ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/562/24

За позовом Управління комунальної власності Чернівецької міської ради м. Чернівці

до відповідача Чернівецької обласної партійної організації Всеукраїнського об`єднання «Батьківщина» м. Чернівці

про стягнення 44441,51 грн., розірвання договору та звільнення приміщення

Суддя Бутирський А.А.

при секретарі Вівчарюк І.Б.

Представники сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Управління комунальної власності Чернівецької міської ради м. Чернівці звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької обласної партійної організації Всеукраїнського об`єднання «Батьківщина» м. Чернівці про стягнення 44441,51 грн. заборгованості (основний боргу у сумі 39082,94 грн. та 5358,58 грн. пені), розірвання договору оренди № 243 від 08.08.2013 р. та звільнення приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 21.02.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.03.2024 р.

Ухвалою від 11.03.2024 р. розгляд справи відкладено на 27.03.2024 р., а ухвалою від 27.03.2024 р. на 15.04.2024 р.

Ухвалою від 15.04.2024 р. закрито підготовче провадження у справі, її розгляд призначено на 06.05.2024 р.

У судове засідання 06.05.2024 р. сторони не з`явилися, проте у поданих клопотаннях просили розглядати справу за їх відсутності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не сплачує орендну плату понад три місяці (з 01.07.2023 р. по 31.01.2024 р.), що є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що заборгованість з орендної плати перед позивачем відсутня. Також відповідач вказує на те, що позивач зловживає процесуальними правами, що підтверджується поданням чотирьох ідентичних заяв.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом економіки Чернівецької міської ради, правонаступником якого є Управління комунальної власності Чернівецької міської ради та Чернівецькою обласною партійною організацією Всеукраїнського об`єднання Батьківщина укладено договір оренди №243 від 08.08.2013 (далі - Договір) нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2 кв.м з метою використання його під офіс.

Дане нежитлове приміщення передано в оренду на підставі акту прийому-передачі від 25.02.1999.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії CAE №254073 від 16.12.2011, нежитлове приміщення першого поверху в житловому будинку літ. А, загальною площею 60,20 кв. м., в тому числі приміщення 1-1 1-5 за адресою АДРЕСА_1 перебуває у власності Територіальної громади м. Чернівці на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №786/21 від 13.12.2011.

У разі припинення або розірвання цього Договору та в разі не продовження його на новий термін орендар сплачує орендну плату по день передачі орендодавцеві об`єкта оренди за актом приймання-передання. (п.2.15)

Пунктом 7.2 передбачено, що цей договір припиняється в разі закінчення строку, на який його укладено.

У разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну умов до цього договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, якщо інше не встановлено законодавством (п. 7.7. Договору).

Додатковим договором №1 від 19.07.2016 продовжено дію договору оренди нерухомого майна №243 від 08.80.2013 до 06.06.2019.

01.04.2019 укладено додатковий договір про зміну орендодавця на Департамент розвитку Чернівецької міської ради, який є правонаступником Департаменту економіки Чернівецької міської ради в частині діючих договорів оренди нежилих приміщень.

Додатковим договором №2 від 27.06.2019 дію договору оренди №243 від 08.08.2013 продовжено до 07.05.2022.

01.07.2021 укладено додатковий договір до договору оренди нерухомого майна №243 від 08.08.2013, згідно якого замінено сторону Договору, а саме слова Департамент розвитку Чернівецької міської ради… замінено словами Управління комунальної власності Чернівецької міської ради….

Відповідно до п. 5.5 Договору несплата орендної плати протягом трьох місяців із дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання цього Договору на вимогу позивача.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 08.02.2023 р. у справі № 926/3209/22, що набрало законної сили, у задоволенні позову Управління комунальної власності Чернівецької міської ради до Чернівецької обласної партійної організації Всеукраїнського об`єднання Батьківщина про звільнення приміщення відмовлено.

Даним рішенням встановлено, що Договір оренди №243 від 08.08.2013 вважається автоматично продовженим в силу положень постанови Кабінету Міністрів України № 634 Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану від 27.05.2022 на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану в силу прямої норми закону, що не потребує документального переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у Договір.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 18.12.2023 р. у справі № 926/3202/23, що набрало законної сили, вирішено стягнути з Чернівецької обласної партійної організації всеукраїнського об`єднання «Батьківщина» на користь управління комунальної власності міської ради пеню в сумі 6563,52 грн. за період до 01.07.2023 р.

У подальшому заборгованість відповідачем не сплачувалась, що призвело до виникнення боргу у сумі 39082,94 грн. за період з 01.08.2023 р. по 31.01.2024 р.

Також відповідачеві було нараховано пеню у сумі 5358,58 грн. за несвоєчасну сплату орендних платежів за період з 01.07.2023 р. по 31.01.2024 р.

Загальна сума заборгованості становить 44441,52 грн., яка сплачена відповідачем лише 03.05.2024 р.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у частині стягнення з відповідача 44441,52 грн. за відсутністю предмету спору.

У решті вимог позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зі змісту позовної заяви та встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли правовідносини, які випливають з оренди комунального майна.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (часина 1 статті 759 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення закріплені у частині 1 статті 283 Господарського кодексу України, частині 1 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною 5 цієї статті встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до часини 1 статті 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Положеннями частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, в силу частини 1 статті 19 цього ж закону, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (частина 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені статтею 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судовим слуханням встановлено, що відповідач не сплачував орендну плату за період з 01.08.2023 р. по 31.01.2024 р.

Сплативши вказану заборгованість 03.05.2024 р., відповідач фактично визнав наявність боргу за вказаний період.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до п. 5.5 Договору несплата орендної плати протягом трьох місяців із дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання цього Договору на вимогу позивача.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, є правом, а не обов`язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов`язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, останній не сплачував орендну плату протягом семи місяців.

У цьому контексті суд звертає увагу на положення частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Що стосується істотності порушення умов договору, то в цій частині слід звернути увагу на мету укладення договору найму нерухомого майна. Наймодавець, вступаючи в договірні відносини, розраховує, зокрема, на належне і своєчасне виконання умов договору оренди, в тому числі в частині внесення орендної плати. Суттєве порушення фінансової дисципліни наймачем очевидно є істотним порушенням та підставою для розірвання такого договору в судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані який було обумовлено договором.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище. Крім того слід зазначити, що в діях позивача відсутні ознаки зловживання процесуальними правами (у справі № 926/3209/22 предметом спору було звільнення приміщення; у справі № 926/3202/23 предметом спору було стягнення заборгованості, розірвання договору та звільнення приміщення, при цьому позов задоволено частково, а сума боргу погашена у ході розгляду справи).

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі у частині стягнення з відповідача 44441,52 грн.

3. Розірвати договір оренди № 243 нерухомого майна від 08.08.2013 року, укладений між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та Чернівецькою обласною партійною організацією Всеукраїнського об`єднання «Батьківщина».

4. Зобов`язати Чернівецьку обласну партійну організацію Всеукраїнського об?єднання «Батьківщина» (вул. Кафедральна, 8/1, м. Чернівці, ) звільнити приміщення, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Кафедральна, 8/1.

5. Стягнути з Чернівецької обласної партійної організації Всеукраїнського об`єднання «Батьківщина», , вул. Кафедральна, буд. 8/1, м. Чернівці на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, , вул. Петровича Якоба, буд. 18, м. Чернівці 6056,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.05.2024 р.

Суддя А.А. Бутирський