ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.05.2024м. ДніпроСправа № 904/156/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАТОС Україна", м. Київ

до ОСОБА_1 , м .Кам`янське, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у розмірі 417 850,68 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судових засідань Мазнов Д.С.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАТОС Україна" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Бойко Альбіни Олександрівни і просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 417 850,68 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на транспортне обслуговування № 09112023/1 від 09.11.2023. Позивач вказує про те, що ним здійснено попередню оплату послуг, але відповідач послуги не надав й на вимогу позивача кошти не повернув.

Рішенням від 24.04.2024 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАТОС Україна" заборгованість у розмірі 417 850, 68 грн та судовий збір у розмірі 6 267, 76 грн.

У зв`язку з тим, що позивачем у позові вказано про орієнтований розмір судових витрат, суд, відповідно до пункту 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем на 16.05.2024.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, позивач має строк для подання доказів щодо розміру, понесених судових витрат - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідачу роз`яснено, що він має право подати заперечення щодо розміру судових витрат відповідача до 07.05.2024.

01.05.2024 в системі «Електронний суд» позивачем сформована заява про ухвалення додаткового рішення. Зареєстровано заяву в канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області - 02.05.2024.

У заяві позивач просить стягнути з відповідача 37 000, 00 грн витрат, понесених позивачем, у зв`язку з оплатою адвокатських послуг.

07.05.2024 в системі «Електронний суд» відповідачем сформовано заперечення та зареєстровано в канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області - 08.05.2024.

У запереченнях відповідач не погодився з розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу, вважає їх завищеними та необґрунтованим.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАТОС Україна" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про залишення її без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

З матеріалів справи убачається, що судовим рішенням від 24.04.2024 позов задоволено повністю.

Під час проголошення судового рішення Господарського суду Дніпропетровської області 24.04.2024 в судовому засіданні присутнім був представник позивача Горлов Д.О.

Як зазначалось вище, у зв`язку з тим, що позивачем у позові вказано про орієнтований розмір судових витрат, суд у резолютивній частині рішення вказав, що відповідно до пункту 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем на 16.05.2024.

Тобто, представник позивача Горлов Д.О. був обізнаний про те, що позов було задоволено та призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Згідно із ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України визначено право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України , суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України.

Втім, направляючи 01.05.2024 в систему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення позивачем не враховано, що з дати ухвалення судового рішення у справі № 904/156/24 (з 24.04.2024) строк на подання доказів понесених витрат закінчився - 29.04.2024 (понеділок).

При цьому, позивач не подав заяву про поновлення пропущеного процесуального строку разом із заявою про розподіл судових витрат.

Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що докази понесення фактичних витрат на правову допомогу були подані поза межами строку, встановленого ст. 129 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу без розгляду на підставі частини восьмої статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 113, 118, 119, 129, 234, 235,238, 244 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАТОС Україна" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/156/24 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.05.2024 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz

Повне рішення складено 21.05.2024

Суддя Я.С. Золотарьова