ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20.05.2024м. ДніпроСправа № 904/2075/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія Продукт" (м. Лубни Полтавської області)

про забезпечення позову

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія Продукт" (м. Лубни Полтавської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром" (м. Кам`янське Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором поставки товарів та виконання робіт (надання послуг) № 2 від 23.09.2022 у загальному розмірі 3 268 352 грн. 00 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гармонія Продукт" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки товарів та виконання робіт (надання послуг) № 2 від 23.09.2022 у загальному розмірі 3 268 352 грн. 00 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 2 176 000 грн. 00 коп. - основний борг;

- 1 092 352 грн. 00 коп. - неустойка.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки товарів та виконання робіт (надання послуг) № 2 від 23.09.2022 в частині повної та своєчасної поставки товарів, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 2 176 000 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов`язання, на підставі пункту 5.1. договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача неустойку за період прострочення з 24.12.2022 по 08.05.2024 в сумі 1 092 352 грн. 00 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Ухвалою суду від 13.05.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія Продукт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром" про стягнення заборгованості за договором поставки товарів та виконання робіт (надання послуг) № 2 від 23.09.2022 у загальному розмірі 3 268 352 грн. 00 коп. було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме подання до суду: доказів сплати судового збору в сумі 39 220 грн. 22 коп. з інформацією про його зарахування до спеціального фонду державного бюджету; доказів надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром" копії позовної заяви і доданих до неї документів з поіменним переліком предметів та фіскальний чек.

У подальшому, від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення позову (вх. суду № 24130/24 від 16.05.2024), в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром" у розмірі 3 268 352 грн. 00 коп., які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на таке:

- станом на день подання позову відповідачем не поставлено товар на загальну суму 2 176 000 грн. 00 коп., що було сплачено відповідно до платіжного доручення № 1 від 26.09.2022, у зв`язку з чим позивачем нараховано штрафні санкції, узгоджені пунктом 5.1 договору, а саме: неустойку у розмірі 0,1% від вартості недопоставлених товарів у розмірі 1 092 352 грн. 00 коп., тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав;

- зважаючи на те, що відповідач має значну заборгованість перед позивачем у розмірі 3 268 352 грн. 00 коп., та не вживає жодних документально підтверджених дій, спрямованих на її погашення, позивач має обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову;

- предметом поданого позову є: стягнення попередньої оплати за непоставлений товар та штрафних санкцій за порушення строків поставки товару у загальному розмірі 3 268 352 грн. 00 коп. Позивач має підстави вважати, що у випадку задоволення позову, виконання рішення може бути утруднене, оскільки відповідач має невиконані грошові зобов`язання, а тому допускає що грошові кошти може бути відчужено ним для уникнення відповідальності за господарським зобов`язанням;

- заявник зазначає, що відповідно до фінансової звітності відповідача його показники за 2020-2023 роки наступні: показники за 2023 рік: дохід: 568 100 грн., чистий прибуток: 30 200 грн., активи: 2 196 600 грн., зобов`язання: 1 739 200 грн.; показники за 2022 рік: дохід: 2 003 600 грн., чистий прибуток: 82 700 грн., активи: 2 337 400 грн., зобов`язання: 1 783 600 грн., показники за 2021 рік: дохід: 3 371 300 грн., чистий прибуток: 316 900 грн., активи: 1 314 400 грн., зобов`язання: 678 200 грн.; показники за 2020 рік: дохід: 6 275 800 грн., чистий прибуток: 535 100 грн., активи: 1 164 100 грн., зобов`язання: 608 500 грн. З вказаного вбачається, що з кожним роком розмір невиконаних зобов`язань відповідача стає більшим, що свідчить про його недобросовісність як контрагента;

- з огляду на те, що саме відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, і позивач змушений звертатися за захистом порушених відповідачем прав до суду, з урахуванням того, що за відповідачем вбачається суттєвий розмір заборгованості за невиконаними зобов`язаннями, позивач вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром" у розмірі 3 268 352 грн., які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром".

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви,

ВСТАНОВИВ:

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Разом з тим, статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням зазначених принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою.

В матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони в процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення боржником дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з кредитором, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення боржника від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, всупереч вищевказаних положень чинного законодавства заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром" у розмірі 3 268 352 грн. 00 коп., які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікіта-Ром", може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Гармонія Продукт" посилається на те, що виконання рішення може бути утруднене, оскільки відповідач має невиконані грошові зобов`язання, а тому допускає, що грошові кошти може бути відчужено ним для уникнення відповідальності за господарським зобов`язанням, а також, зазначає, що відповідно до фінансової звітності відповідача його показники за 2020-2023 роки наступні: показники за 2023 рік: дохід: 568 100 грн., чистий прибуток: 30 200 грн., активи: 2 196 600 грн., зобов`язання: 1 739 200 грн.; показники за 2022 рік: дохід: 2 003 600 грн., чистий прибуток: 82 700 грн., активи: 2 337 400 грн., зобов`язання: 1 783 600 грн., показники за 2021 рік: дохід: 3 371 300 грн., чистий прибуток: 316 900 грн., активи: 1 314 400 грн., зобов`язання: 678 200 грн.; показники за 2020 рік: дохід: 6 275 800 грн., чистий прибуток: 535 100 грн., активи: 1 164 100 грн., зобов`язання: 608 500 грн., тому з кожним роком розмір невиконаних зобов`язань відповідача стає більшим, що свідчить про його недобросовісність як контрагента

При цьому, заявником не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, за захистом яких він звернувся. Більше того, позивачем не вказано жодного конкретного факту вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від майбутнього виконання рішення суду, як і не надано жодного доказу існування таких обставин.

Таким чином, заявником не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування певного виду забезпечення позову, а лише зазначено про те, що виконання рішення може бути утруднене, оскільки відповідач має невиконані грошові зобов`язання, а тому допускає, що грошові кошти може бути відчужено ним для уникнення відповідальності за господарським зобов`язанням.

Однак, враховуючи те, що вказані обставини не підтверджені належними доказами, останні мають характер необґрунтованого припущення.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заінтересованої особи до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гармонія Продукт" в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.05.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний - 20.05.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко