ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2024 р. Справа №914/2023/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Михайлишин С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз (вх. № ЗАГС 01-05/201/24 від 16.01.2024)

на рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2023 (суддя Рим Т.Я.) повний текст рішення складено 28.12.2023)

у справі № 914/2023/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України (надалі ТзОВ Оператор ГТС України), м. Київ

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз (надалі АТ Оператор ГРС Львівгаз), м. Львів

про стягнення 1 201 787, 25 грн

за участю представників:

від позивача (в режимі відеоконференції): Горбач А.М.;

від відповідача: Гарбузюк Р.О.

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ Оператор ГТС України звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до АТ Оператор ГРС Львівгаз про стягнення заборгованості 1 201 787,25 грн за добові небаланси природного газу, з яких: 864 533,25 грн сума основного боргу, 216 692,55 грн пеня, 97 642,55 грн інфляційні втрати та 22 918,90 грн 3% річних.

Підставою позову є порушення відповідачем встановлених договором строків для оплати негативних добових небалансів природного газу.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.12.2023 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з АТ "Оператор ГРС "Львівгаз" на користь ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" 864 533,25 грн основного боргу, 22 918,90 грн 3% річних, 97 642,55 грн інфляційних втрат, 216 692,55 грн пені та 18 026,81 грн відшкодування витрат на оплату судового збору (а.с. 87-104 том І).

Вказане рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що матеріалами справи підтверджено, що у травні 2022 року у відповідача мав місце негативний небаланс природного газу, у зв`язку з чим позивач надав відповідачу послуги балансування. Так, суд, пославшись на положення п. 2 глави 3 розділу ХІІ, п. 12 глави 6 розділу ХІV, п. 17 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС та на те, що дані про фактичне споживання АТ «Оператор ГРС «Львівгаз» газу за спірний період подавалися останнім самостійно та вносилися до інформаційної платформи, зазначив, що АТ «Оператор ГРС «Львівгаз» мало інформацію щодо добових обсягів подач та відборів/споживання, що вимірюється протягом доби, обсягів та вартості щодобових небалансів у звітному газовому місяці через інформаційну платформу відповідно до положень спеціального Закону - Кодексу ГТС. З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог про стягнення заборгованості за зобов`язаннями щодо оплати добових небалансів за травень 2012 року на загальну суму 864 533,25 грн.

Врахувавши положення пунктів 13.1, 13.5 договору № , ч.2 ст.625 ЦК України та перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, інфляційних та 3 % річних, суд встановив, що період визначений позивачем правомірно, розрахунок є арифметично правильним, а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог в цій частині.

Не погодившись з вказаним рішенням, АТ Оператор ГРС Львівгаз звернулося до Західного апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, судове рішення винесено з неповним з`ясуванням усіх обставин справи, а відтак, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зокрема, скаржник вважає, що у спірний період відповідач не замовляв послуг транспортування природного газу, а до газорозподільної системи отримував газ на підставі технічної угоди від 31.01.2020, а не договору транспортування природного газу, укладеного між позивачем та відповідачем. До газорозподільної системи позивач транспортував газ інших постачальників, які постачали газ на умовах договорів поставки кінцевим споживачам. А тому транспортування цього газу відбулося на замовлення цих постачальників, а не АТ "Оператор ГРС "Львівгаз". З цих причин небаланс міг виникнути у постачальників газу, а не в оператора газорозподільної системи. Крім того скаржник стверджує, що АТ "Оператор ГРС "Львівгаз" не міг "відбирати" природний газ, оскільки не мав такої технічної можливості. ТзОВ "Оператор ГТС України" закачав природний газ до газорозподільної системи відповідача без його волі.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю. На підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів справи додаткові письмові пояснення (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/1430/24 від 27.02.2024 та вх№ 0104/2568/24 від 15.04.2024). Зокрема, відповідач долучив роз`яснення Секретаріату Енергетичного Співтовариства, у якому зазначено, що право застосовувати плату за добовий небаланс можливо лише за умови надання Оператором ГТС протягом доби відповідної інформації. Однак, як стверджує відповідач, Оператор ГТС не надав замовнику інформації про статус балансування, як і цілого ряду іншої інформації, яка є обов`язковою передумовою для застосування плати за щодобовий небаланс. Відповідно недотримання Оператором ГТС обов`язку щодо надання такої інформації є підставою для відмови у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/1252/24 від 20.02.2024).

При цьому, 20.05.2024 представник позивача подав через систему «Електронний суд» заяву (вх. № 01-04/3410/24), в якій просить врахувати долучені письмові пояснення у справі № 914/2023/23, з врахуванням позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Колегія суддів не надає правової оцінки письмовим поясненням, долучених представником позивача, при цьому зауважує, що Західний апеляційний господарський суд неодноразово оголошував перерву у розгляді даної справи з метою забезпечення принципу змагальності судового процесу та рівності його учасників перед законом і судом, присутній в судових засіданнях 16.04.2024 та 14.05.2024 представник позивача надав свої пояснення у справі, які враховані судом апеляційної інстанції.

Також колегія суддів зауважує, що в судовому засіданні 14.05.2024, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін у справі, колегія суддів завершила стадію з`ясування обставин справи, дослідження доказів, що містяться в матеріалах справи та судом було оголошено перерву до 21.05.2024 для проведення стадії дебатів.

Встановивши обставини справи, вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

04.02.2020 між ТзОВ Оператор ГТС (оператор) та АТ Оператор ГРС Львівгаз (замовник) укладено договір № транспортування природного газу, відповідно до п.2.1 якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (а.с. 113-126 том І).

Договір укладено сторонами, керуючись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (далі Кодекс).

Згідно з п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на вебсайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на вебсайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника.

За умовами п. 2.3 договору обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Згідно з п. 2.4 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу.

У відповідності до п. 2.5 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, визначених у договорі.

У п 2.8 договору зазначено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи та/або до аукціонної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою та/або аукціонною платформою, визначеного Кодексом.

Положеннями п.4.1 договору передбачено, що замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему у порядку, визначеному цим договором та Кодексом; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

Розділом 9 договору сторони погодили порядок визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них.

Так, у п. 9.1 договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п.9.2 договору).

Відповідно до п.9.3 договору у випадку, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення.

Пунктом 9.6 договору сторони погодили, що розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього договору, визначається за даними оператора.

Згідно з п. 11.4 договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

У випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором (п.13.1 договору).

Відповідно до п. 13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору у травні 2022 року ТзОВ "Оператор ГТС" передало, а АТ "Оператор ГРС "Львівгаз" прийняло у фізичних точках виходу з газотранспортної системи 32 951 658,40 м3 природного газу, про що свідчить зведений акт приймання-передачі природного газу за травень 2022 року (а.с.47 том І).

За результатами співставлення остаточної інформації про подачі/відбори відповідачем газу до/з газотранспортної системи у травні 2022 року оператор встановив наявність негативних щодобових небалансів, які підлягають врегулюванню. А саме обсяг добового негативного небалансу у травні 2022 року АТ "Оператор ГРС "Львівгаз", становить 28 505,00 м3 (обсяг природного газу, відібраний відповідачем для власних потреб та/або виробничо-технологічні витрати), що підтверджується розрахунком № 1 та № 3 (а.с. 48,49 том І), а також реєстрами файлів, завантажених відповідачем до інформаційної платформи файлів форми 2 та форми 3 (а.с. 50-65, 66-74, 186 том І).

Оператором оформлено відповідний акт врегулювання щодобових небалансів, а саме: акт № 05-2022- від 31.05.2022 за газовий місяць травень 2022 року із зазначенням визначеної вартості небалансів окремо за кожний день газового місяця та сумарно за весь місяць на суму 864 533,25 грн (з врахування коригуючого акту а.с 42-43 том І).

Відповідно до п. 2.8 та п.11.4 договору позивач через інформаційну платформу направив відповідачу вказаний односторонній акт врегулювання щодобових небалансів.

У відповідності до п. 2.8, п.9.3 договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу рахунок на оплату щодобових небалансів: рахунок № 05-2022- від 31.05.2022 за газовий місяць травень 2022 року на суму 864 533,25 грн (а.с 44-45 том І).

Направлення вказаних актів врегулювання щодобових небалансів та рахунку на оплату через інформаційну платформу підтверджується реєстром файлів, відправлених з Інформаційної платформи (а.с. 46 том І).

На підтвердження обсягів небалансів, позивач також долучив до матеріалів справи звіти відповідача регулятору (НКРЕКП) про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків (форма звітності № 8в-НКРЕКП-газ-монтіторинг) (а.с. 107-111 том І), з яких вбачається, що відповідач за травень 2022 року задекларував фактичні втрати та виробничо-технологічні витрати природного газу об`ємом 28 505 м3. При чому такі витрати покриваються за рахунок позивача (а.с. 109-110 том І).

Однак, як вказує позивач, в порушення умов п.9.3 договору відповідач не виконав свої зобов`язання та не здійснив оплату за щодобові негативні небаланси травня 2022 року на загальну суму 864 533,25 грн.

Також відповідач не зазначив та не надав жодних доказів на спростування визначених позивачем даних, які наведені в акті врегулювання щодобових небалансів.

Із посиланням на вказані обставини, ТзОВ «Оператор ГТС України» звернулося до господарського суду із позовом у даній справі, в якому просило стягнути суму основного боргу 864 533,25 грн, а також, вказуючи на прострочення відповідачем виконання зобов`язань з оплати негативних щодобових небалансів у травні 2022 року, позивач на підставі пунктів 13.1, 13.5 договору, ч.2 ст.625 ЦК України, нарахував відповідачу пеню в сумі 216 692,55 грн, 3% річних в сумі 22 918,90 грн та інфляційні втрати в сумі 97 642,55 грн, які просить стягнути в судовому порядку.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові 15.07.2022 у справі №921/184/21 вказав, що Закон України «При ринок природного газу» та Кодекс ГТС визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати: - надання доступу до потужності (розподіл потужності); - послуги транспортування; - послуги балансування. Кодекс ГТС встановлює, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування (абз.1 п. 1 гл. 1 розд. VIII).

Норми ЦК України та ГК України можуть застосовуватися до договору транспортування газу (як загальні норми) лише в частині, в якій вони не змінені спеціальним регулюванням, встановленим законодавством про ринок природного газу.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені ст.901 ЦК України та спеціальним законодавством - Законом «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, Типовим договором.

З огляду на наведене, твердження скаржника про те, що до даних правовідносин не застосовується Кодекс ГТС, апеляційна інстанція визнає безпідставними.

У даній справі правовідносини сторін виникли на підставі договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № , відповідно, з врахуванням вищенаведеного, регулюються ЦК України, ГК України та спеціальними законодавчими актами: Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, затвердженим постановою від 30.09.2015 № 2493 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, регулятор), а також Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

Згідно п. 7, 45 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

У відповідності до п. 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС врегульовано, що правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи/прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

Частиною1 статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» унормовано, що транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватися лише на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Так, при укладанні договору № сторони визначили, що предметом відповідного договору є послуга транспортування природного газу. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин Кодекс ГТС передбачав три складові послуг транспортування природного газу, що надаються на підставі договору транспортування природного газу: надання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, а також врегулювання добового небалансу.

Зокрема, п.1 гл.1 розд.VIII Кодексу ГТС прямо передбачено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Аналогічний висновок щодо того, що послуги з транспортування природного газу і послуги з балансування (врегулювання небалансів) є пов`язаними одна з одною і надаються на підставі єдиного договору про транспортування природного газу, наведений в постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 927/1041/19.

При цьому послуги надання доступу до потужності та транспортування мають попередньо замовлятися, однак врегулювання добового небалансу здійснюється оператором ГТС за наявності умов, визначених у Кодексі ГТС та договорі транспортування (у разі виникнення у замовника небалансу).

Тобто, фактично спірний договір транспортування регулює відносини з врегулювання небалансів як складової послуги транспортування природного газу.

Пунктом 9.1 договору транспортування передбачено, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

Плата за врегулювання небалансів не входить у структуру вартості послуги транспортування природного газу та розраховується окремо, в залежності від того чи був у конкретний період небаланс.

У постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №918/450/20 зазначено, що за законом та договором транспортування природного газу достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу (п.9.26).

Оператор ГТС розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до ГТС та алокаціями відбору з ГТС (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень) (п.1 гл.6 розд.ХІV Кодексу ГТС).

Тобто, обсяг послуг балансування визначається сторонами не на момент підписання договору та додатків до нього, а вже після того, як оператор ГТС отримає інформацію про обсяги природного газу, фактично відібраного замовником та поданої з/до ГТС - в результаті співставлення алокацій подач/відборів замовником природного газу до/з ГТС.

При цьому договір транспортування не встановлює спеціальний порядок визначення вартості щодобового небалансу, яку має сплатити замовник, а також не містить відсилок до жодних додатків до договору транспортування (зокрема, до додатків 1, 2). Натомість вартість небалансу визначається у порядку, передбаченому Кодексом ГТС.

Так, п.7.1 договору передбачає, в тому числі, що вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Так само абз.1 п.9.2 договору передбачено, що у разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а останній купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розд.XIV Кодексу.

Тому підписання сторонами додатків 1, 2 до договору транспортування не є обов`язковим для визначення обсягу послуг балансування.

Балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором ГТС в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у ГТС, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування (п.5 гл.1 розд.І Кодексу ГТС).

Комерційне балансування - діяльність оператора ГТС, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації (п.5 гл.1 розд.І Кодексу ГТС).

Фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором ГТС для забезпечення цілісності ГТС, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу (п.5 гл.1 розд.І Кодексу ГТС).

У травні 2022 року ТОВ "Оператор ГТС" передало, а АТ "Оператор ГРС "Львівгаз" прийняло у фізичних точках виходу з газотранспортної системи 32 951 658,40 м3 природного газу, про що свідчить зведений акт приймання-передачі природного газу за травень 2022 року (том 1, а.с.47 том І).

Згідно з п.1-2 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи.

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (п.3 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС).

Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи (пункт 4 глави 1 розділу ХIV Кодексу ГТС).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 905/2044/19 від 16.02.2024 (пункт 124) вказано, що відібрання підприємствами обсягів природного газу з ГТС без номінацій призводить до негативного небалансу, який вноситься в алокацію на оператора ГРС та який потребує балансування в системі (відновлення обсягу відібраного газу з ГТС шляхом його закупівлі), зокрема з боку оператора ГТС. Тобто, в такому випадку відбувається надання оператором ГТС послуг балансування, які підлягають оплаті (компенсації вартості газу, необхідного для відновлення балансу ГТС).

Пунктом 1 глави 3 розділу ХIV Кодексу ГТС встановлено, що Оператор ГТС здійснює балансуючі дії для: підтримання тиску в газотранспортній системі з метою виконання вимог цілісності газотранспортної системи та вимог щодо експлуатації газотранспортної системи; досягнення певної кількості природного газу у газотранспортній системі на кінець доби, що може відрізнятися від кількості, що очікується відповідно до передбачених подач та відборів для такої газової доби, але яка буде сумісна з економічною, ефективною та безпечною експлуатацією газотранспортної системи.

Під час здійснення балансуючих дій оператор ГТС враховує: власну оцінку попиту на природний газ за газову добу або протягом газової доби, щодо якої здійснюється(-ються) балансуюча(-і) дія(-ї); інформацію про номінації, алокації та виміряні потоки природного газу; тиск природного газу в газотранспортній системі (пункт 2 глави 3 розділу ХIV Кодексу ГТС).

Пунктами 3 та 5 глави 3 розділу ХIV Кодексу ГТС встановлено, що Оператор ГТС вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування. З метою здійснення балансуючих дій оператор газотранспортної системи може в якості контрагента проводити операції на торгових платформах.

Таким чином, Кодекс ГТС імперативно визначає обов`язок постачальника природного газу за підсумками місяця врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу споживача шляхом запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, і лише у разі якщо після запроваджених заходів залишиться неврегульований небаланс споживача, оператор ГТС вправі віднести цей небаланс на оператора ГРМ.

Згідно з приписами пунктів 1-2 глави 6 розділу ХIV Кодексу ГТС Оператор ГТС розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень). У випадку, якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування за газову добу дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу відсутній добовий небаланс за цю газову добу. У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Пунктами 3-4 глави 6 розділу ХIV Кодексу ГТС встановлено, що Оператор ГТС на підставі попередніх алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу (з урахуванням обсягів природного газу, відчужених чи набутих на віртуальній торговій точці) щодобово… надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його попередній добовий небаланс та розрахунок попередньої вартості за добовий небаланс. Плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави.

Пунктами 16-17 глави 6 розділу ХIV Кодексу ГТС встановлено, що на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор ГТС здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць. Оператор ГТС до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у розрізі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці.

У точках виходу до ГРМ з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор ГРМ до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору ГТС інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М) (п.2 гл.7 розд.ХІІ Кодексу ГТС).

Остаточна алокація відборів/споживання, що вимірюються щодобово, дорівнює обсягам попередніх добових алокацій, крім випадків зміни режимів нарахування споживачу обсягів у порядку, встановленому Кодексом ГРМ. При зміні режимів нарахування споживачу обсягів за період такої зміни коригування добових обсягів споживання здійснюється відповідно до п.6 цієї глави (п.4 гл.7 розд.ХІІ Кодексу ГТС).

Глави 5, 6 розд.ХІІ Кодексу ГТС унормовують порядок визначення попередніх щодобових алокацій подач та відборів природного газу з ГТС, зокрема:

(1) у точках входу з газосховищ оператор ГТС визначає алокацію обсягів згідно з даними підтверджених номінацій/реномінацій; обсяги, визначені в алокації, дорівнюють обсягам, визначеним у підтверджених номінаціях/реномінаціях (п.2 гл.5 розд.ХІІ Кодексу ГТС);

(2) у точках виходу до газосховищ оператор ГТС визначає алокацію обсягів згідно з даними підтверджених номінацій/реномінацій; обсяги, визначені в алокації, дорівнюють обсягам, визначеним у підтверджених номінаціях/реномінаціях (п.2 гл.6 розд.ХІІ Кодексу ГТС).

У справі, що переглядається, суд встановив, що за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів природного газу до/з ГТС за травень 2022 року, проведених відповідно до пунктів 17, 18, 19 гл.6 розд.XIV Кодексу ГТС, ТОВ "Оператор ГТС" виявило наявність у АТ «Оператор ГРС "Львівгаз"» негативних щодобових небалансів як різниці між алокаціями подач/відборів природного газу в розмірі 28 505,00 куб.м, здійснило розрахунок остаточних обсягів щодобових небалансів за кожну газову добу звітного місяця та визначило його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць на загальну суму 864 533,25 грн.

Така інформація, як зазначало ТзОВ "Оператор ГТС", до інформаційної платформи була подана самим АТ «Оператор ГРС "Львівгаз"», що підтверджується даними з неї, а саме: обсяг добового негативного небалансу у травні 2022 року АТ "Оператор ГРС "Львівгаз" в обсязі 28 505,00 м3 (обсяг природного газу, відібраний відповідачем для власних потреб та/або виробничо-технологічні витрати) підтверджується розрахунком № 1 та № 3 (а.с. 48, 49 том І), а також реєстрами файлів, завантажених відповідачем до інформаційної платформи файлів форми 2 та форми 3 (а. с. 50-65, 66-74, 186 том І).

При цьому колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що відомості, подані до інформаційної платформи, не можуть використовуватися для розрахунку заборгованості, оскільки Кодекс ГТС передбачає співставлення оператором ГТС остаточних алокацій подач/відборів природного газу до/з ГТС саме на підставі відомостей, які оператор ГРМ самостійно подає до інформаційної платформи.

Для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи (пункти 1, 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величини грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною у додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Згідно з пунктом 2.8 договору від 04.02.2020 взаємовідносини між сторонами при забезпеченні послуг транспортування газу здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем, як Оператором ГРМ, були надані повідомлення на створення облікових записів користувачів та відповідні довіреності від його імені на право вчиняти всі необхідні юридично значущі дії на інформаційній платформі Оператора ГТС (а.с. 138-179 том І).

Відповідно до частини 3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи вебдодатка. У разі, якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи.

З метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства під час обміну інформацією оператор газотранспортної системи забезпечує використання електронного цифрового підпису.

Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи, часу здійснення операції, електронного-цифрового підпису (ЕЦП), накладеного на форми (файли), що завантажуються до інформаційної платформи.

Таким чином, суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та, визначивши у повідомленні на створення уповноваженого запису уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), - вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

Так, згідно з п.5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами електронного документообігу оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором на виконання постанови НКРЕКП від 28.09.2018 № 1134, вносять (шляхом завантаження файлів з накладанням ЕЦП) інформацію:

- Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи;

- Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби);

- Форма № 3. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу;

- Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу;

- Форма № 5. Інформація про газовидобувні підприємства (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи;

- Форма № 8. Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств.

Аналогічний обов`язок передбачений п. 2 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС, згідно з яким оператор газорозподільної системи, суміжне газовидобувне підприємство, газовидобувне підприємство, підключене безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG та прямий споживач надають оператору газотранспортної системи інформацію про подачі та відбори/споживання, що вимірюються протягом доби, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 цієї глави. При цьому інформація про добові обсяги подач та відборів/споживання, що вимірюються протягом доби, надається оператору газотранспортної системи не пізніше ніж о 08:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 07:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D). Така інформація повинна надаватись в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором.

Така інформація надається саме оператором газорозподільної системи на виконання покладеного на нього обов`язку, як наслідок, у такому випадку він є відповідальним за своєчасність, достовірність, повноту, об`єктивність та обсяг таких фактичних даних (п. 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС).

Електронні документи (електронні повідомлення), що надаються оператором газотранспортної системи відповідно до цього розділу, повинні містити його електронний цифровий підпис і на запит замовника послуг транспортування надаються йому у паперовій формі за підписом уповноваженої особи у строк, що не перевищує 5 робочих днів.

Наявність в інформаційній платформі інформації, наданої Оператором ГРМ, є підтвердженням вчинення уповноваженими особами Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах.

Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування, що відповідно до Кодексу ГТС полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, та обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Оператор газорозподільної системи, будучи обізнаним про обсяги, фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до інформаційної платформи інформацію (форми № 2, № 3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу "X" та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу "г") через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦП формами № 2, № 3), чим по суті і є небаланс оператора ГРМ.

Відповідно до п. 4 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС, якщо обсяг природного газу, переданий до газорозподільної системи (дані актів приймання-передачі природного газу) (з урахуванням обсягів подачі природного газу газовидобувним підприємством, приєднаним до мереж газорозподільної системи (за наявності), та перетоку природного газу в суміжну газорозподільну систему (за наявності) (дані форми № 4, завантажені відповідачем до інформаційної платформи)), перевищує сумарний обсяг природного газу, що був відібраний споживачами згідно з інформацією про відбори з газорозподільної системи (дані форм № 2, № 3, завантажені відповідачем до інформаційної платформи), то вся різниця є відбором відповідного оператора газорозподільної системи.

Уклавши договір №, сторони погодили, що він виконується на умовах, визначених Кодексом ГТС, і саме на підставі вказаного договору АТ «Оператор ГРС «Львівгаз» отримало право доступу до інформаційної платформи, до якої ним, крім іншого, у період травня 2022 року завантажено інформацію (файли з ЕЦП). Тобто, саме своїми діями відповідач підтвердив виконання договору №, відповідно до положень Кодексу ГТС у редакції, яка визначає порядок та умови вчинення дій з врегулювання щодобових небалансів.

Така правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 918/686/21.

Як зазначалося вище, номінації/реномінації подаються замовником послуг транспортування Оператору ГТС через інформаційну платформу в порядку, визначеному розд.ХІ Кодексу ГТС.

Тобто, остаточні алокації, на підставі який оператор ГТС визначає обсяг щодобових небалансів, фактично формуються на підставі даних, поданих замовником послуг транспортування до інформаційної платформи.

Окрім того, обсяг небалансу підтверджується також звітами, надісланих АТ «Львівгаз» регулятору (НКРЕКП) про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків (форма звітності № 8в-НКРЕКП-газ-монтіторинг) (а.с. 107-111 том І), згідно яких вбачається, що відповідач за травень 2022 року задекларував фактичні втрати та виробничо-технологічні витрати природного газу об`ємом 28505 м3. При цьоому вказав, що такі витрати покриваються за рахунок позивача (а.с. 109-110 том І).

Зазначене відповідає даним, які завантажені до інформаційної платформи.

Пункт 6 гл.7 розд.ХІІ Кодексу ГТС передбачає можливість коригування замовником відповідної інформації на інформаційній платформі.

Водночас відповідач не зазначив та не надав жодних доказів на спростування визначених позивачем даних, які наведені в акті врегулювання щодобових небалансів.

Пунктом 11.4 договору від 04.02.2020 встановлено, що врегулювання добових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Так позивачем оформлено акт № 05-2022- від 31.05.2022 врегулювання щодобових небалансів (а.с.42 том І) та коригуючий акт № 05-2022--11 від 01.11.2022 врегулювання щодобових небалансів (а.с.43 том І), у якому вказано, що у травні 2022 року в АТ "Оператор ГРС "Львівгаз" виник негативний небаланс в розмірі 864 533,25 грн.

У зв`язку з цим суд відхиляє доводи скаржника про те, що складені оператором ГТС односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу.

З огляду на наведене, апеляційна інстанція погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на підставі відомостей, що містяться в інформаційній платформі та які вносилися до неї оператором ГРМ, а також складених оператором ГТС односторонніх актів, встановлюється обсяг небалансів АТ "Львівгаз". Протилежні твердження скаржника визнаються судом необґрунтованими.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 918/686/21 викладена правова позиція щодо встановлення обсягів небалансів саме на підставі відомостей, що містяться в інформаційній платформі, а також на підставі складених оператором ГТС односторонніх актів.

Оплата послуг балансування має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику рахунку на оплату за добовий небаланс (п.19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

Договір та Кодекс ГТС не передбачають надання оператором будь-яких інших підтверджень факту здійснення ним балансування для того, щоб послуги балансування вважались наданими, а у оператора ГТС виникло право на отримання від замовника оплати.

Колегія суддів, з урахуванням зазначених положень Кодексу ГТС та умов пунктів 9.1, 9.4, 11.4 договору транспортування природного газу, зазначає, що для наявності підстав для оплати виставленого оператором рахунку вартості послуг балансування законодавчо передбачено сукупність обставин у такій послідовності: 1) виникнення негативного місячного небалансу; 2) неврегулювання замовником послуг транспортування самостійно небалансу; 3) оформлення оператором одностороннього акта на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; 4) надання оператором замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.06.2023 у справі № 915/1786/18.

За результатами травня 2022 року ТзОВ "Оператор ГТС" завантажив до інформаційної платформи акти врегулювання щодобових небалансів та рахунки № 05-2022- від 31.05.2022 (а.с. 44-45 том І).

Відповідно до п.4.1 договору від 04.02.2020 АТ "Оператор ГРС "Львівгаз" узяв на себе зобов`язання вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування, здійснювати своєчасну та повну оплату за добовий небаланс, здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у відповідача виник небаланс за травень 2022 року, який він самостійно не врегулював, позивач на підставі завантажених самим же відповідачем даних до інформаційної платформи оформив односторонній акт, а також розрахунок та рахунок-фактуру, які були надіслані АТ "Оператор ГРС "Львівгаз", однак останнім не оплачені.

Враховуючи відсутність доказів оплати, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 864 533,25 грн (з урахуванням коригуючого акта, який сформований на основі даних, поданих відповідачем) є обґрунтованими, та такими, що правомірно задоволені судом першої інстанції.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.13.5 договору від 04.02.2020 у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, суд зазначає, що розрахунок пені здійснено з врахуванням ч.6 ст. 232 ГК України по кожному місяцю окремо та є обґрунтованим на загальну суму 216 692,55 грн (а.с. 40 том І).

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки оплати основної суми боргу, позивач нарахував до стягнення з відповідача на його користь 3% річних в сумі 22 918,90 грн та 97 642,55 грн інфляційних втрат за період червень 2022 року по травень 2023 року (а.с. 40-41 том І).

Відповідач не спростував наданих позивачем розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат, не надавав у суді першої інстанції власного контррозрахунку.

З огляду встановлений факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати негативних щодобових небалансів, колегія суддів, перевіривши розрахунок нарахованих до стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних в сумі 22 918,90 грн та 97 642,55 грн інфляційних втрат за визначений позивачем період.

Твердження скаржника про те, що у спірний період між сторонами мали місце правовідносини, які були врегульовані технічною угодою від 31.01.2020, і що передача газу за актом приймання-передачі від 06.06.2022 АТ «Львівгаз» у травні 2022 року в об`ємі 32 951 658,4 м.куб прийнято саме на підставі цієї угоди, а не договору № , колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони 31.01.2020 уклали технічну угоду про умови приймання-передачі природного газу № (а.с. 209-219 том І). Ця угода визначає порядок приймання-передачі природного газу оператором газотранспортних систем (ТзОВ "Оператор ГТС") до газопроводів оператора газорозподільної системи (АТ "Оператор ГРС "Львівгаз") у точках виходу газотранспортної системи. В п. 1.2 цієї угоди сторони деталізували її предмет: засади обміну інформацією, порядок надання доступу до даних, встановлення гранично допустимих значень мінімального та максимального тиску газу, порядок визначення кількості природного газу, визначення та погодження точок відбору проб газу, фізико-хімічних показників природного газу, порядок перевірки (повірки) та введення в експлуатацію комерційних та контрольного вузла обліку, порядок обмеження (припинення) транспортування природного газу, порядок узгодження графіків та порядок проведення ремонтних робіт і робіт з модернізації, порядок проведення перерахунків обсягів газу під час виникнення нештатних та аварійних ситуацій, порядок визначення виробничо-технологічних витрат природного газу, порядок контролю визначення ФХП газу, порядок дій на випадок виникнення перебоїв у роботі суміжних систем, порядок взаємодії та контактні дані диспетчерських служб сторін, порядок обміну інформацією, порядок врегулювання суперечливих питань та інші питання.

Постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності на ринку природного газу, в тому числі Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. АТ "Львівгаз" як оператор ГРС провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором відповідно до ч. 2 ст.37 Закону "Про ринок природного газу".

Відповідно до пп. 27, 28 п. 2.2 Ліцензійних умов з розподілу при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: мати укладений з оператором ГТС договір транспортування природного газу відповідно до Типового договору транспортування, затвердженого НКРЕКП; здійснювати розрахунки із оператором ГТС за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу.

Взаємовідносини між оператором ГТС та оператором ГРМ, пов`язані з прийманням-передачею природного газу в точках виходу з ГТС до ГРМ, регулюються укладеним між ними договором на транспортування природного газу, який укладається за формою Типового договору транспортування, технічною угодою та відповідно до вимог Кодексу ГТС (абз.3 п.2 гл.1 розд.VI Кодексу ГРМ).

Згідно з п.4 гл.1 розд.І Кодексу ГТС доступ суб`єктів ринку природного газу до ГТС здійснюється на принципах, зокрема, надання оператором ГТС послуг доступу та приєднання виключно на договірних засадах.

А відтак, з наведеного вбачається, що відносини між операторами ГТС та ГРС базуються насамперед на договорі транспортування природного газу, укладення якого є обов`язковою умовою здійснення оператором ГРС діяльності з розподілу природного газу. Водночас укладення технічної угоди зумовлено необхідністю врегулювання особливостей обліку природного газу у точках входу та точках виходу між оператором ГТС та оператором ГРС. Однак, розрахунки здійснюються саме на підставі договору транспортування природного газу.

Окрім того, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна банківська довідка з якої вбачається, що АТ "Оператор ГРС "Львівгаз" 21.03.2023 оплатив ТОВ "Оператор ГТС" 4 242,40 грн за перевищення замовленої (договірної) потужності за травень 2022 року за договором від 04.02.2020 (а.с. 102-105 том І). Такі дії відповідача з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності спростовує аргументи скаржника про те, що в травні 2022 року йому не надавалися послуги транспортування газу. Адже, як зазначалося вище, доступ до потужності, (так само як і балансування системи), є складовими послуги транспортування природного газу.

Також колегія суддів, з посиланням на п.172 постанови Верховного суду від 03.04.2024 у справі № 907/749/19, вказує, що не може залишитися без урегулювання ситуація, коли особа спожила природний газ, проте нікому не оплатила його вартості, і жодна норма чинного законодавства України не надає право використовувати природний газ безоплатно.

Щодо доводів скаржника про необхідність надання позивачем доказів вчинення ним дій, спрямованих на врегулювання небалансу, та відхилення у функціонуванні ГТС, то колегія суддів з посиланням на постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 918/686/21 зазначає, що оператор ГТС не має доводити фактичне надання ним послуг шляхом надання доказів існування загрози цілісності ГТС, наявності в оператора ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача, докази понесення оператором ГТС реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факти купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

При цьому колегія суддів зазначає, що у разі розбіжностей між висновками, що містяться у постанові Верховного Суду, ухваленій колегію суддів, та висновками, які містяться у постанові, ухваленій Об`єднаною палатою, мають застосовуватися саме висновки об`єднаної палати.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).

Таким чином, суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Водночас, частини 1,3,4 ст. 13 ГПК України регламентують, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, за результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 ГПК України зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, з урахуванням ст.ст. 2, 13, 14, 76-79 ГПК України, судом апеляційної інстанції встановлено, що подані позивачем докази на підтвердження факту надання спірних послуг є більш вірогідними, ніж протилежні. Тобто, позовні вимоги є обґрунтовані, належними та допустимими доказами підтвердженні, в свою чергу відповідачем не спростовані, а відтак підлягають до задоволення.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Львівгаз» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2023 у справі № 914/2023/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст постанови складено 23.05.2024

Головуючий суддя Н.М.Кравчук

судді О.І.Матущак

О.С Скрипчук