РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2024Справа № 910/12612/23
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «СОФАРМА» в особі представництва «СОФАРМА» АД в Україні

до Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Ігорівни

про стягнення 16 679,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «СОФАРМА» в особі представництва «СОФАРМА» АД в Україні (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Ігорівни (відповідач) про стягнення 16 679,00 грн., у тому числі 14 676,00 грн. інфляційних втрат, 2 003,00 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором суборенди №1/18.10 від 17.10.2018 в частині своєчасного повернення гарантійного платежу після повернення приміщення з суборенди на умовах, визначених даним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12612/23, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

12.10.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог.

01.01.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі.

05.01.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що відповідач не навів підстав, з яких він заперечує проти заявлених позовних вимог. Крім того, позивачем подані заперечення на заяву відповідача про зупинення провадження у справі.

Розглянувши заяву відповідача про зупинення провадження у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи предмет та підстави позовних вимог, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі № 910/12612/23 до вирішення справи № 910/19572/21.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 між ФОП Мельник Г.І. (суборендодавець) та АТ «Софарма» (суборендар) укладено договір суборенди № 1/18.10, за умовами якого суборендодавець передає, а суборендар приймає у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, буд. 9, зона 2 (далі - об`єкт оренди).

Згідно з п. 1.1 договору об`єкт оренди знаходиться у користуванні суборендодавця відповідно до договору оренди від 06.06.2018, укладеного між суборендодавцем і ТОВ «МЛК».

Відповідно до п. 1.4 договору на момент передачі об`єкт суборенди не потребує капітального та поточного ремонту.

Як погоджено сторонами в п. 2.1 договору, об`єкт оренди передається в користування суборендарю для розміщення офісних приміщень, при цьому суборендар не має права змінювати цільове використання майна без письмової згоди суборендодавця (п. 2.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору останній укладений з моменту його підписання сторонами і діє до 01.10.2021.

Строк суборенди становить 2 роки 11 місяців з моменту передачі об`єкту суборенди суборендарю за актом приймання-передачі (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору розмір орендної плати складається з фіксованої та змінної частин, при цьому компенсація комунальних послуг є складовою змінної частини орендної плати. Розмір фіксованої орендної плати на місяць на момент підписання договору складає еквівалент 1 467 доларів США. Розмір орендної плати за користування об`єктом суборенди складає 1 467 доларів США на місяць без ПДВ.

Плата встановлена з розрахунку 29,34 доларів США за 1 кв. м. на місяць.

Винагорода за адміністрування та обслуговування орендованого об`єкту суборенди складає 5,25 %, що є еквівалентом 77,02 доларів США від суми орендної плати та є невід`ємною частиною орендної плати.

Сума фіксованої щомісячної орендної плати разом з винагородою складає 1 544,02 в еквіваленті доларів США. Розмір фіксованої орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць (із розрахунку такої орендної плати за повний календарний місяць) пропорційно зміні курсу долара США, встановленому НБУ станом на останній робочий день місяця, попереднього за розрахунковим.

У день підписання акту приймання-передачі суборендар повинен оплатити одноразово суму коштів у 1 544,02 в еквіваленті доларів США, що є гарантійним платежем у рахунок належних з нього платежів, яка повертається суборендарю протягом 5 робочих днів з дати підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди суборендодавцю або не повертається у разі порушення суборендарем своїх зобов`язань та на умовах, визначених цим договором. Вказаний в цьому пункті договору платіж має бути внесений не пізніше 31.10.2018.

Сума визначеної договором орендної плати та гарантійного платежу вноситься суборендарем на рахунок суборендодавця в гривнях України та визначається в еквіваленті 3 088,04 доларів США.

Крім фіксованої частини орендної плати, суборендар додатково сплачує суборендодавцю змінну частину орендної плати, що дорівнює вартості спожитих суборендарем електроенергії, послуг водопостачання, водовідведення за даними лічильників, інших комунальних послуг та є невід`ємною частиною орендної плати.

Згідно з п. 4.1.1 договору Оплата за електроенергію сплачується авансовим платежем згідно з встановленим лімітом та рахунком на відшкодування вартості спожитої електроенергії протягом 3-х робочих днів після отримання рахунку, але не пізніше 25 числа поточного місяця.

Пунктом 4.3 договору визначено, що першим днем строку, за який суборендар повинен вносити плату за користування приміщенням згідно з договором, є день підписання сторонами акту прийому-передачі в оренду приміщення, а останнім днем - день підписання сторонами акту приймання-передачі з оренди приміщення.

Відповідно до п. 4.7 договору, суборендодавець має право в односторонньому порядку зарахувати гарантійний платіж в рахунок погашення можливих збитків, сплати неустойки (пені, штрафу), інших платежів у разі їх виникнення внаслідок порушення суборендарем положень договору, за умови повідомлення про це суборендаря в письмовій формі за 3 робочих дні до такого зарахування.

У випадку, якщо в суборендаря не виникло зазначених вище зобов`язань зі сплати неустойки та/або відшкодування збитків, а також заборгованості перед суборендодавцем в зв`язку з цим договором, що не були оплачені суборендодавцеві, сума гарантійного платежу повертається суборендарю протягом 5-х робочих днів з дати підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди.

За змістом п.п. 5.1, 5.2, 5.5 Договору передача об`єкта суборенди здійснюється уповноваженими представниками сторін у строк з 01.10.2018 по 31.10.2018 включно за умови своєчасного виконання суборендарем зобов`язань, встановлених п. 4.3 договору, що оформляється актом прийому-передачі об`єкта суборенди. Повернення об`єкта суборенди після закінчення строку суборенди оформляється актом прийому-передачі об`єкта суборенди, що складається й підписується представниками сторін у день закінчення строку суборенди, за умови виконання суборендарем умов п. 5.6 - п. 5.8 цього договору щодо стану об`єкта оренди.

Згідно з п. 5.6 договору об`єкт суборенди повинен бути повернений суборендодавцю в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, також передбачено обов`язок відшкодувати суборендодавцю збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта суборенди з вини суборендаря. При цьому сторони погоджуються та виходять з того, що документом, який підтверджує первинний стан об`єкта оренди, є відповідний акт прийому-передачі об`єкта суборенди.

Відповідно до п. 5.7 договору сторони зобов`язані за 20 календарних днів до закінчення строку дії цього договору, за відсутності згоди сторін про продовження цього договору або при достроковому його розірванні (в тому числі шляхом дострокового звільнення суборендарем об`єкта суборенди), створити спільну комісію для огляду об`єкта суборенди з метою його подальшого прийняття. За наслідками огляду об`єкта суборенди сторони складають та підписують акт огляду, в якому зазначають стан об`єкта суборенди, встановлене в ньому обладнання та враховують здійснені суборендарем поліпшення об`єкта суборенди (якщо такі мали місце), виявлені несправності та недоліки об`єкта суборенди.

На виконання умов договору відповідач передав, а позивач прийняв у тимчасове платне користування об`єкт оренди.

30.09.2021 сторонами підписано акт, згідно з яким позивачем у присутності власника приміщення передано відповідачу об`єкт оренди.

Акціонерне товариство "Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні (далі - АТ "Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом, у якому, з урахування заяви про збільшення розміру позовних вимог, викладено прохання стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Ігорівни (далі - ФОП Мельник Г.І., відповідач) 45 170,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на неповернення відповідачем гарантійного платежу, сплаченого на виконання умов укладеного сторонами договору суборенди № 1/18.10 від 17.10.2018.

В подальшому ФОП Мельник Г.І. звернулась із зустрічною позовною заявою до АТ "Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні про стягнення 45 310,58 грн (з яких: 41 472,54 грн - основний борг, 2 457,67 грн - пеня, 419,27 грн - 3% річних, 961,10 грн - інфляційна складова боргу).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 910/19580/21 первісний позов задоволено частково: стягнуто з ФОП Мельник Ганни Ігорівни на користь ТОВ "Софарма Україна" суму коштів у розмірі 43 513, 57 грн. та судовий збір у розмірі 2 186,75 грн., в іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Гарантійний платіж було сплачено відповідачем 19.04.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем допущено неналежне виконання грошових зобов`язань щодо повернення гарантійного платежу, у зв`язку із чим на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховані інфляційні втрати та 3% річних за період з 06.10.2021 по 18.04.2023.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до норм статей 598 - 609 Цивільного кодексу України, рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання. У той же час, приписи статті 625 Цивільного кодексу України не заперечують звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суми інфляційних та процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 910/19580/21 стягнуто з ФОП Мельник Ганни Ігорівни на користь позивача 43 513, 57 грн. гарантійного платежу.

Відповідно до п. 4.7 договору якщо у суборендаря не виникло зобов`язань зі сплати неустойки та/або відшкодування збитків, а також заборгованості суборендаря перед суборендодавцем у зв`язку з цим договором, що не були оплачені, то сума гарантійного платежу, сплачена в порядку, передбаченому договором порядку, повертається суборендарю протягом 5-х робочих днів з дати підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди.

Як вбачається із матеріалів справи, акт прийому-передачі об`єкту оренди підписаний сторонами 30.09.2021.

Із означеного слідує, що суборендодавець зобов`язаний був повернути гарантійний платіж у строк - до 07.10.2021 включно.

Як вбачається з виписки по рахунку позивача, відповідачем здійснено перерахування гарантійного внеску у розмірі 43 513,57 грн. на рахунок позивача 19.04.2023.

Відтак, відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з повернення гарантійного платежу у розмірі 43 513,57 грн. у період з 08.10.2021 по 18.04.2023.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 14 675,71 грн. інфляційних втрат та 1 995,66 грн. 3 % річних за розрахунком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене вище, позовні вимоги Акціонерного товариства «СОФАРМА» в особі представництва «СОФАРМА» АД в Україні до Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Ігорівни підлягають частковому задоволенню у розмірі 14 675,71 грн. інфляційних втрат та 1 995,66 грн. 3 % річних.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Акціонерного товариства «СОФАРМА» в особі представництва «СОФАРМА» АД в Україні до Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Ігорівни про стягнення 16 679,00 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Ігорівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «СОФАРМА» (1220, Болгарія, м. Софія, вул. Ілієнське шосе, 16) в особі представництва «СОФАРМА» АД в Україні (01103, м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2 кв. 43, ідентифікаційний код 21677876) 14 675 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 71 коп. інфляційних втрат, 1 995 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 66 коп. 3 % річних, 2 682 (дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.05.2024.

Суддя С. В. Стасюк