УХВАЛА

про залишення позову (первісного) без розгляду

15.05.2024Справа № 910/3453/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у підготовчому засіданні справу

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича

до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»

про стягнення 155 538,01 грн,

та

за зустрічним позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»

до Фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича

про стягнення 654 996,26 грн,

Представники сторін: не з`явились

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про стягнення 155 538,01 грн сплаченої вартості об`єкта лізингу.

Позовні вимоги обґрунтовано наявністю у відповідача, як особи, до якої за договором відступлення прав вимоги (цесії) від 21.07.2017 № 21/07-2017 від ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» перейшло право вимоги до позивача за договором фінансового лізингу № 10228/05/21-Г від 31.05.2021, обов`язку повернути позивачу сплачені ним кошти вартості об`єкта лізингу за договором лізингу № 10228/05/21-Г від 31.05.2021, у зв`язку з вилученням предмету вказаного договору лізингу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3453/24, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання). Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору, а також додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень.

28.03.2024 до суду через систему «Електронний Суд» ЄСІТС від позивача надійшла заява про зміну предмета позову (збільшення позовних вимог шляхом їх доповнення новою вимогою), у якій позивач до первісної вимоги про стягнення 155 538,01 грн сплаченої вартості об`єкта лізингу заявляє нову вимогу про визнання недійсним п. 11.9. Загальних умов договору фінансового лізингу (для фінансування нових предметів лізингу) від 20.07.2020, який є невід`ємною частиною договору фінансового лізингу № 10228/05/21-Г від 31.05.2021. У зв`язку з цим позивач просить здійснити перехід у розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2024 відмовлено у прийнятті до розгляду та повернуто позивачу заяву від 28.03.2024 про зміну предмета позову (збільшення позовних вимог шляхом їх доповнення новою вимогою) у справі № 910/3453/24.

09.04.2024 до суду через систему «Електронний Суд» ЄСІТС від відповідача надійшов зустрічний позов до Фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича про стягнення 654 996,26 грн, з яких: 78 545,91 грн простроченої заборгованості по внесенню лізингових платежів з комісії лізингодавця; 13 310,15 грн штрафу станом на 11.11.2022, 21 032,53 грн пені станом на 11.11.2022, 1 386,86 грн 3% річних станом на 11.11.2022, 11 608,24 грн інфляційних нарахувань станом на 11.11.2022, 46 806,81 грн пені станом на 08.04.2024, 3 316,55 грн 3% річних станом на 08.04.2024, 5 739,61 грн інфляційних втрат станом на 08.04.2024 та 473 249,60 грн неустойки.

10.04.2024 до суду через систему «Електронний Суд» ЄСІТС від відповідача надійшов відзив на позовну заяву Фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича.

12.04.2024 до суду через систему «Електронний Суд» ЄСІТС від Фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 прийнято зустрічний позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/3453/24; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15.05.2024. Встановлено відповідачу за зустрічним позовом строк для подання відзиву на зустрічну позовну заяву, позивачу за зустрічним позовом - строк для подання відповіді на відзив.

30.04.2024 до суду через систему «Електронний Суд» ЄСІТС від Фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича надійшов відзив на зустрічний позов.

14.05.2024 до суду через систему «Електронний Суд» ЄСІТС від Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» надійшли:

- заява про розгляд справи в судовому засіданні 15.05.2024 за відсутності представника Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»;

- відповідь на відзив на зустрічний позов;

- заява про зменшення вимог зустрічного позову.

В підготовче засідання 15.05.2024 представники сторін не з`явились. Від фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича до суду будь-яких заяв/клопотань про відкладення підготовчого засідання або про його проведення без участі представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не надходило. При цьому, суд встановив, що про дату, час та місце підготовчого засідання Фізична особа-підприємець Воробйов Дмитро Вікторович належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа (ухвали суду від 15.04.2024) в електронні кабінети позивача та його представника, а також змістом відзиву на зустрічний позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК».

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, суд зазначає, що позивач за первісним позовом, як зацікавлена особа, яка ініціювала судовий процес з метою захисту своїх прав, свобод та інтересів, має бути зацікавлений в тому, щоб організувати належний та своєчасний розгляд справи, а отже, насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Згідно з вимогами ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зміст наведених норм процесуального закону, суд доходить висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд зауважує, що в даному випадку у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст. 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Частиною 2 ст. 183 ГПК України визначено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках:

1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу;

2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача;

3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у судовому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

У вказаних висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, що викладена у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19.

ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі «Sukhanov and Others v. Russia» (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас, у цьому випадку саме позивачем за первісним позовом не дотримано порядку, передбаченого нормами ст.ст. 202, 226 Господарського процесуального кодексу України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності.

Як зазначив Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, норми, закріплені, зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Водночас п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не містить вимог про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у підготовче судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Отже, оскільки представник фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича не з`явився в підготовче засідання 15.05.2024, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до початку підготовчого судового засідання не подав, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, для залишення первісного позову без розгляду.

Водночас, суд зазначає, що залишення первісної позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (до такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21 та від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19, Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 у справі № 910/18360/19).

Керуючись статтями 202, 226, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Первісний позов Фізичної особи-підприємця Воробйова Дмитра Вікторовича до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про стягнення 155 538,01 грн сплаченої вартості об`єкта лізингу у справі № 910/3453/24 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 20.05.2024.

Суддя Т .Ю. Трофименко