ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"16" травня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1692/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" про забезпечення позову у справі

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб", м. Коростень

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості з оплати поставленого за Договором поставки №1104 від 11.04.2024 товару у розмірі 2 350 225,05 грн.; пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (станом на 14.05.2024) у розмірі 20 805,27 грн. та 20% річних від простроченої суми (станом на 14.05.2024) у розмірі 15 411,31 грн. Також просить суд надати позивачу час протягом п`яти днів з моменту прийняття рішення для надання доказів понесених судових витрат та розподілити такі витрати. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов вказаного договору щодо повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою суду від 16.05.2024 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.06.2024 о 10:30.

Позивачем до суду була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" (Ідентифікаційний код 39147619) в межах суми позову 2 386 441,63 грн. та складається з суми заборгованості з оплати поставленого товару за Договором поставки №1104 від 11.04.2024 у розмірі 2 350 225,05 грн.., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (станом на 14.05.2024) у розмірі 20 805,27 грн. та 20 % річних від простроченої суми (станом на 14.05.2024) у розмірі 15 411,31 грн., які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, в тому числі, але не обмежуючись, на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 в АТ "ОКСІ БАНК".

В обґрунтування заяви позивач вказує на те, що у провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/1692/24 за позовом ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" до ТОВ "Твій Хліб" про стягнення 2 386 441,63 грн. Предметом позовної заяви є вимога про стягнення заборгованості за поставлений, проте не сплачений відповідачем товар за Договором поставки №1104 від 11.04.2024 у розмірі 2 350 225,05 грн. та штрафних санкцій, а саме пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (станом на 14.05.2024) у розмірі 20 805,27 грн. та 20 % річних від простроченої суми (станом на 14.05.2024) у розмірі 15 411,31 грн. Позивач вказує на те, що наразі відсутні підстави вважати, що відповідач виконає рішення суду добровільно, адже відповідач не вчиняє ніяких дій по погашенню заборгованості, про значну суму заборгованості відповідачу беззаперечно відомо. Станом на сьогодні законні вимоги ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" задоволено не було. Отже, ТОВ "Твій Хліб" не вживає жодних дій, які були б направлені на погашення або врегулювання заборгованості, чи то на її оспорювання, тобто, відповідач займає пасивну позицію, що, на переконання позивача, додатково свідчить про імовірність ускладнення виконання судового рішення. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.05.2024, ТОВ "Твій Хліб" на праві власності не належать жодні об`єкти нерухомого майна. Отже, очевидно, що після задоволення позову, у випадку відсутності коштів у відповідача, рішення суду залишиться невиконаним, адже майно на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" у відповідача відсутнє. Виконання рішення суду можливо лише за наявності грошових коштів у відповідача. У разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, відповідач матиме безумовну можливість розрахуватись з позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. З огляду на те, що відповідач не має наміру добровільно погасити борг, позивач має обґрунтовані побоювання, що, будучи обізнаним про дане судове провадження, відповідач вчинить дії, направлені на перешкоджання виконанню рішення суду.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Водночас, частиною 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність необхідності виклику до суду представника заявника для дачі пояснень та/або призначення для розгляду заяви про забезпечення позову судового засідання з викликом представників сторін.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Верховний Суд у постанові у справі №910/13208/19 від 16.09.2020 вказав, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини третя статті 13 ГПК України).

Як встановлено судом, предметом позову у цій справі є вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів у розмірі 2 386 441,63 грн.

У свою чергу, позивач, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення посилається на те, що відповідачем не вчиняється жодних заходів задля погашення заборгованості за договором поставки №1104 від 11.04.2024. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.05.2024, ТОВ "Твій Хліб" на праві власності не належать жодні об`єкти нерухомого майна.

У постановах Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22 та від 03.08.2023 у справі №910/1756/23 наявний правовий висновок, згідно з яким у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Отже у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22 від 14.12.2022 у справі №922/1369/22.

За вказаних обставин, із врахуванням наданих позивачем до заяви про забезпечення позову доказів, господарський суд погоджується із позивачем, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми позову у розмірі 2 386 441,63 грн забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки виконання у майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Тобто, забезпечення позову в даному випадку виступає запорукою виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, а тому вимоги про забезпечення позову є співмірними позовним вимогам.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Окрім того, арешт коштів на рахунках означає, що грошові кошти залишаються у власності відповідача і знерухомлюються з метою недопущення виведення грошових коштів з рахунків боржника й уникнення виконання судового рішення у майбутньому, якщо судове рішення буде постановлено на користь позивача. Тобто, можливість боржника розпоряджатися грошовими коштами обмежується лише на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору рішення у справі "Кюблер проти Німеччини" від 13 січня 2011 року заява № 32715/06), Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Враховуючи вищевикладене, оскільки, суд дійшов висновку, що обрані позивачем заходи забезпечення позову є співмірними і відповідають критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності, забезпечують збалансованість інтересів учасників спірних правовідносин, запобігають порушенням у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу, відповідають інституту забезпечення позову в господарському процесі, заява ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч.1 ст.141 ГПК України), відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 14, 20, 73, 74, 79, 86, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" (ідентифікаційний код 39147619) в межах суми позову 2 386 441,63 грн. та складається з суми заборгованості з оплати поставленого товару за Договором поставки №1104 від 11.04.2024 у розмірі 2 350 225,05 грн.., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (станом на 14.05.2024) у розмірі 20 805,27 грн. та 20 % річних від простроченої суми (станом на 14.05.2024) у розмірі 15 411,31 грн., які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, в тому числі, але не обмежуючись, на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 в АТ "ОКСІ БАНК".

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (61172, м. Харків, вулиця Роганська, 151, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вулиця Шолом-Алейхема, 62, ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом трьох років.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст. ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвала підписана 16 травня 2024 року.

Суддя Погорелова О.В.