РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 м. КиївСправа № 910/1284/24

За позовом: приватного акціонерного товариства "ЛЕКХІМ";

до: акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК";

про: зобов`язання перерахувати кошти в сумі 31.775,50 дол. США, що еквівалентно 1.193.573,57 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "ЛЕКХІМ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (далі - відповідач) про зобов`язання перерахувати кошти в сумі 31.775,50 дол. США, що еквівалентно 1.193.573,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для зобов`язання відповідача перерахувати грошові кошти в сумі 31.775,50 дол. США, що еквівалентно 1.193.573,57 грн. на користь позивача, оскільки вказана сума належить останньому на підставі контракту від 04.01.2022 № Е-03/22, а таке перерахування безпідставно не здійснено відповідачем.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1284/24 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням, зокрема, запровадження санкцій щодо контрагенту позивача та наявність права у банку відмовити у підозрілій операції.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказав про відсутність запровадження санкцій до контрагента позивача та його керівника, а також віднесення спірного перерахування до виключень, передбачених постановою НБУ № 18.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив про спорідненість братів Шакутіних, а також про те, що відмова відповідача у виконанні валютної операції здійснена не на підставі постанови НБУ № 18.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як клієнтом, та відповідачем, як банком, укладено договір про надання банківських послуг від 12.06.2017 № 427506/3119587 (далі - Договір банківських послуг), відповідно до умов якого банк надає на вимогу позивача банківську послугу, а позивач приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в такому договорі та Правилах відносно такої банківської послуги, в томі числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані банківські послуги (п. 3.1 Договору банківських послуг).

Приписами частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до довідки відповідача від 11.01.2024 № KV-23-1837 позивачу 12.06.2017 відкрито, зокрема, валютний рахунок № UA0294813.

Між позивачем, як продавцем, та торгівельним приватним унітарним підприємством "КАПСІФАРМ", як покупцем, укладено контракт від 04.01.2022 № Е-03/22 (далі - Контракт), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується поставити та передати у власність відповідача лікарські засоби в асортименті, кількості та за ціною згідно зі специфікаціями, які складають невід`ємну частину цього Контракту, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його.

Пунктом 2.1 Контракту визначено, що валюта Контракту - долар США.

Положеннями пункту 3.2 Контракту передбачено, що оплата кожної партії провадиться покупцем на умовах відстрочення платежу протягом 70 календарних днів з дати відвантаження товару за допомогою банківського переказу на розрахунковий рахунок позивача, зазначений у цьому Контракті.

Приписами частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем здійснено відвантаження товару за на користь покупця за Контрактом, що підтверджується вантажною митною декларацією від 10.02.2022 № 10 UA 100320/2022/500776 та міжнародною товарно-транспортною накладною CMR від 10.02.2022 № 100222-1BY.

Покупцем за Контрактом 13.06.2022 здійснено перерахування на валютний рахунок позивача (№ UA0294813) в сумі 31.775,50 дол. США, що підтверджується інформаційним повідомленням (SWIFT) про надходження коштів.

Проте, відповідач повідомив позивача про відмову у здійсненні зазначеної операції, як підозрілої.

Листом від 21.09.2022 № 25-0005/66024 (у відповідь на лист позивача від 16.08.2022 № 01/209) НБУ повідомив, що до повноваження останнього не входить розгляд спорів між банками та клієнтами.

Водночас, у вказаному листі зазначено, що підпунктом 2 пункту 17-2 постанови № 18 передбачено можливість здійснення валютних операцій з переказу коштів (крім російських рублів та білоруських рублів) на рахунки резидентів у банках за операціями з експорту товарів, повернення коштів за операціями з імпорту товарів.

Позивач звернувся до відповідача із зверненнями від 16.08.2022 № 01/209 та від 08.11.2023 № 01/434 із обґрунтуванням неправомірної відмови відповідача у здійсненні валютної операції за Контрактом.

Проте, відповідачем наданий лист-відмова від 20.12.2023 № 87, який обґрунтований наступним: операція пов`язана із залученням Республіки Білорусь - країни під міжнародними санкціями; кінцевим бенефіціарним власником контрагента УП "КАПСІФАРМ" є ОСОБА_1 , який є братом та бізнес-партнером ОСОБА_2 - особи, внесеної до списків міжнародних санкцій США; відповідач виконує вимоги норм та правил, які стосуються міжнародних санкцій; у зв`язку із запровадженням воєнного стану відповідач здійснює свою роботу з урахуванням обмежень, визначених постановою НБУ від 24.02.2022 № 18.

Також у вказаній відмові акцентовано, що згідно п. 17 Постанови № 18, здійснення банком будь-яких валютних операцій за участі осіб-резидентів Республіки Білорусь заборонено. Тобто, ця вимога в свою чергу, забороняє банку здійснювати операцію з повернення коштів, у сумі 31.775,50 дол. США, які надійшли на користь позивача від УП "КАПСІФАРМ".

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду з вимогою про зобов`язання відповідача перерахувати грошові кошти в сумі 31.775,50 дол. США, що еквівалентно 1.193.573,57 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами частини 3 статті 1066 Цивільного кодексу України встановлено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Пунктом 17 постанови НБУ від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" (далі - Постанова) визначено, що уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції:

1) з використанням російських рублів та білоруських рублів;

2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь;

3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь.

Положеннями підпункту 2 пункту 17-2 Постанови передбачено, що заборони, визначені в пункті 17 цієї постанови, не поширюються на переказ коштів (крім російських рублів та білоруських рублів) на рахунки резидентів у банках за операціями з експорту товарів, повернення коштів за операціями з імпорту товарів.

На вказане виключення також звертав увагу НБУ у листі від 21.09.2022 № 25-0005/66024, що встановлено вище.

Таким чином, валютна операція з перерахування контрагентом позивача за Контрактом (УП "КАПСІФАРМ") суми грошових коштів в розмірі 31.775,50 дол. США в якості розрахунку за отриманий товар є виключенням, яке передбачене підпунктом 2 пункту 17-2 Постанови.

Витягами з державного реєстру санкцій, які наявні в поданій до суду відповіді на відзив, вбачається, що до УП "КАПСІФАРМ" (ОКПО 37587543) (УНП 190414443) та до його керівника ОСОБА_1 (громадянство - Білорусь) не застосовано жодних санкцій.

Належних доказів спорідненості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідачем до суду не подано.

Твердження відповідача про те, що відмова останнього не ґрунтувалась на положеннях Постанови судом відхилені, оскільки, як встановлено вище, у лиисті-відмові від 20.12.2023 № 87 відповідач акцентує: згідно п. 17 Постанови № 18, здійснення банком будь-яких валютних операцій за участі осіб-резидентів Республіки Білорусь заборонено. Тобто, ця вимога в свою чергу, забороняє банку здійснювати операцію з повернення коштів, у сумі 31.775,50 дол. США, які надійшли на користь позивача від УП "КАПСІФАРМ".

Також суд враховує, що Контракт був укладений до повномасштабного вторгнення.

Підсумовуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов`язання відповідача перерахувати грошові кошти в сумі 31.775,50 дол. США, що еквівалентно 1.193.573,57 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю, оскільки спірна операція з перерахування контрагентом позивача за Контрактом (УП "КАПСІФАРМ") суми грошових коштів в розмірі 31.775,50 дол. США в якості розрахунку за отриманий товар є виключенням, яке передбачене підпунктом 2 пункту 17-2 Постанови.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також суд зазначає, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Таким чином, суд прийняв до уваги лише доводи сторін у суттєвих аспектах справи.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (Україна, 01024, м. Київ, вулиця Чикаленка Євгена, будинок 42/4, ідентифікаційний код: 14361575) перерахувати на користь приватного акціонерного товариства "ЛЕКХІМ" (Україна, 01033, м. Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 23, ідентифікаційний код: 20029017) грошові кошти в сумі 31.775 (тридцять одна тисяча сімсот сімдесят п`ять) дол. США. 50 центів, що

що еквівалентно 1.193.573 (один мільйон сто дев`яносто три тисячі п`ятсот сімдесят три) грн. 57 коп.

3. Стягнути з акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (Україна, 01024, м. Київ, вулиця Чикаленка Євгена, будинок 42/4, ідентифікаційний код: 14361575) на користь приватного акціонерного товариства "ЛЕКХІМ" (Україна, 01033, м. Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 23, ідентифікаційний код: 20029017) витрати по сплаті судового збору в сумі 17.903 (сімнадцять тисяч дев`ятсот три) грн. 60 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац