УХВАЛА

м. Київ

14.05.2024Справа № 910/19433/20

За позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до: 1. ОСОБА_1 ,

2. ОСОБА_2 ,

3. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ),

4. ОСОБА_5 ,

5. ОСОБА_6 ,

6. ОСОБА_7 ,

7. ОСОБА_8 ,

8. ОСОБА_9 ,

9. ОСОБА_10 ,

10. ОСОБА_11

про стягнення 125 454 220,13 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Присяжнюк Р.В.

Від відповідача-1: Лесь Ю.І .

Від відповідача-2: не з`явився

Від відповідача-3: не з`явився

Від відповідача-4: не з`явився

Від відповідача-5: не з`явився

Від відповідача-6: не з`явився

Від відповідача-7: не з`явився

Від відповідача-8: не з`явився

Від відповідача-9: не з`явився

Від відповідача-10: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/19433/20 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про стягнення 125 454 220,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 підготовче засідання призначено на 14.05.2024.

30.04.2024 до суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

09.05.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 14.05.2024 представник відповідача-1 підтримала власне клопотання про зупинення провадження у справі. Присутній в засіданні представник позивача проти задоволення цього клопотання не заперечував. Представники відповідачів -2 - 10 у підготовче засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши в підготовчому засіданні 14.05.2024 клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі та заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд встановив наступне.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідачів 125 454 220,13 грн збитків, заподіяних ними при здійсненні своїх повноважень як осіб, пов`язаних з ПАТ "ЕРДЕ Банк".

При цьому, правовий висновок у подібній справі було зроблено Верховним Судом у постанові від 08.11.2023 у справі № 916/1489/22, згідно з яким було вирішено питання щодо застосування строків позовної давності відносно вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних з банком осіб, а також щодо правового статусу Фонду у справі (особа, яка діє від імені банку, який виводиться з ринку або особа, яка діє від імені кредиторів відповідного банку).

Суд погоджується з доводами відповідача-1 про те, що обставини справи №916/1489/22 та № 910/19431/20 є подібними, тож означені правові висновки Верховного Суду підлягають застосуванню при розгляді справи № 910/19433/20.

Поряд із цим, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення майнової шкоди в розмірі 95 997 097,30 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч статутним положенням, Закону України "Про банки і банківську діяльність", приписів Національного банку України Заступник Голови Правління AT "Фінростбанк" здійснила протиправні операції шляхом укладення договорів застави майнових прав за договорами міжбанківських вкладів та відступлення права вимоги за цими договорами, в забезпечення вимог за кредитними договорами позичальників, що не мали реальної мети обслуговувати та повернути кредитні кошти, без оформлення належного та співмірного із сумою застави забезпечення, що призвело до заподіяння відповідачем шкоди Банку та його кредиторам в розмірі 95 997 097,30 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.11.2022, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у задоволенні позову відмовлено.

У ході розгляду справи №916/3724/21 було заявлено клопотання про застосування позовної давності.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проти задоволення клопотання відповідача заперечував, посилаючись на те, що позовну давність не пропущено з огляду на положення ч.7 ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За висновками судів першої і апеляційної інстанцій, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18, перебіг позовної давності для заявлення Фондом вимоги до відповідача про відшкодування шкоди розпочався саме з 17.02.2015 (з наступного дня від дати затвердження виконавчою дирекцією ФГВФО Акта про формування ліквідаційної маси ПАТ "Фінростбанк" від 16.02.2015), відповідно закінчився 17.02.2018, тобто правовідносини виникли і закінчилися до набрання чинності ч.7 ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції від 30.06.2021 на яку посилався позивач, відтак місцевий і апеляційний господарські суди дійшли висновку про хибність тверджень позивача про те, що строк позовної давності спливає 08.07.2022.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 і рішення Господарського суду Одеської області від 14.11.2022 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, щодо пропуску позивачем позовної давності, при цьому, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 (стосовно того, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків), а також у постановах Верховного Суду від 24.09.2019 у справі №922/1151/18 та від 02.04.2019 у справі №902/326/16 (щодо застосування позовної давності), від 27.09.2022 у справі №904/3864/21 (щодо визнання причин пропуску позовної давності поважними та застосування позовної давності), від 20.04.2018 у справі №910/8982/17 та від 16.06.2018 у справі №910/4749/16 (щодо визнання причин пропуску позовної давності поважними), від 07.09.2022 у справі №904/3867/21 (щодо застосування ч.7 ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції чинній станом на дату подачі позову).

Фонд доводить, що суди попередніх інстанцій помилково застосували до спірних правовідносин правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, яка в подальшому була скасована постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 при перегляді за нововиявленими обставинами.

Також зазначає, що суди невірно застосували частини третю, четверту Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення механізмів виведення банків з ринку та задоволення вимог кредиторів цих банків" №1588-ІХ від 30.06.2021, стосовно забезпеченого права Фонду подавати позови про відшкодування шкоди (збитків) для задоволення вимог кредиторів банку, процедура ліквідації якого розпочата до набрання винності цим законом.

Ухвалою Верховного Суду від 08.02.2023 справу №916/3724/21 за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 та рішення Господарського суду Одеської області від 14.11.2022 передано на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Пунктом 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Частиною 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, оскільки висновок щодо правозастосування положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", буде зроблений Верховним Судом за результатами перегляду палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в справі №916/3724/21, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача-9 та зупинення провадження у справі №910/19433/20 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі №910/19433/20 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення шкоди в розмірі 125 454 220,13 грн, до закінчення перегляду Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду справи №916/3724/21.

3. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі №910/19433/20.

Ухвала набрала законної сили 14.05.2024 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 21.05.2024.

Суддя Т.М. Ващенко