РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2024Справа № 910/1391/24

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Адвокатського об`єднання "Правовий шлях"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

про зобов`язання надати відповідь,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокатське об`єднання "Правовий шлях" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі", в якій просить суд зобов`язати відповідача надати інформацію (документи) у відповідь на адвокатський запит № 17/05/23 від 17.05.2023, а саме:

- надати інформацію щодо назви та номеру лінії електропередачі, яка зображена на фото (яке додається до запиту) та розташована на території села Лебедівка Вишгородського району Київської області і частково розміщена в межах земельної ділянки з кадастровим номером :32:029:0158 (станом на сьогодні земельна ділянка з кадастровим номером :32:029:0002);

- надати інформацію щодо дати побудови та введення в експлуатацію лінії електропередачі за № ЛР 769 в селі Лебедівка Вишгородського району Київської області та яка частково розміщена в межах земельної ділянки з кадастровим номером :32:029:0158 (станом на сьогодні земельна ділянка з кадастровим номером :32:029:0002);

- вищезазначену інформацію (документи) надати адвокату Колодію О.М. протягом п`яти робочих днів за адресою: 07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Київська, буд. 10 або передати особисто.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 12.05.2023 ним, як адвокатом Приватного підприємства "Падді", було направлено на адресу відповідача адвокатський запит, в якому позивач просив надати інформацію і документи. У відповідь на вказаний запит адвокат Колодій О. М. отримав лист за вих. № 08/100/5758 від 25.05.2023, в якому відповідач відмовив у наданні запитуваної інформації, як інформації з обмеженим доступом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1391/24, справу визнано малозначною, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Судом встановлено, що ухвала про відкриття провадження в справі від 13.02.2024 була направлена та доставлена до електронного кабінету сторін у справі 15.02.2024 (00:47), що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про доставку відповідного електронного листа.

27.02.2024 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Станом на поточну дату інших заяв та/або доказів від сторін на підтвердження своїх вимог та заперечень, в тому числі клопотань процесуального характеру до Господарського суду міста Києва не надходило.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 3896/10 від 19.02.2009, виданим Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури на підставі рішення № 183 від 19.02.2009, який в свою чергу є управляючим партнером Адвокатського об`єднання "Правовий шлях".

12.05.2023 між Адвокатським об`єднанням «Правовий шлях» (далі - позивач) та Приватним підприємством "Падді" було укладено Договір про надання правової допомоги №12/05/23, за умовами якого адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги, а саме складання звернень (заяв, скарг, запитів, пропозицій) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :32:029:0158, які будуть направлені до органів державної влади та підприємств, установ та організацій різної форми власності (органів Держгеокадастру, сільських рад, місцевих державних адміністрацій).

Позивач зазначає, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 328716860 від 11.04.2023 земельна ділянка з кадастровим номером :32:029:0158 загальною площею 1,5461 га на праві власності належить Приватному підприємству "Падді" на підставі Договору дарування № 573 від 31.03.2016.

За доводами позивача, у грудні 2023 року земельну ділянку з кадастровим номером :32:029:0158 загальною площею 1,5461 га власник - Приватне підприємство "Падді" поділило на дві окремі земельні ділянки: з кадастровим номером :32:029:0001, площею 0,0666 га та з кадастровим номером :32:029:0002, площею 1,4795 га, які зареєстровано за власником Приватним підприємством "Падді" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 218 та № 218 відповідно.

Однак, Приватному підприємству "Падді" стало відомо, що відповідачем було побудовано лінію електропередач за № ЛР 769 та поставлено стовпи на вказаній земельній ділянці (раніше земельна ділянка з кадастровим номером :32:029:0158, станом на сьогодні земельна ділянка з кадастровим номером :32:029:0002) без погодження з її власником, що підтверджується долученими до матеріалів справи фотографіями.

18.05.2023 позивач звернувся до відповідача з адвокатським запитом за № 17/05/23 від 17.05.2023, у якому просив надати інформацію та документи наступного змісту:

"1. Надати інформацію щодо назви та номеру лінії електропередачі, яка зображена на фото (яке додається до запиту) та розташована на території села Лебедівка Вишгородського району Київської області і частково розміщена в межах земельної ділянки з кадастровим номером :32:029:0158;

2. Надати інформацію щодо дати побудови та введення в експлуатацію лінії електропередачі за № ЛР 769 в селі Лебедівка Вишгородського району Київської області та яка частково розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :32:029:0158.

Вищезазначену інформацію та документи позивач просив надіслати адвокату Колодію О.М. протягом п`яти робочих днів на адресу: 07301, Київська обл., Вишгородський р-н., м. Вишгород, вул. Київська, буд. 10 або передати йому особисто.

Позивач зазначає, що вищевказана інформація необхідна для пред`явлення Приватним підприємством "Падді" до суду позову до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :32:029:0002, площею 1,4795 га, що розташована в селі Лебедівка Вишгородського району Київської області, яка перебуває у власності Приватного підприємства "Падді" () у відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав № 360627357 від 01.01.2024.

Однак, у відповідь на адвокатський запит, позивач отримав лист за вих. № 08/100/5758 від 25.05.2023, яким Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" відмовило надати запитувану інформацію, зазначивши про те, що відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом, у свою чергу запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом і в такому випадку відповідач не зобов`язаний її надавати.

За твердженням позивача, станом на день звернення з цим позовом до суду щодо земельної ділянки з кадастровим номером :32:029:0002, площею 1,4795 га наявне обмеження, санітарно-захисна зона від ліній електропередач, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру № НВ-023 від 21.12.2023.

Враховуючи наведене, Приватне підприємство "Падді", як власник земельної ділянки, немає можливості повноцінно користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, зокрема не може збудувати нежитлову будівлю на зазначеній земельній ділянці.

Позивач зазначає, що відмова відповідача у наданні адвокату інформації з причин віднесення її до інформації з обмеженим доступом є безпідставною та порушує професійне право адвоката на отримання інформації за допомогою адвокатського запиту, а також не узгоджується з положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що у зазначеному адвокатському запиті позивача запитувалася інформація та документи у зв`язку із наданням правової допомоги клієнту - Приватному підприємству "Падді", проте запитувана інформація та документи стосувалися іншої особи. Крім того, Приватне підприємство "Падді", в інтересах якого був направлений адвокатський запит, як позивач у майбутньому спорі не позбавлений права звернутись в межах майбутньої судової справи з клопотаннями про витребування необхідних доказів у Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі". Також відповідач звертає увагу суду на непідвідомчість цієї справи господарському суду, оскільки в даному випадку відсутній спір про право. Враховуючи наведене, відповідач просить суд закрити провадження в цій справі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" клієнтом є фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У відповідності до частини 3 статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" право звертатися з адвокатськими запитами є одним з професійних прав адвоката, яке він реалізує під час здійснення адвокатської діяльності «для належного виконання договору про надання правової допомоги».

Однак це професійне право адвокат реалізує лише для надання правової допомоги клієнту, а не у власних інтересах.

У позовній заяві позивач вказав, що з адвокатським запитом від 18.05.2023 він звертався до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" саме з метою того, щоб отримати інформацію, яка необхідна для пред`явлення Приватним підприємством "Падді" позову до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :32:029:0002, площею 1,4795 га, що розташована в селі Лебедівка Вишгородського району Київської області, яка перебуває у власності Приватного підприємства "Падді".

Суд зазначає, що згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Вказана позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 та від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Суд констатує, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді зобов`язання надати інформацію та копії документів на адвокатський запит не може привести до відновлення/захисту прав Приватного підприємства "Падді" як власника земельної ділянки з кадастровим номером :32:029:0002, площею 1,4795.

Заявлений позивачем позов не спрямований на вирішення спору між суб`єктами господарювання, а саме між Приватним підприємством "Падді" та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі" з приводу усунення перешкод у користуванні вищезазначеною земельною ділянкою, а фактично направлений лише на одержання доказів, які можуть бути в подальшому використані для доведення Приватним підприємством "Падді" своїх позовних вимог у разі подання ним відповідного позову.

Тобто, в даному випадку адвокатський запит від 18.05.2023 стосується інформації, яка може мати доказове значення у разі ініціювання Приватним підприємством "Падді" позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :32:029:0002, площею 1,4795 га, що розташована в селі Лебедівка Вишгородського району Київської області, яка перебуває у власності Приватного підприємства "Падді" () відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 360627357 від 01.01.2024.

Вважаючи, що Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" порушило право Приватного підприємства "Падді" на повноцінне користування та розпорядження вищезазначеною земельною ділянкою, останнє не позбавлене права та можливості ініціювати позов до відповідача та в межах розгляду відповідної справи подавати клопотання про витребування необхідних доказів з метою доведення своїх вимог.

В свою чергу, професійне право адвоката захищається встановленою законом відповідальністю за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит.

Так, відповідно до статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді зобов`язання надати інформацію та копії документів на адвокатський запит не є ефективним, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Інші доводи сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору впливу не мають.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 233, 237, 238, 240 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.05.2024.

Суддя О.В. Нечай