ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.05.2024 Справа № 908/1419/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., розглянувши заяву Запорізької міської ради про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно

УСТАНОВИВ:

Запорізька міська рада сформувала в системі Електронний суд позовну заяву до відповідачів: 1,2 Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМАКТИВ ГРУП та Товариства з обмеженою відповідальністю МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ про визнання недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі прохідної № 42 інв. № 100355, загальною площею 952.8 кв.м.) від 27.10.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОМАКТИВГРУП (03127, м. Київ, пр. Голосіївський, буд. 132, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд.346, офіс 3, ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенко В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1205 від 27.10.2023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, номер відомостей про речове право 52298409).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2024 позовні матеріали № 908/1419/24 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 15.05.2024 позовну заяву залишено без руху. Надано Запорізькій міській раді строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

16.05.2024 позивач сформував в системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1419/24, присвоєно справі номер провадження 27/135/24. Визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно: будівлю прохідної № 42 інв. № 100355, загальною площею 952.8 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.05.2024 заяву про забезпечення позову визначено для розгляду судді Дроздовій С.С.

В ухвалі суду від 15.05.2024 було зазначено, що з огляду на залишення позовної заяви без руху, заява про забезпечення позову вих. № б/н, сформована в підсистемі Електронний суд ЄСІТС 10.05.2024, буде розглянута по суті судом після усунення недоліків позовної заяви.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що 01.04.2021 ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП», через аукціон з реалізації майна боржника-банкрута ПрАТ «ЗАВОД НАПІВПРОВІДНИКІВ», набуло право власності на майновий комплекс, який складається із нерухомого майна, яке розташоване на 21 земельній ділянці, що мають спільну поштову адресу: АДРЕСА_1 . Державну реєстрацію права власності за ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» на об`єкти нерухомості з вищезазначеною адресою проведено 01 та 02 квітня 2021 року, що підтверджується Інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 372348883 від 02.04.2024. З моменту набуття права власності на нерухоме майно, ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» на облік в ГУ ДПС в Запорізькій області не стало, договори оренди земельних ділянок не уклало, орендну плату за користування земельними ділянками, що належать територіальній громаді м. Запоріжжя не сплачує. 13.10.2023 Господарський суд Запорізької області ухвалив рішення по справі № 908/2646/23, про стягнення із відповідача на користь Запорізької міської ради заборгованість з орендної плати в розмірі 307 061,21 грн. Рішення набуло законної сили та було виконано в примусовому порядку. На вказане рішення відповідачем було подано апеляційну скаргу. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2023 апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 13.10.2023 без змін. Водночас після цього, 27.10.2023 ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» уклало щонайменше 5 угод з відчуження нерухомого майна на користь ТОВ «МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ», що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:026:0008 (дві угоди), :02:018:0109, :02:018:0039, :02:026:0009. Предметом спору за даною позовною заявою виступає договір купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі прохідної № 42 інв. № 100355, загальною площею 952.8 кв.м), посвідчений Ляшенко В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 1205. Відповідно до п. 1 зазначеного договору, Продавець (Відповідач-1) продав (передав у власність) Покупцеві (Відповідач-2), а Покупець купив (прийняв у власність і сплатив грошову суму визначену цим Договором) нерухоме майно, а саме: будівля прохідної № 42 інв.№100355, загальною площею 952.8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :02:018:0039, яка знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради. Відповідно до п. 4 зазначеного Договору продаж нерухомого майна за домовленістю Сторін вчиняється за ціною 46 617,56 грн. (сорок шість тисяч шістсот сімнадцять гривень п`ятдесят шість копійок) без ПДВ, ПДВ 20% - 9 323,51 грн. (дев`ять тисяч триста двадцять три гривні п`ятдесят одна копійка), а всього з урахуванням ПДВ 55 941,07 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок одна гривня сім копійок). Згідно з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАКТИВ ГРУП» від 26 жовтня 2023 року, балансова вартість відчужуваного об`єкта становить 46 617,56 грн. (сорок шість тисяч шістсот сімнадцять гривень п`ятдесят шість копійок) без ПДВ, ПДВ 20% - 9 323,51 грн. (дев`ять тисяч триста двадцять три гривні п`ятдесят одна копійка), а всього з урахуванням ПДВ 55 941,07 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок одна гривня сім копійок).

Отже, оспорюваний договір купівлі-продажу нерухомого майна став підставою для переходу 27.10.2023 права власності на вищевказане нерухоме майно від ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП до ТОВ МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що договір купівлі-продажу нерухомого майна (будівлю прохідної № 42 інв. № 100355, загальною площею 952.8 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) від 27.10.2023, на підставі якого було здійснено перехід права власності від ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП до ТОВ МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ на об`єкт нерухомого майна: будівлю прохідної № 42 інв. №100355, загальною площею 952.8 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, підлягає визнанню судом недійсним, як такий, що є фраудаторним правочином.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що сукупність таких обставин як: невиконання ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП зобов`язань по сплаті плати за землю, на якій знаходилося належне йому на праві власності нерухоме майно; наявність численних судових справ щодо стягнення з ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП заборгованості за користування земельними ділянками; момент переходу права власності від ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП до ТОВ МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Теплична, 16; ціна оспорюваного договору купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі прохідної № 42 інв. №100355, загальною площею 952.8 кв.м) від 27.10.2023, що призвело до штучної неплатоспроможності ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП та унеможливлення виконання рішень Господарського суду Запорізької області щодо стягнення з ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП заборгованості за користування земельними ділянками - свідчать про те, що спірний правочин, вчинений відповідачами, є фраудаторним, а тому підлягає визнанню судом недійсним.

Як зазначає позивач, майном, безпосередньо пов`язаним з предметом спору у справі № 908/1419/24, є: будівля прохідної № 42 інв. № 100355, загальною площею 952.8 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

З приводу вжиття заходів забезпечення позову у спорах з немайновими вимогами Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначив, що у разі звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібні правові позиції також викладені у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 902/1264/20 від 13.08.2021, № 924/790/18, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 25.02.2020 у справі № 924/789/18.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Предметом позову у справі № 908/1419/24 є немайнові вимоги про визнання недійсним правочину.

Таким чином, позивач, послідовно продовжуючи захищати інтереси громади міста Запоріжжя, звернувся до суду з позовом до ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП і ТОВ МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ про визнання недійсним правочину щодо відчуження нерухомого майна як такого, що має ознаки фраудаторності.

У такому випадку, майнові вимоги Запорізької міської ради, підтверджені рішеннями Господарського суду Запорізької області щодо стягнення з ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП заборгованості за користування земельними ділянками можуть бути задоволені за рахунок нерухомого майна, що було предметом оскаржуваного правочину, шляхом його примусової реалізації в порядку, визначеному Законом України Про виконавче провадження.

Натомість, у випадку вчинення відповідачами подальших дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна третім особам, навіть у разі задоволення судом даного позову, захист інтересів позивача не буде ефективним, а поновлення його порушених прав стане неможливим. Ймовірність вчинення відповідачем 2 таких дій підтверджується попередніми діями відповідачів при укладанні оспорюваного правочину.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що існують реальні, цілком обґрунтовані припущення про можливість подальших протиправних дій, спрямованих на відчуження майна та унеможливлення виконання як рішення в даній справі, так і рішень суду у інших справах про стягнення з ТОВ ПРОМАКТИВ ГРУП заборгованості за користування земельними ділянками.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову відносно об`єкту нерухомого майна, безпосередньо пов`язаного з предметом спору, щодо вжиття якого позивачем подано відповідну заяву, може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду в з огляду на те, що особа, яка наразі є власником цього об`єкту нерухомого майна відповідач-2 - ТОВ МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ, має можливість здійснити його відчуження іншій особі, яка не є учасником справи.

Обраний позивачем захід забезпечення позову не є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог та буде співмірними із заявленими позовними вимогами, тому що носитиме тимчасовий характер (до вирішення по суті спору та набрання законної сили рішенням суду).

З огляду на вищевикладене, на думку позивача, у випадку задоволення судом заяви про забезпечення позову, також відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. 4 цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану Запорізькою міською радою заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позовну заяву та додані до неї документи відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновків, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. (Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 910/7912/18, від 21.09.2019 у справі № 902/483/18, від 08.10.2018 у справі № 913/257/18 та від 10.01.2019 у справі № 910/11906/18).

За змістом норм Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оцінюючи обґрунтованість та адекватність заходів забезпечення позову щодо яких позивачем подана відповідна заява, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову спроможне унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 ГПК України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі Горнсбі проти Греції зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

Вжиття заходів забезпечення позову, щодо яких подано заяву, сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді і в разі задоволення позову забезпечить захист прав і законних інтересів позивача.

Отже, заходи забезпечення позову, із заявою про застосування яких позивач звернувся до суду, є розумним, адекватним та ефективним способом забезпечення позову та відповідають меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Керуючись ст. ст. 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У ХВ А Л И В:

Заяву Запорізької міської ради про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: будівлю прохідної № 42 інв. № 100355, загальною площею 952.8 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, до постановлення у даній справі рішення суду та набрання ним законної сили.

Боржником за даним заходом забезпечення позову є: Товариство з обмеженою відповідальністю МАШТЕХКОНСТРУКЦІЯ (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34б, офіс 3, ідентифікаційний код юридичної особи 44650580).

Стягувачем за даним заходом забезпечення позову є: Запорізька міська рада (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915).

Дана ухвала підлягає обов`язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення та набрання законної сили, а саме з 21.05.2024, виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, є виконавчим документом зі строком пред`явлення до 21.05.2027.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 21.05.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя С.С. Дроздова