За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСПЕЦМОНТАЖ"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСПЕЦМОНТАЖ"
до Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації
про стягнення 1 084 386,45 грн
Суддя Удалова О.Г.
без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДСПЕЦМОНТАЖ" (далі - позивач) з позовом до Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення 1 084 386,45 грн, з яких 1 072 835,10 грн заборгованості та 11 551,35 грн 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору № 107 від 31.01.2023 в частині оплати виконаних у лютому-березні 2023 року робіт у встановлений договором строк.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2024 позов задоволено повністю.

Через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 42 000,00 грн.

Відповідач правом на подання письмових пояснень чи заперечень стосовно заяви позивача про ухвалення додаткового рішення не скористався.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/19257/23, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вказано вище, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У позовній заяві наведено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, в розмірі 40 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано суду:

- ордер серії АІ № 1589856 від 15.04.2024;

- копію договору від 08.12.2023, укладеного між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро "Сайко та партнери" (Бюро);

- додаткову угоду № 1 від 08.12.2023;

- акт про надання правничої допомоги від 15.04.2024 на суму 35 000,00 грн;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 6890/10 від 05.09.2018.

Згідно з п. 1.1 договору предметом останнього є представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, кримінального, адміністративного, конституційного судочинства та у справах про адміністративні правопорушення, а також і інших державних органах і установах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар - винагорода Бюро за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів професійної правничої допомоги, що оплачується клієнтом на умовах і в порядку, визначеному у відповідній додатковій угоді (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 вказаний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення підпису бюро його печаткою та діє до повного виконання взятих на себе зобов`язань за договором.

Додатковою угодою № 1 від 08 грудня 2023 року до Договору встановлено, що Клієнту надається повний спектр професійної правничої допомоги, пов`язаної зі стягненням з Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (код в 37470086) заборгованості за виконану роботу (надані послуги) згідно з договором № 107 від 31.01.2023 та у зв`язку з цим представлення прав та законних інтересів Клієнта в Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді, а також перед фізичними та юридичними особами

Крім того, сторони в розділі "розмір гонорару бюро" погодили, що розмір гонорару бюро визначається на підставі загального обсягу виконаної роботи (наданої послуги) відповідно до змісту правової допомоги, що надається клієнту, та тарифної ставки бюро, яка складає - 3 500,00 грн/1 година. При цьому мінімальний оплачуваний час складає 0,5 години, вартість адвокатського запиту - 1 500,00 грн, а мінімальна вартість представлення інтересів Клієнта в одному судовому засіданні становить - 3 000,00 грн.

Також сторони дійшли згоди, що якщо буде досягнуто мети змісту правової допомоги (прийнято судове рішення про стягнення з Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на користь клієнта заборгованості у розмірі не менш, ніж 80% заявленої ціни позову), Клієнт додатково сплачує бюро «гонорар успіху», надалі - гонорар успіху, в розмірі 7 000,00 грн.

Гонорар сплачується в безготівковому порядку на рахунок бюро, що вказаний в розділі 6 Договору протягом 15-ти банківських днів з моменту підписання сторонами акту надання правничої допомоги.

Гонорар успіху також сплачується в безготівковому порядку на рахунок бюро, що вказаний в розділі 6 Договору протягом 30-ти банківських днів з моменту прийняття і набранням законної сили судовим рішенням про стягнення з Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на користь клієнта заборгованості у розмірі не менш ніж 80% заявленої ціни позову.

15.04.2024 позивачем та бюро підписано акт про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість підготовки позовної заяви та доданих до неї документів становить 28 000,00 грн з розрахунку за 8 годин, вартість підготовки та подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення - 7 000,00 грн, з розрахунку за 2 години.

Крім того, позивачем заявляються вимоги про покладення на відповідача гонорару успіху в розмірі 7 000,00 грн.

Таким чином, позивач просить покласти на відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 42 000,00 грн (28 000 + 7000 + 7000).

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи"

У вказаній постанові колегія суддів вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Щодо заявленого до відшкодування позивачем гонорару успіху в розмірі 7 000,00 грн, суд зазначає про наступне.

З урахуванням вищенаведених критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України суд зазначає, що заявлений до стягнення з відповідача гонорар адвоката в сумі 7 000,00 грн не відповідає вказаним критеріям, оскільки не має характеру необхідного, є неспівмірним з виконаною бюро роботою, не містить обґрунтування обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, його відшкодування матиме надмірний характер для відповідача, а тому є необґрунтованим (подібний висновок щодо гонорару успіху викладено в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Стосовно інших витрат позивача в розмірі 35 000,00 грн, суд зазначає, що дана справа була розглянута судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, фактично позивачем подано позовну заяву, а також після ухвалення рішення підготовлено та подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

При цьому позовні вимоги обґрунтовані позивачем виконанням умов договору № 107 від 31.01.2023 у частині оплати виконаних у лютому-березні 2023 року робіт у встановлений договором строк, що не є складною справою.

Судом враховано, що під час розгляду даної справи відповідачем не подавались заперечення на заявлені позивачем вимоги.

Таким чином, суд вважає суму, заявлену для покладення на відповідача за написання позовної заяви та складання заяви про ухвалення додаткового рішення, в розмірі 35 000,00 грн завищеною та такою, що не відповідає критерію розумності та співмірності

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат позивачів на правничу допомогу у даній справі до 20 000,00 грн, а витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСПЕЦМОНТАЖ" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі № 910/19257/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 6-А, код 37470086) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСПЕЦМОНТАЖ" (03127, м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 126, корп. 1, літера "А", код 30858494) 20 000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 20.05.2024.

Суддя О.Г. Удалова