п.2.1 розділу 2 збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги, а також, відшкодування земельного податку за користування земельною ділянкою згідно діючого законодавства у відповідності до протоколу узгодження договірної ціни, що є невід`ємною частиною договору (додаток №2) та надані додаткові послуги.

У пункті 3.1. договору встановлено, що за надання послуги зберігання об`єктів/вантажу сторона-2 здійснює оплату стороні-1 в такому порядку, розмірах та строки:

3.1.1. оплата послуги зберігання об`єктів/вантажів здійснюється стороною-2 на умовах 100% попередньої оплати за загальну масу об`єктів/вантажів, що зберігаються за наступний місяць до 10 числа поточного місяця, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця»: р/р НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» МФО 300465, . Нарахування та стягнення плати проводиться станцією по накопичувальних картонках форми ФДУ-92;

3.1.2. по відшкодуванню земельного податку стороні-1 за користування земельною ділянкою сторона-2 здійснює оплату стороні-1 розмірі визначеному протоколом узгодження договірної ціни (додаток 2), шляхом перерахування коштів у розмірі 100% вартості на розрахунковий рахунок філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця»: р/р НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» МФО 300465, . Нарахування та стягнення плати проводиться станцією по накопичувальних карточках форми ФДУ-92.

Відповідно до п.3.2. договору вартість послуги за зберігання об`єктів/вантажу може змінюватися в зв`язку із зміною корегуючого коефіцієнту до збірника тарифів на підставі окремих наказів Міністерства інфраструктури України. Додаткова угода про такі зміни вартості послуг сторонами не укладається.

Вартість відшкодування земельного податку змінюється в залежності від розміру земельного податку (п.3.3. договору).

У випадку підвищення вартості послуг (крім випадків передбачених пунктом 3.2. цього договору) сторона-1 повідомляє сторону-2 про відповідні зміни вартості послуг не менш ніж за 10 робочих днів до введення їх в дію (п.3.4. договору).

Згідно із п.4.4. договору за несвоєчасні або не в повному обсязі перераховані платежі за договором у термін, передбачений п.3.1. договору сторона-2 сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожний день прострочення (включаючи день оплати). До вимог про стягнення пені застосовується позовна давність один рік. Сплата пені не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків з 01.05.2019 до повного виконання зобов`язань. Договір вважається кожного року продовжений ще на один рік, якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить вимогу про його припинення (п.8.1., 8.2. договору).

24.06.2019 сторонами погоджено протокол узгодження договірної ціни (додаток №2 до договору), відповідно до якого відшкодування земельного податку складає 1, 08 грн.

Коригуючий коефіцієнт відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 №441 з 0 годин 29.06.2022 становить 5,139.

За зберігання об`єктів/вантажів підприємство зобов`язане сплачувати за 1 день:

1,6 * 1 * 5,139 = 08 грн 22 коп. без ПДВ, що з ПДВ 09 грн 86 коп., де

1,6 грн / тонну - грошова ставка за зберігання пристрою для навантаження (відповідно до п. 2.1 Розділу III Збірника тарифів);

5,139 - корегуючий коефіцієнт, відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від - 22.06.2022 №441;

1 - кількість днів, за які нараховується збір за зберігання об`єктів/пристроїв.

Отже за розрахунком позивача, плата за зберігання об`єктів/вантажів за період вересень 2022 року по грудень 2023 року становить 4 805, 34 грн з ПДВ.

Позивач вказує, що звертався до відповідач із претензією про стягнення заборгованості від 15.08.2023, проте в матеріалах справи відсутні докази направлення/отримання вказаної претензії відповідачем.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за договором, в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг зберігання за період з вересня 2022 року по грудень 2023 року і земельного податку за період з січня 2023 року по грудень 2023 року, з огляду на що, позивач просить суд стягнути з відповідача 4 805, 34 грн основного боргу, 12, 96 грн відшкодування земельного податку та 768, 66 грн пені.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Внаслідок укладення договору між сторонами, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки і за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором зберігання, який підпадає під правове регулювання глави 66 Цивільного кодексу України, а тому посилання відповідача в частині укладення договору оренди є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з частиною 1 статті 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Частиною першою статті 946 Цивільного кодексу України передбачено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

За приписами частини 1 статті 947 Цивільного кодексу України витрати зберігача на зберігання речі можуть бути включені до плати за зберігання.

Розмір плати за зберігання вантажу визначається за тарифами, встановленими у п.2.1. розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 та складає 1,6 грн за одну тонну - при зберіганні на відкритих складах вантажів, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн, та порожніх власних контейнерів - за масу тари, округлену до повних тонн.

Пунктом 2.3.2. договору сторони погодили, що сторона-2 зобов`язується вчасно сплачувати стороні-1 плату за надання послуги зберігання об`єктів/вантажів з врахуванням діючого в розрахунковий період корегуючого коефіцієнта за ставками згідно п.2.1 розділу 2 збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги, а також, відшкодування земельного податку за користування земельною ділянкою згідно діючого законодавства у відповідності до протоколу узгодження договірної ціни, що є невід`ємною частиною договору (додаток №2) та надані додаткові послуги.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок наданих послуг із зберігання об`єктів/вантажів відповідачу за період з вересня 2022 року по грудень 2023 року в розмірі 4 805, 34 грн, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним.

Відповідно до п.3.1.1. договору оплата послуги зберігання об`єктів/вантажів здійснюється стороною-2 на умовах 100% попередньої оплати за загальну масу об`єктів/вантажів, що зберігаються за наступний місяць до 10 числа поточного місяця.

Також позивачем нараховано відповідачу до сплати земельний податок за період з січня 2023 року по грудень 2023 року в розмірі 12, 96 грн (1,08 грн * 12 грн).

По відшкодуванню земельного податку стороні-1 за користування земельною ділянкою сторона-2 здійснює оплату стороні-1 розмірі визначеному протоколом узгодження договірної ціни (додаток 2), шляхом перерахування коштів у розмірі 100% вартості на розрахунковий рахунок філії (п.3.1.2. договору).

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що строк оплата послуги зберігання об`єктів/вантажів за період з вересня 2022 року по грудень 2023 року та земельного податку за період з січня 2023 року по грудень 2023 року є таким, що настав.

Доказів оплати послуг зберігання об`єктів/вантажів та земельного податку відповідачем матеріали справи не містять та останнім, у порядку передбаченому ГПК України, суду таких доказів не надано.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості за договором щодо своєчасної та повної оплати вартості отриманих послуг зберігання об`єктів/вантажів у розмірі 4 805, 34 грн та 12, 96 грн земельного податку, доказів погашення вказаних сум відповідачем не надано та вказана заборгованість не спростована, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення суми основної заборгованості та земельного податку.

Крім цього, за порушення виконання грошового зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період з 01.03.2023 по 01.03.2024 у розмірі 768, 66 грн.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського кодексу України).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за загальний період з 01.03.2023 по 01.03.2024 в розмірі 768, 66 грн, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст.74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 4 805, 34 грн основного боргу, 12, 96 грн відшкодування земельного податку та 768, 66 грн пені.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення 5 586, 96 грн задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 16, ідентифікаційний код 37199618) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) 4 805 (чотири тисячі вісімсот п`ять) грн 34 коп. основного боргу, 12 (дванадцять) грн 96 коп. земельного податку, 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 66 коп. пені та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова