ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.05.2024 Справа № 914/2720/23
Господарський суд Львівської області у складі судді Коссака С.М., за участю секретаря судового засідання Полюхович Х.М., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс (вх.№1621/24 від 24.04.2024р.)
про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу
у справі: №914/2720/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс, с. Старичі, Яворівський р-н, Львівська обл.
до відповідача: Комунального підприємства Комарнівської міської ради Комарно-Сервіс, м. Комарно, Львівська обл.
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комарнівська міська рада
про: стягнення заборгованості
за участю представників:
від позивача: Олійник Андріана Робертівна представник;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: Спесівов Олег Васильович представник
18.04.2024 року Господарським судом Львівської області за результатами розгляду справи №914/2720/23 ухвалено рішення про задоволення позову частково, закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 320 000,00грн. у звязку з відсутністю предмета спору та стягнуто з Комунального підприємства Комарнівської міської ради Комарно-Сервіс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс 377 327,76грн. основного боргу, 103 157,16грн. пені, 31 925,35грн. 3% річних, 123 789,47грн. інфляційних втрат та 11 864,04грн. судового збору.
Частиною восьмою статті 129 цього Кодексу встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно матеріалів справи, заявником у поданій позовній заяві надано суду попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, та у поданих заявах процесуального характеру зроблено заяву про подачу у встановлений строк заяви з доказами про витрати на правову допомогу. Позивачем таку заяву надіслано до суду 23.04.2024 року.
24.04.2024 року на електронну адресу суду представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс подано заяву (вх.№1621/24 від 24.04.2024р.) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з Комунального підприємства Комарнівської міської ради Комарно-Сервіс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс 59 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 25.04.2024року заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс (вх.№1621/24 від 24.04.2024р.) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 914/2720/23 призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.05.2024 року на 15:30 год. та зобов`язано заявника надати докази надіслання заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками крім на електронні адреси, на поштові адреси учасників справи.
Відповідно ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судове засідання 09.05.2024 року відповідач явку не забезпечив.
В судовому засіданні 09.05.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Позиція заявника (позивача)
Позиція відповідача.
Від відповідача до суду жодних заяв чи клопотань станом на час слухання справи не надходило. Матеріали справи містять докази направлення копії заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідачу.
Позиція третьої особи.
Обставини, встановлені судом
У поданій заяві (вх.№1621/24 від 24.04.2024р.) заявник просить стягнути 59 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом Олійник Андріаною Робертівною надано такі докази, а саме: договір про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018 року; додаткова угода №6 від 03.07.2023 року до Договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1233401; Акт про надану правничу допомогу №1/24 від 22.04.2024 року та докази надсилання даної заяви з додатками іншим учасникам справи як на відомі електронні адреси так і на поштові адреси.
Згідно додано Акт про надану правничу допомогу №1/24 від 22.04.2024 року адвокат Олійник Андріана Робертівна надала послуги з правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс, а саме: оформлення та подача позовної заяви від імені та в інтересах клієнта до КП «Комарно-Сервіс» про стягнення боргу, що сформувався з 01.12.2021 року за договором про централізоване водопостачання та водовідведення № 04/06/02 від 04.06.2020 року з розрахунком штрафних та компенсаційних втрат; оформлення та подача заяви про збільшення позовних вимог з розрахунком штрафних та компенсаційних втрат станом на 08.12.2023 року; оформлення та подача заяви про зменшення позовних вимог з розрахунком штрафних та компенсаційних втрат станом на 10.01.2024 року; оформлення та подача заяви про зменшення позовних вимог від 29.02.2024 року; оформлення та подача заяви про часткову відмову від позовних вимог від 17.04.2024 року; участь у 8 судових засіданнях (05.10.2023, 02.11.2023, 23.11.2023, 11.01.2024, 22.02.2024, 29.02.2024, 21.03.2024, 18.04.2024).
Розглянувши заяву, суд доходить висновку про таке.
Згідно зі ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінал ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує, що подані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з відповідача, оскільки цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.
Судом встановлено, що відповідно до п. 2.2 Договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018 року, укладеного з Адвокатським Бюро «Андріани Олійник», при надання правової допомоги у інших видах правової допомоги, в тому числі, та не виключно, розробка, аналіз, доповнення чи корекція поточних договорів клієнта, надання консультацій, складання правових висновків, представництво інтересів та супровід клієнта у правовідносинах з контрагентами клієнта, а також з органами державної влади чи місцевого самоврядування сторони погодили погодинну оплату у розмірі 800,00грн. за годину, якщо інше не буде погоджено додатково між сторонами. Остаточна вартість виконання замовлення клієнта погоджується у Акті про надану допомогу.
Пунктом 2.4. укладеного договору сторони визначили, що розмірі гонорару за цим договором за виконання кожного замовлення клієнта визначається сторонами у Додатковій угоді до цього договору, яка є невід`ємною його частиною.
Згідно п. 2 Додаткової угоди №6 до Договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018 року, сторони погодили, що гонорар виконавця за оформлення та подачу позовної заяви з розрахунком штрафних та компенсаційних втрат станом на день звернення до суду становить 30 000,00грн. За надання додаткової правничої допомоги в межах справи сторони погодили погодинну оплату гонорару виконавця у розмірі 2000,00грн. за годину. Остаточна вартість виконання замовлення клієнта погоджується в Акті про надану правничу допомогу.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України (розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи). Вказане положення відповідає приписам ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, в тому числі є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
У частині першій статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта, зокрема, в господарському судочинстві.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц.
Аналізуючи надані адвокатами послуг, господарський суд виходить із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходив з конкретних обставин справи та реального часу витраченого на справу (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Враховуючи практику Верховного Суду (пункти 4.12 - 4.14 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19) під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
В цьому аспекті суд звертає увагу на таке. Згідно доданого Акту про надану правничу допомогу №1/24 від 22.04.2024 року адвокат Олійник Андріана Робертівна надала послуги з правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс, а саме: оформлення та подача позовної заяви від імені та в інтересах клієнта до КП «Комарно-Сервіс» про стягнення боргу, що сформувався з 01.12.2021 року за договором про централізоване водопостачання та водовідведення № 04/06/02 від 04.06.2020 року з розрахунком штрафних та компенсаційних втрат; оформлення та подача заяви про збільшення позовних вимог з розрахунком штрафних та компенсаційних втрат станом на 08.12.2023 року; оформлення та подача заяви про зменшення позовних вимог з розрахунком штрафних та компенсаційних втрат станом на 10.01.2024 року; оформлення та подача заяви про зменшення позовних вимог від 29.02.2024 року; оформлення та подача заяви про часткову відмову від позовних вимог від 17.04.2024 року; участь у 8 судових засіданнях.
Одночасно, враховуючи результат ухваленого рішення у справі, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з урахуванням правил ст.129 ГПК, щодо визначення розміру судових витрат, суд доходить висновку про стягнення 21 002,65грн. витрат на правову допомогу, які розраховано судом пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Верховний Суд у постанові від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17 акцентує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Керуючись ст.126, 129, 221, 244 ГПК України, суд
1. Заяву про стягнення витрат на правничу допомогу (вх.№ 1621/24) задоволити частково.
3. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 16.05.2024 року.
Суддя Коссак С.М.