ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" травня 2024 р. Справа№ 910/12559/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

без повідомлення учасників справи

розглядаючи заяви представників Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 (повний текст підписано 31.10.2023)

у справі №910/12559/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

про визнання зобов`язань припиненими

УСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023.

У судовому засіданні 30.04.2024 розгляд апеляційної скарги по суті завершено, оголошена перерва перед дебатами до 15-00 год. 07 травня 2024 року.

02.05.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І від розгляду справи з посиланням на те, що судом у судовому засіданні 30.04.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи №910/14224/20; судове засідання 30.04.2024 продовжувало тривати поза межами встановленого робочого часу суду; представником позивача було встановлено, що суддями Агриковою О.В. та Мальченко А.О. у складі різних колегій суддів було прийнято ряд судових рішень на користь АТ КБ "Приватбанк", тому заявник вважає, що колегія суддів не може забезпечити об`єктивного розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2024 визнано необґрунтованим відвід, заявлений представником позивача суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.О. Матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою з метою розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2024 (головуючий суддя Демидова А.М., судді Владимиренко С.В., Шевчук С.Р.) у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Козир Т.П. - головуючого, Агрикової О.В., Мальченко А.О., від розгляду справи № 910/12559/20 - відмовлено. Справу повернуто для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Козир Т.П. - головуючого, Агрикової О.В., Мальченко А.О.

07.05.2024 представником позивача через систему "Електронний суд" подана заява про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І. від розгляду справи з посиланням на те, що заявнику зі статті інтернет-видання "Антикор" стало відомо, що суддя Козир Т.П. входить до переліку суддів ВГСУ, які за часів голови ВГСУ Татькова В.І. та його заступника Ємельянова А.С. не протидіяли втручанню в автоматизовану систему розподілу справ у ВГСУ, окрім цього, після засідання 30.04.2024 вільний слухач, який був присутній в засіданні в інтересах позивача, став випадковим свідком, як головуюча суддя в дружній формі неформально спілкувалася з одним з представників відповідача.

08.05.2024 керівником позивача через систему "Електронний суд" подана заява про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І від розгляду справи з посиланням на те, що суд неправомірно відмовив у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження до закінчення розгляду справи №910/14224/20; колегія суддів у складі Демидової А.М. (головуюча суддя), Владимиренко С.В., Шевчук С.Р. не могли розглядати заяву представника позивача про відвід колегії суддів у складі Козир Т.П. (головуючий суддя), Агрикової О.В., Мальченко А.О. і мала заявити самовідвід; колегією суддів не було дотримано принципів рівності сторін, а також продовжено судове засідання 30.04.2024 після закінчення робочого часу; окрім того, суддя Козир Т.П., перебуваючи суддею ВГСУ, була головуючим суддею, яка відмовила у задоволенні касаційного подання у справі №32/161; позивач переконаний, що колегія суддів не може забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 визнано необґрунтованими відводи, заявлені представниками позивача суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.О. Матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою з метою розгляду заяв про відвід.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розгляд заяви представників Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/12559/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів: Сулім В.В., Коротун О.М.

Так, заяви про відвід суддів Козир Т.П., Агрикової О.В., Мальченко А.І від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/12559/20 02.05.2024 вмотивована тим, що вказана колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду інших справ, які перебувають у провадженні Північного апеляційного господарського суду.

Також, в своїй заяві, заявник вказує, що після чергового засідання, яке проводилося 30.04.2024 та завершилося в неробочий час, вільний слухач, який був присутній в засіданні в інтересах Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", став випадковим свідком, як головуюча суддя Козир Т.П. в дружній формі неформально спілкувалася з одним з представників відповідача.

Заявник посилається і на той факт, що суддями Агриковою О.В. та Мальченко А.О., було прийнято ряд рішень, які, на думку заявника, були прийняті на користь АТ «Приватбанк», зокрема у справах №910/18029/21, №910/14311/21, №910/12743/21, №910/10484/23, №910/14502/22, 910/6459/21, №910/11075/22, №910/14795/20, №910/394/22, №910/14363/21, №910/14343/21. Окрім того, суддя Козир Т.П., перебуваючи суддею ВГСУ, була головуючим суддею, яка відмовила у задоволенні касаційного подання у справі №32/161, а також те, що суддя Козир Т.П. входила до переліку суддів ВГСУ, які за часів голови ВГСУ Татькова В.І. та його заступника Ємельянова А.С. не протидіяли втручанню в автоматизовану систему розподілу справ у ВГСУ, тому, на переконання заявників, вказані судді не можуть забезпечити об`єктивний розгляд справи та вказують на неупередженість та безсторонність.

Сукупність наведених свідчень в свою чергу викликала у заявників сумніви в об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи.

Колегія суддів, розглянувши подану заяву про відвід суддів Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/12559/20, зазначає наступне.

Статтями 35, 36 ГПК України визначені підстави для відводу судді.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема, і про відвід колегії суддів.

Так, відповідно до частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України, на яку посилається позивач, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, наведені заявником доводи, ураховуючи приписи частини 4 статті 35 ГПК України, не можуть свідчить про упередженість або необґрунтованість суддів та, відповідно, не можуть бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункти 50, 52).

Європейський суд з прав людини розрізняє, чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладеним в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Le Comte, Van Leuveni De Meyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ("Piersac vs Belgium") Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

В обґрунтування поданих заяв про відвід вказується, що судом у судовому засіданні 30.04.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи №910/14224/20; судове засідання 30.04.2024 продовжувало тривати поза межами встановленого робочого часу суду; представником позивача було встановлено, що суддями Агриковою О.В. та Мальченко А.О. у складі різних колегій суддів було прийнято ряд судових рішень на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" та суддя Козир Т.П., перебуваючи суддею ВГСУ, була головуючим суддею, яка відмовила у задоволенні касаційного подання у справі №32/161.

Тому заявники вважають, що зазначена колегія суддів не може забезпечити об`єктивного розгляду даної справи, оскільки наявні обставини, які вказують на відсутність у цієї колегії суддів неупередженості та безсторонності при розгляді вказаної справи.

Стосовно посилання заявників на вищевикладені обставини, колегія суддів зазначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу відповідно до положень ч. 4 ст. 35 ГПК України.

Щодо доводу заявників, що вільний слухач, який був присутній у засіданні в інтересах позивача, та став випадковим свідком, як головуюча суддя в дружній формі неформально спілкувалася з одним з представників відповідача, то даний довід колегією суддів відхиляться як необґрунтований, оскільки заявником не надано жодного доказу на підтвердження даної обставини.

Решта доводів заявника не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Козир Т.П. - головуючого, Агрикової О.В., Мальченко А.О., при розгляді даної справи, та, відповідно, також не можуть бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, заявником не доведено наявність обставин, з якими закон, зокрема, ст. 35 ГПК України, пов`язує наявність підстав для відводу судді.

Отже, заявлений суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.О. відвід є необґрунтованим.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За таких обставин, розглянувши заяви Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Козир Т.П. - головуючого, Агрикової О.В., Мальченко А.О., від розгляду справи № 910/12559/20, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки твердження про упередженість та необ`єктивність колегії суддів, наведені в її обґрунтування, не доведені належними доказами та не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї заяви, а отже, не можуть бути підставою для відводу вказаної колегії суддів від розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 8, 11 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Стосовно поданого представником позивача клопотання від 14.05.2024, у якому зазначаються інші підстави для відводу колегії суддів у складі: Козир Т.П. - головуючого, Агрикової О.В., Мальченко А.О, то колегією суддів дане клопотання не розглядається, оскільки зазначені у ньому підстави для відводу не вирішувалися колегією суддів, яка розглядає даний спір, що не виключає у подальшому їх розгляд.

З огляду на викладене, керуючись ст. 35, 36, 38, 39, 42, 234, 235 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяв представників Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Козир Т.П. - головуючого, Агрикової О.В., Мальченко А.О., від розгляду справи №910/12559/20 - відмовити.

2.Справу №910/12559/20 повернути для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Козир Т.П. - головуючого, Агрикової О.В., Мальченко А.О.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун