РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2024Справа № 910/5605/23 (755/7416/23)

За позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 265 601, 44 грн.

В межах справи № 910/5605/23

За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебувала справа № 910/5605/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність на стадії процедури реструктуризації боргів боржника, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.05.2023.

У червні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 265 601,44 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2023 прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 755/7416/23 та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.09.2023 матеріали справи № 755/7416/23 передано до Господарського суду м. Києва для розгляду в межах справи № 910/5605/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.10.2023 матеріали справи № 910/5605/23 (755/7416/23) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.10.2023 прийнято справу №755/7416/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення 265 601, 44 грн. до розгляду в межах справи № 910/5605/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , позовна заява розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 04.12.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.12.2023 розгляд справи відкладено на 24.01.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.01.2024 розгляд справи відкладено на 13.03.2024.

Судове засідання 13.03.2024 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Чеберяка П.П. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.03.2024 розгляд справи призначено на 22.04.2024.

У судове засідання 22.04.2024 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - відповідач, клієнт) звернулась до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач, банк), з метою отримання банківських послуг.

13.07.2017 відповідачем підписано анкету-заяву про відкриття поточного рахунку, згідно з якою відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, та разом із зазначеною заявою складають Договір про надання банківських послуг (далі - договір).

За загальним правилом договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 205 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Пунктом 2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 1.1.3.2.4. Умов та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків.

Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, зміна Умов та правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку: відправлення СМС-повідомлень на мобільний телефон клієнта, відправлення повідомлення за допомогою додатка " Viber ", авторизація за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля, поштовий лист, телеграма, повідомлення електронною поштою, повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друк інформації на чеках в POS-терміналах, IVR-обдзвін, комунікації у мобільному додатку Приват24, а також за допомогою інших мобільних додатків банка та інших засобів комунікації (п.1.1.3.2.10. Умов та правил надання банківських послуг).

Пунктом 2.1.1.12.1. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що під борговими зобов`язаннями за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта.

Згідно із п.2.1.1.12.3. Умов та правил надання банківських послуг погашення кредиту - поповнення картрахунку клієнтом в розмірі мінімального обов`язкового платежу шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі доручення клієнта.

Мінімальний обов`язків платіж - розмір боргових зобов`язань клієнта, які щомісяця повинен сплачувати клієнт протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язків платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта (п. 1.1.1.60. Умов та правил надання банківських послуг).

Згідно із п. 2.1.1.2.12. Умов та правил надання банківських послуг (в редакції, що почала діяти з 01.03.2019) сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов?язання клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов?язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74, 4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elr Infinite, VISA Signature.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ознайомилась із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується відповідним підписом у вказаній анкеті-заяві.

Таким чином, між сторонами був укладений договір, який за своєю правовою природою містить в собі положення договору банківського рахунку та кредитного договору.

В подальшому, на виконання умов договору, позивачем відкрито кредитний рахунок на ім`я клієнта, надано відповідачу кредитну картку типу World Black Edition та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 200 000, 00 грн.

Отримання кредитної картки відповідачем підтверджується фотографією клієнта із карткою, довідкою про отримання картки та випискою по рахунку, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу (ч. 1 ст. 1069 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту у розмірі 200 000, 00 грн. Водночас, відповідачем не виконані зобов`язання щодо повернення витраченої частини кредитного ліміту.

У зв`язку із невиконанням умов договору і, як наслідок, виникненням заборгованості позивачем надіслано на адресу відповідача повідомлення за вих.№SAMDNWFC5 від 27.12.2022 з вимогою погасити прострочену заборгованість в сумі 263 168, 79 грн. у строк до 01.01.2023.

Відповідач наявну заборгованість не погасив.

Таким чином, станом на 09.02.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 265 601, 44 грн., з яких 221 150, 24 грн. - заборгованість за кредитом; 44 451,20 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) заборгованість в розмірі 265 601 (двісті шістдесят п`ять тисяч шістсот одна) грн. 44 коп., судовий збір в розмірі 3 984 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 02 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Чеберяк