ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/1577/20(925/663/23)

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з помічником (за дорученням судді) Пастуховою О.С.,

від позивача, відповідача, третіх осіб: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Колос 14" в особі арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни

до приватного підприємства "Іріда",

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп", приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича,

про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.12.2020 по справі

№925/1577/20 відкрито провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Колос 14", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 01.12.2021 боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Носань Наталію Сергіївну.

На даний час провадження у справі №925/1577/20 перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Ліквідатор ТОВ «КОЛОС 14», арбітражний керуючий Носань Н.С., на виконання повноважень ліквідатора відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства звернувся до Господарського суду Черкаської області в межах справи про банкрутство ТОВ «КОЛОС 14» з позовом до приватного підприємства "Іріда", в якому просив суд:

1.Визнати недійсним договір купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020 від 16.09.2020, укладений між ТОВ "КОЛОС 14" та ПП "ІРІДА".

2.Застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 3 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, та зобов`язати ПП "ІРІДА" повернути ТОВ "КОЛОС 14" трактор колісний марки MASSEY FERGUSON MF8480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .

3.Стягнути з ПП "ІРІДА" на користь ТОВ "КОЛОС 14" понесені судові витрати у загальному розмірі 45368,00 грн.

4.Залучити для участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ТОВ "ОЛІМП", приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі і вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 07.06.2023, залучено для участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ТОВ "ОЛІМП", приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича.

Одночасно з пред`явленням позову ліквідатор ТОВ «КОЛОС 14», арбітражний керуючий Носань Н.С., подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на трактор колісний марки MASSEY FERGUSON MF8480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 та заборонити відповідачу, приватному підприємству "ІРІДА" (, бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000), здійснювати будь-які дії з трактором колісним марки MASSEY FERGUSON MF8480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , зокрема: відчужувати сільськогосподарську техніку в будь-який спосіб, змінювати власника сільськогосподарської техніки, передавати сільськогосподарську техніку в заставу, оренду третім особам, передавати сільськогосподарську техніку до статутного капіталу будь-яких юридичних осіб, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із зміною власника сільськогосподарської техніки.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.05.2023 заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та вжито відповідні заходи забезпечення позову.

Ухвалою суду від 07.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника ПП «ІРІДА» про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалою суду від 07.06.2023 на підставі усного клопотання представника ПП «ІРІДА» про відкладення судового засідання розгляд справи відкладено на 25.07.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «ІРІДА», призначено її до розгляду в судовому засіданні на 08.08.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.07.2023 розгляд справи відкладено до повернення матеріалів справи з Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2023 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «ІРІДА» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.06.2023 закрито.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПП «ІРІДА» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2023, прийнято рішення про проведення розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.11.2023 касаційну скаргу ПП «ІРІДА» залишено без задоволення, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2023 - без змін.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.01.2024 розгляд справи призначено на 06.03.2024.

Ухвалою суду від 05.03.2024 розгляд справи призначено на 26.03.2024.

Ухвалою суду від 25.03.2024 розгляд справи призначено на 07.05.2024, явку учасників справи визнано необов`язковою.

Зважаючи на встановлену Господарським процесуальним кодексом України обмеженість строку розгляду справи по суті, явку сторін було визнано необов`язковою, 07.05.2024 у судове засідання учасники справи не з`явились, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд встановив наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив,

що положення договору купівлі-продажу передбачають, що трактор колісний на дату підписання сторонами договору вже являється оплаченим, виходячи із п. 3.2. Договору, а тому надане до матеріалів справи платіжне доручення не підтверджує факт оплати ПП «ІРІДА» на користь ТОВ «КОЛОС 14» грошових коштів в межах даного договору за трактор колісний, а тому договір являється безоплатним;

що з положень п. 6.1, п. 6.2. Договору випливає, що передача трактора колісного не оформлюється актом приймання-передачі, а наявність підписів на цьому договорі свідчить про те, що сільськогосподарська техніка передана у фактичне володіння ПП «ІРІДА», та одночасно із цим з моменту підписання цього Договору обома сторонами право власності на трактор колісний переходить від ТОВ «КОЛОС 14» до ПП «ІРІДА»;

що директор ТОВ «КОЛОС 14» не мав повноважень на укладення Договору, оскільки положеннями статуту ТОВ «КОЛОС 14» передбачено, що надання згоди на укладення правочинів, що виходить за рамки звичайної господарської діяльності товариства або базуються на незвичайних комерційних умовах (тобто будь-які договори, контракти, угоди чи домовленості, які не є виправданими з комерційної точки зору), належить до компетенції загальних зборів учасників товариства, а оскільки будь-якого рішення загальних зборів із наданням згоди на укладання оспорюваного договору, із зазначенням особи контрагента за договором, реквізитів договору до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області надано не було, та інших відомостей про існування такого рішення немає, позивач вважає, що згоди на продаж техніки керівником боржника отримано не було;

що станом на дату укладення договору керівником ПП «ІРІДА» являвся Перкалюк Геннадій Іванович, який одночасно із цим є засновником ТОВ «КОЛОС 14», а тому ТОВ «КОЛОС 14» вважається таким, що відчужило належну товариству сільськогосподарську техніку на користь заінтересованої особи в розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, що є підставою для визнання його недійсним на підставі ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства;

що Договір укладено у підозрілий період (протягом трьох років до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «КОЛОС 14»);

що Договором завдано шкоди ТОВ «ОЛІМП», перед яким у боржника станом на дату укладення спірного договору існувала прострочена кредиторська заборгованість, яка не була погашена за рахунок проданої сільськогосподарської техніки, при цьому боржник знав про існування такої заборгованості та вона являлась предметом судового розгляду в Господарському суді Черкаської області на момент укладення спірних правочинів;

що на момент вчинення оспорюваного правочину спірна сільськогосподарська техніка перебувала в заставі АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», а тому її відчуження являється порушенням ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

В ході здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим Носань Н.С., було встановлено наступні обставини.

09.02.2017 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14», ПП «ІРІДА» укладено Договір про надання банківських послуг № 215/2897853, згідно якого АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зобов`язувалось надавати ТОВ «КОЛОС 14» та ПП «ІРІДА» банківські послуги, перелічені в договорі, в межах встановленого договором ліміту банківської послуги, а ПП «ІРІДА» та ТОВ «КОЛОС 14» приймати надані банком послуги та належним чином виконувати зобов`язання за договором, відносно наданої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

Пунктом 16 Договору про надання банківських послуг встановлено, що в день укладення Договору, але в будь-якому випадку до моменту отримання Банківської послуги за Договором вперше, Клієнт має укласти/забезпечити укладення третьою особою наступних докуметів забезпечення:

договір поруки, боржник за документом забезпечення - ОСОБА_2, ОСОБА_1 , розмір зобов`язання не визначено;

договір застави, боржник за документом забезпечення - ТОВ «КОЛОС 14» (ідентифікаційний код 36027856), розмір забезпечення - 3015817,50 грн.

договір застави, боржник за документом забезпечення - ТОВ «КОЛОС 14» (ідентифікаційний код 36027856), розмір забезпечення - 456782,50 грн.

договір застави, боржник за документом забезпечення - ТОВ «ТРАНСАГРО Україна» (ідентифікаційний код 40334989), розмір забезпечення - 2498653,34 грн.

09.02.2017 разом із укладенням Договору про надання банківських послуг між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» було укладено Договір застави № 215/2897853-2, відповідно до якого ТОВ «КОЛОС 14» задля забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання банківських послуг від 09.02.2017, передано в заставу банку наступне рухоме майно:

- борона дискова БДВП-6,3 з прикотуючим катком БДВП-6,3, 2016 року виробництва, серійний номер 3228, інвентарний номер 96, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 359812,50 грн.;

- оприскувач причіпний JOHNМ732-24m, 2015 року виробництва, серійний номер 1WZ0732MCF0160185, інвентарний номер 91, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 846713,33 грн.;

- культиватор HORSCH4MT з катком TopRing, 2016 року виробництва, серійний номер 34642087, інвентарний номер 86, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 1175436,67 грн.;

- трактор колісний NEW.110, 2015 року виробництва, серійний номер НОМЕР_13, реєстраційний номер НОМЕР_4 , місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 633855,00 грн.

27.02.2018 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 1 до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, відповідно до якого внесено зміни до п. 11, 13 Основного Договору, зокрема щодо майна, яке передано в заставу, а саме додатково включено наступне майно:

- перевантажувальний бункер-накопичувач ПБН-16, 2017 року виробництва, серійний номер 160274, інвентарний номер 00009, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 288882,50 грн.;

- розпушувач JOHN DEERE 512, 2004 року виробництва, заводський номер НОМЕР_49, інвентарний номер 00012, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 443825,00 грн.;

- жниварка для збирання соняшника ЖНС-7,4 ДЖ, 2017 року виробництва, заводський номер НОМЕР_50, інвентарний номер 00011, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 201352,50 грн.;

- трактор колісний MASSEY, 2006 року виробництва, заводський номер НОМЕР_2 , двигун номер НОМЕР_3 , місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 1190470,83 грн.

20.03.2019 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 2 до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, відповідно до якого внесено зміни до п. 13 Основного Договору, щодо майна, яке передано в заставу, а саме додатково включено наступне майно:

- ваги автомобільні тензометричні електронні для зважування сільськогосподарської продукції типу ВАТ-80 вантажоприймальний пристрій «Тоннар» з довжиною платформи 18 м, 2018 року виробництва, заводський номер 735, інвентарний номер 00047, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 218630,83 грн.;

- трактор NEW TD5.110, 2016 року виробництва, заводський номер НОМЕР_32, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 517184,17 грн.;

- трактор колісний NEW.410, 2017 року виробництва, заводський номер НОМЕР_28, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 3345210,00 грн.

13.03.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ПП «ІРІДА», ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 8 до Договору про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853, згідно якого внесено зміни до положень Основного договору, в тому числі в частині розміру ліміту банківської послуги та дат її поступового припинення, відповідно до якої встановлено, що чинність ліміту банківської послуги закінчується 01.04.2021.

29.04.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 3 до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, відповідно до якого внесено зміни до п. 7, 11 Основного Договору, зокрема, щодо рухомого майна, переданого в заставу, а саме додатково включено наступне майно:

- трактор колісний JOHN DEERE 6135B, 2018 року виробництва, заводський номер НОМЕР_39, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 896345,83 грн.;

- бункер-накопичувач перевантажувальний ПБН-30, 2019 року виробництва, заводський номер 100737, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 750230,00 грн.

04.06.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 4 до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, відповідно до якого внесено зміни до положень п. 13 Основного Договору, зокрема, щодо рухомого майна, що передавалось в заставу банку, а саме до складу заставного майна додатково включене наступне:

коротка дискова борона Heliodor 9/700 KA, 2018 року виробництва, заводський номер 459240, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 920391,67 грн.

30.12.2020 на адресу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (надалі - «Держпродспоживслужба») розпорядником майна направлено запит № 02-02/165 від 24.12.2020, згідно якого просив надати інформацію про трактори, самохідні шасі, самохідні с/г дорожньо-будівельні та меліоративні машини, с/г техніку та інші механізми, які були зареєстровані за ТОВ «КОЛОС 14» за період з 01.01.2017 по дату надання відповіді на цей запит, та досі рахуються на обліку в Держпродспоживслужбі за цим товариством.

12.01.2021 на поштову адресу розпорядника майна надійшов лист Держпродспоживслужби від 05.01.2021 № 17.3-10/135, відповідно до якого повідомлено про те, що згідно з даними уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи надана наступна інформація про реєстраційні дії за ТОВ «КОЛОС 14» за період 01.01.2017 по 05.01.2021:

1) комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9600, заводський номер НОМЕР_5 , рік випуску 1992, номер двигуна НОМЕР_6 , свідоцтво НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 , дата реєстрації 16.06.2011, дата зняття з обліку 12.03.2019;

2) комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9600, заводський номер НОМЕР_9 , рік випуску 1991, номер двигуна НОМЕР_10 , свідоцтво НОМЕР_11 , номерний знак НОМЕР_12 , дата реєстрації 24.06.2010;

3) трактор колісний NEW HOLLAND TD5.110, заводський номер НОМЕР_13 , рік випуску 2015, номер двигуна НОМЕР_14 , свідоцтво НОМЕР_15 , номерний знак НОМЕР_16 , дата реєстрації 27.12.2016, дата зняття з обліку 20.10.2020;

4) обприскувач причіпний JOHN DEERE M732, заводський номер НОМЕР_17 , рік випуску 2015, свідоцтво НОМЕР_18 , номерний знак НОМЕР_19 , дата реєстрації 27.12.2016, дата зняття з обліку 20.10.2020;

5) культиватор HORSCH TIGER 4 MT, заводський номер НОМЕР_20 , рік випуску 2016, свідоцтво НОМЕР_21 , дата реєстрації 27.12.2016, дата зняття з обліку 20.10.2020;

6) трактор колісний MASSEY FERGUSON MF8480, заводський номер НОМЕР_2 , рік випуску 2006, номер двигуна НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_22 , номерний знак НОМЕР_23 ,

7) трактор колісний MASSEY FERGUSON MF8480, заводський номер НОМЕР_24 , рік випуску 2006, номер двигуна НОМЕР_25 , свідоцтво НОМЕР_26 , номерний знак НОМЕР_27 , дата реєстрації 29.12.2016;

8)трактор колісний NEW HOLLAND T8.410, заводський номер НОМЕР_28 , рік випуску 2017, номер двигуна НОМЕР_29 , свідоцтво НОМЕР_30 , номерний знак НОМЕР_31 , дата реєстрації 15.02.2019, дата зняття з обліку 20.10.2020;

9) трактор колісний NEW HOLLAND TD5.110, заводський номер НОМЕР_32 , рік випуску 2016, номер двигуна НОМЕР_33 , свідоцтво НОМЕР_34 , номерний знак НОМЕР_35 , дата реєстрації 18.03.2019, дата зняття з обліку 20.10.2020;

10) бункер-накопичувач перевантажувальний ПБН-30, заводський номер НОМЕР_36 , рік випуску 2019, свідоцтво НОМЕР_37 , номерний знак НОМЕР_38 , дата реєстрації 22.08.2019, дата зняття з обліку 20.10.2020;

11) трактор колісний JOHN DEERE 6135B, заводський номер НОМЕР_39 , рік випуску 2018, номер двигуна НОМЕР_40 , свідоцтво НОМЕР_41 , номерний знак НОМЕР_42 , дата реєстрації 10.02.2020, дата зняття з обліку 20.10.2020.

В ході процедури розпорядження майном стало відомо про те, що частина вищевказаної техніки ТОВ «КОЛОС 14» була перереєстрована на ПП «ІРІДА» (, бул. Шевченка, 200, м. Черкаси, 18000), зокрема:

1) обприскувач причіпний JOHN DEERE M732, заводський номер НОМЕР_17 , рік випуску 2015, свідоцтво НОМЕР_18 , номерний знак НОМЕР_19 , дата реєстрації 27.12.2016, дата зняття з обліку 20.10.2020;

2) трактор колісний NEW HOLLAND T8.410, заводський номер НОМЕР_28 , рік випуску 2017, номер двигуна НОМЕР_29 , свідоцтво НОМЕР_30 , номерний знак НОМЕР_43 , дата реєстрації 15.02.2019, дата зняття з обліку 20.10.2020;

3) трактор колісний NEW HOLLAND TD5.110, заводський номер НОМЕР_32 , рік випуску 2016, номер двигуна НОМЕР_33 , свідоцтво НОМЕР_34 , номерний знак НОМЕР_44 , дата реєстрації 18.03.2019, дата зняття з обліку 20.10.2020;

4) бункер-накопичувач перевантажувальний ПБН-30, заводський номер НОМЕР_36 , рік випуску 2019, свідоцтво НОМЕР_37 , номерний знак НОМЕР_45 , дата реєстрації 22.08.2019, дата зняття з обліку 20.10.2020;

5) трактор колісний JOHN DEERE 6135B, заводський номер НОМЕР_39 , рік випуску 2018, номер двигуна НОМЕР_40 , свідоцтво НОМЕР_41 , номерний знак НОМЕР_46 , дата реєстрації 10.02.2020, дата зняття з обліку 20.10.2020;

6) трактор колісний MASSEY FERGUSON MF8480, заводський номер НОМЕР_2 , рік випуску 2006, номер двигуна НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_22 , номерний знак НОМЕР_23 .

02.02.2021 на поштову адресу розпорядника майна надійшла відповідь Держпродспоживслужби від 25.01.2021 № 17.3-10/1435, згідно якої у відповідь на запит розпорядника майна від 18.01.2021 № 02-02/42 повідомлено про те, що документи, про надання яких просить розпорядник майна, є конфіденційними та відповідно можуть бути поширені виключно за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку та умовах, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

04.02.2021 розпорядником майна ТОВ «КОЛОС 14» подано до Господарського суду Черкаської області клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив витребувати у Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області належним чином завірені копії документів, що стали підставою для перереєстрації з ТОВ «КОЛОС 14» на користь ПП «ІРІДА» сільськогосподарської техніки, вказаної вище, інформацію про актуальних власників цієї сільськогосподарської техніки.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.03.2021 у справі

№925/1577/20 клопотання задоволено, витребувано у Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області відповідні документи та інформацію.

17.03.2021 на поштову адресу розпорядника майна ТОВ «КОЛОС 14» надійшов лист Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 16.03.2021 № 14-т/104-21, яким на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 11.03.2021 у справі №925/1577/20 було надіслано належним чином завірені копії документів, витребуваних судом.

На підтвердження зазначених вище обставин позивачем надано лист Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 16.03.2021 № 14-т/104-21, з додатками, окрім цього, запити про надання інформації направлені на адресу Держпродспоживслужби та Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області додані до клопотання розпорядника майна про витребування доказів від 04.02.2021 № 02-02/62, поданого в межах справи про банкрутство ТОВ «КОЛОС 14» № 925/1577/20.

Відповідно до отриманих розпорядником майна від Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області документів, 16.09.2020 між ТОВ «КОЛОС 14» в особі генерального директора ОСОБА_2, та ПП «ІРІДА», в особі директора Перкалюка Г.І., укладено договір купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020.

Відповідно до п. 1.1. цього Договору Продавець (ТОВ «КОЛОС 14») зобов`язується передати трактор колісний у власність Покупцю (ПП «ІРІДА»), а Покупець зобов`язується прийняти у власність трактор колісний, який має такі характеристики:

трактора колісного марки MASSEY FERGUSON MF8480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , об`єм двигуна 8400 см.куб., маса машини 8200 кг., власником якого є ТОВ «КОЛОС 14», згідно Свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_47 , зареєстрований за Продавцем 29.12.2016 ДІСГ в Черкаській області.

Згідно п. 3.1. Договору за домовленістю сторін, продаж трактора колісного вчиняється за 18000,00 грн., разом з ПДВ, які отримані Продавцем від Покупця до підписання цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору Сторони підтверджують факт повного розрахунку за проданий трактор колісний.

ТОВ «КОЛОС 14» виставлено на користь ПП «ІРІДА» рахунок на оплату № 21 від 23.09.2020 на суму 18000,00 грн.

ПП «ІРІДА» сплачено на користь ТОВ «КОЛОС 14» грошові кошти у розмірі 18000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1094 від 23.09.2020.

Призначення платежу: «Попередня оплата за трактор Масей зг. рах № 21 від 23.09.2020 р. ПДВ 20 % = 3000,00 грн».

09.10.2020 сторонами складено видаткову накладну № 18, якою передано сільськогосподарську техніку від ТОВ «КОЛОС 14» до ПП «ІРІДА».

Відповідно до п. 6.1. Договору право власності на трактор колісний у Покупця виникає з моменту підписання даного договору.

Згідно п. 6.2. Договору Сторони домовилися, що передача трактора колісного Покупцю не оформлюється актом прийому-передачі, наявність підписів сторін на цьому Договорі свідчить про те, що трактор колісний передано у фактичне володіння Покупцю.

16.10.2020 Протоколом-Рішенням Зборів Учасників ТОВ «КОЛОС 14» від 16.10.2020 уповноважено генерального директора ТОВ «КОЛОС 14» ОСОБА_2 провести всі необхідні дії щодо зняття з реєстрації, постановки на облік та всі подальші процесуальні дії щодо продажу спірного трактора колісного.

16.10.2020 наказом ТОВ «КОЛОС 14» керівником товариства ОСОБА_2 доручено ОСОБА_1 провести всі необхідні дії щодо зняття з реєстрації, постановки на облік та всі подальші процесуальні дії щодо продажу спірного трактора колісного.

16.10.2020 ТОВ «КОЛОС 14» видано на ім`я Перкалюка Г.І. довіреність для проведення всіх необхідних дій щодо зняття з реєстрації, постановки на облік та всі подальші процесуальні дії щодо продажу спірного трактора колісного.

19.10.2020 ТОВ «КОЛОС 14» подано до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області заяву про зняття спірного трактора колісного з обліку.

20.10.2020 ПП «ІРІДА» подано до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області заяву про постановку на облік за підприємством трактора колісного, придбаного на підставі спірного Договору купівлі-продажу.

До заяви додані: належним чином завірена копія Договору купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020 від 16.09.2020, видаткова накладна № 18 від 09.10.2020, платіжне доручення № 1094 від 23.09.2020, свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_47 від 29.12.2016, протокол-рішення Зборів власників (учасників) ПП «ІРІДА» від 16.09.2020, наказу ПП «ІРІДА» від 16.09.2020.

29.10.2020 трактор колісний знято з обліку за ТОВ «КОЛОС 14» та перереєстровано на ПП «ІРІДА».

Станом на сьогодні власником трактора колісного являється ПП «ІРІДА», будь-яких документів в матеріалах справи, які б вказували протилежне - немає.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства:

ст.1. Заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника;

ч.1,2 ст.7. Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

ч.1,2,3,4 ст.42. Господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник уклав договір із заінтересованою особою;

боржник уклав договір дарування.

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд ухвалює рішення.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.6 ч.1 ст. 3. Загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.

ч.1,2,3,6 ст. 13. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

ст. 203. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

ч.1,3 ст. 215. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З аналізу встановлених вище обставин справи, вбачається, що 16.09.2020 між ТОВ «КОЛОС 14», боржником, та ПП «ІРІДА» укладено правочин - договір купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020, відповідно до п. 1.1. якого Продавець (боржник) зобов`язується передати трактор колісний у власність Покупцю (ПП «ІРІДА»), а Покупець зобов`язується прийняти у власність трактор коліснийFERGUSON MF8480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .

Предметом договору являється трактор коліснийFERGUSON MF8480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 належний на праві власності боржнику - ТОВ «КОЛОС 14», який був відчужений на користь ПП «ІРІДА» за ціною 18000,00 грн., відповідно до п. 3.1. Договору.

Суд відхиляє доводи позивача в частині того, що даний Договір не являється оплатим, а матеріали справи не містять доказів оплатності переданої боржником сільськогосподарської техніки на користь ПП «ІРІДА», оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення № 1094 від 23.09.2020, згідно якого ПП «ІРІДА» перераховано на користь ТОВ «КОЛОС 14» грошові кошти у розмірі 18000,00 грн., та виписка з розрахункового рахунку ТОВ «КОЛОС 14» в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № НОМЕР_48 , якою підтверджується, що грошові кошти у розмірі 18000,00 грн. за платіжним дорученням № 1094 від 23.09.2020 надійшли на рахунок боржника ТОВ «КОЛОС 14».

Щодо наявності у керівника ТОВ «КОЛОС 14» - ОСОБА_2 повноважень на підписання відповідного договору купівлі-продажу та погодження укладення цього договору вищим органом управління товариством суд відхиляє доводи позивача в цій частині, виходячи із наступного.

Пунктом 9.2.1. Статуту встановлено, що Дирекція уповноважена на прийняття рішення щодо укладення договору, контракту, угоди або іншої домовленості із будь-якою особою, що розраховано (безпосередньо або опосередковано, одноразово або за декілька разів) на загальну суму не більш ніж еквівалент 500000,00 (п`ятсот тисяч) доларів США.

Разом із тим, п. 8.3.14 Статуту зазначено, що до компетенції Загальних Зборів Учасників товариства належить, в тому числі, прийняття рішення щодо укладення будь-якого договору, контракту, угоди або іншої домовленості з будь-якою особою, що розраховано (безпосередньо або опосередковано, одноразово або за декілька разів) на загальну суму більш ніж еквівалент 100000,00 (сто тисяч) доларів США.

Виходячи із вказаних вище положень Статуту ТОВ «КОЛОС 14», вбачається, що Загальні Збори Учасників товариства уповноважені погоджувати укладення правочинів загальною сумою більше ніж еквівалент 100000,00 доларів США, а Дирекція товариства - має повноваження на укладення правочинів на загальну суму не більше ніж еквівалент 500000,00 доларів США, що суперечить один одному.

Відповідно до ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.03.2018 по справі № 910/8794/16, при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення.

В матеріалах справи міститься протокол-рішення Зборів Учасників ТОВ «КОЛОС 14» від 16.10.2020, відповідно до якого учасники товариства вирішили уповноважити Генерального директора ТОВ «КОЛОС 14» ОСОБА_2 провести всі необхідні дії щодо зняття з реєстрації, постановки на облік та всі подальші процесуальні дії щодо продажу спірного трактора колісного.

Як зазначає позивач, оскільки в протоколі-рішенні від 16.10.2020 відсутні посилання на надання згоди щодо укладення договору купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020 від 16.09.2020, погодження продажу трактора колісного на користь ПП «ІРІДА», то дане рішення Загальних Зборів Учасників товариства не може вказувати на схвалення вищим органом управління ТОВ «КОЛОС 14» оспорюваного правочину.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ні положеннями Статуту ТОВ «КОЛОС 14», ні чинним законодавством не визначені вимоги щодо форми схвалення правочину, а тому надання повноважень Генеральному директору ТОВ «КОЛОС 14» на вчинення дій щодо продажу трактора колісного вже після укладення договору купівлі-продажу достатньою мірою свідчать про схвалення продажу вищим органом управління, яким Статутом ТОВ «КОЛОС 14» надано повноваження на укладення таких правочинів.

Разом із тим, критерій виправданості правочину із економічної точки зору носить виключно суб`єктивний оціночний характер, тому в кожному конкретному випадку виправданість вчинення правочину оцінюється безпосередньо органами управління товариства.

Наявність в матеріалах справи рішення загальних зборів товариства свідчить про схвалення вчинення даного правочину.

У зв`язку із вищевказаним, суд відхиляє доводи позивача.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду по справі № 905/2030/19 (905/2445/19), викладеній у постанові від 24.11.2021, Верховним Судом було визначено поняття «фраудаторний правочин» та охарактеризовано критерії фраудаторності правочину.

Фраудаторний правочин - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:

- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі);

- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);

- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 27.01.2022 по справі № 904/5693/20 (904/4523/21).

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі

№ 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено наступний висновок, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 липня 2018 у справі № 922/2878/17 зазначено, що «цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Укладення боржником, проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, договору купівлі-продажу, і в першу чергу, з тривалою відстрочкою платежу, може свідчити про його недобросовісність та зловживання правами стосовно кредитора, оскільки такий договір купівлі-продажу може порушити майнові інтереси кредитора і бути направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які можуть хоч і не порушувати конкретних імперативних норм, але бути недобросовісними та зводитися до зловживання правом».

Відповідно до тексту Договору купівлі-продажу трактора колісного від 16.09.2020 № 1609/2020, вбачається, що Покупцем за даним договором являється ПП «ІРІДА» (), від імені якої, на час укладення правочину, діяв керівник підприємства - Перкалюк Г.І.

Дана обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.01.2021 № 72, який наданий до матеріалів справи позивачем, де зазначено, що керівником ПП «ІРІДА» являвся ОСОБА_1 .

Наразі керівником ПП «ІРІДА» являється Перкалюк Т.А., а Перкалюк Г.І. залишився представником підприємства, який має право діяти від його імені без довіреності.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «КОЛОС 14», наданих позивачем, представником ТОВ «КОЛОС 14», який має право здійснювати дії, укладати правочини від імені товариства, та засновником товариства, являється ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 на дату укладення спірного договору купівлі-продажу одночасно являвся засновником, представником ТОВ «КОЛОС 14» та керівником ПП «ІРІДА», тобто мав повноваження здійснювати управлінський вплив на обидві сторони спірного правочину.

Аналізуючи надані сторонами документи до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 брав участь як в прийнятті рішення про надання повноважень керівнику ТОВ «КОЛОС 14» на вчинення процесуальних дій щодо продажу спірного бункера-накопичувача перевантажувального, являвся керівником ПП «ІРІДА», що вказує на наявність у нього повноважень щодо безпосереднього управління ПП «ІРІДА», в тому числі укладення будь-яких правочинів, укладення яких не обмежене положеннями статуту ПП «ІРІДА».

Виходячи із вказаного вище, суд погоджується із доводами позивача про те, що ОСОБА_1 являється в розумінні ст.1 КУзПБ заінтересованою особою стосовно ТОВ «КОЛОС 14».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19) зроблено висновок, що «договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Наведені висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18 та від 20.05.2020 у справі № 922/1903/18.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.02.2021 по справі № 910/12809/16, особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.11.2021 по справі № 910/8482/18 (910/4866/21), будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам. Позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання такого договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

В постанові Верховного Суду від 02.06.2021 по справі № 904/7905/16 суд вказав, що укладення боржником правочинів поза межами «підозрілого періоду», визначеного статтею 20 Закону про банкрутство, та відсутність підстав для застосування статті 42 КУзПБ з огляду на непоширення її дії на правовідносини, що склалися до вступу в дію КУзПБ, не виключає можливості визнання недійсним правочину боржника, спрямованого на уникнення звернення стягнення на його майно, на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом за умови доведеності відповідних обставин заявником.

У постанові Верховного Суду від 11.11.2021 по справі № 910/8482/18 (910/4866/21) суд вказав на те, що формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:

- особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»;

- наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають);

- враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Розглядаючи оспорюваний договір купівлі-продажу трактора колісного в контексті його відповідності нормам ст. 3, 13 ЦК України, тобто дотримання засад справедливості, добросовісності та розумності, а також дослідження обставин порушення цим правочином прав інших осіб, в силу вищевказаних правових позицій Верховного Суду, необхідно також встановити чи існувала станом на дату укладення цього правочину в ТОВ «КОЛОС 14» кредиторська заборгованість.

Згідно доводів позивача, на дату укладення договору купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020 від 16.09.2020 являлось боржником перед ТОВ «ОЛІМП», а заборгованість ТОВ «КОЛОС 14» складала 5264589,98 грн., що підтверджена рішеннями Господарського суду Черкаської області від 10.09.2020 по справі

№ 925/651/20, та від 21.09.2020 по справі № 925/692/20.

При цьому, власне дата прострочення виконання зобов`язання, на підставі яких виникла вищевказана кредиторська заборгованість, відповідно до тексту рішень Господарського суду Черкаської області від 10.09.2020 по справі № 925/651/20 та від 21.09.2020 по справі № 925/692/20 виникла у 2017 та 2018 роках: у справі № 925/651/20 судом досліджувались договори безвідсоткової позички від 08.04.2016 та від 23.06.2016, строк виконання зобов`язання за якими встановлено до 08.04.2017 та 01.07.2017 відповідно; у справі № 925/692/20 судом досліджувались договори купівлі-продажу, за якими ТОВ «КОЛОС 14» зобов`язане було здійснити оплату до 01.12.2018.

Тобто, станом на дату укладення спірного договору купівлі-продажу, ТОВ «КОЛОС 14» мало прострочену кредиторську заборгованість перед ТОВ «ОЛІМП», яка повністю до 16.09.2020 погашена ТОВ «КОЛОС 14» не була.

Окрім цього, суд бере до уваги доводи стосовно того, що кошти, отримані від продажу трактора не спрямовувались на погашення заборгованості перед ТОВ «ОЛІМП», що підтверджується випискою з рахунку ТОВ «КОЛОС 14» в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за період з серпня 2020 року по березень 2021 року, що може бути оцінене як завдання шкоди кредитору банкрута.

Всупереч доводам ПП «ІРІДА» в частині того, що отримані кошти від продажу сільськогосподарської техніки ТОВ «КОЛОС 14» на її користь, в тому числі ті, які отримані від продажу трактора колісного, спрямовувались ТОВ «КОЛОС 14» на погашення кредитної заборгованості за договором про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853 перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», суд звертає увагу на те, що відповідно до наданого у відзиві ПП «ІРІДА» від 29.08.2022 договору про зміну № 8 від 13.03.2020 до договору про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853 датою припинення чинності лімітом банківської послуги встановлено 31.03.2021.

Договором про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853 надано визначення ліміту банківської послуги, яким є максимально дозволена (ий) сума (розмір) заборгованості Клієнта відносно окремого виду Банківської послуги, яка (ий) не включає зобов`язання Клієнта щодо оплати такої Банківської послуги, неустойки та відшкодування збитків. Для уникнення сумнівів, Ліміт Банківської послуги - це ліміт одночасної заборгованості Клієнта перед Банком за певною Банківською послугою на конкретну дату, а не загальна сума всіх наданих коштів Клієнту за певною Банківською послугою за весь період дії Договору.

Виходячи із вищевказаного тлумачення ліміту банківської послуги та встановленого договором про зміну № 8 від 13.03.2020 ліміту, вбачається, що граничний строк повернення кредитної заборгованості - до 01.04.2021.

При цьому, спірний договір вчинено 16.09.2020, тобто більше, ніж за 6 місяців до виникнення обов`язку повного погашення ліміту банківської послуги, а кошти, отримані ТОВ «КОЛОС 14» від продажу сільськогосподарської техніки перераховані в рахунок погашення заборгованості перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 05.10.2020, майже за 6 місяців до дати припинення чинності ліміту банківської послуги.

Договором про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853 містить поняття «генеральний строк», яким є визначений договором граничний строк (термін) для належного виконання Клієнтом всіх Боргових зобов`язань, який встановлено договором до 08.02.2024.

Тобто, ТОВ «КОЛОС 14» зобов`язане було погасити всі свої боргові зобов`язання перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» щонайменше до 08.02.2024.

Виходячи із зазначеного вище, вбачається, що нагальної необхідності щодо погашення заборгованості перед Банком у ТОВ «КОЛОС 14» не було.

Окрім цього, вимоги АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» були забезпечені майном ТОВ «КОЛОС 14», в тому числі Договорами про заставу № 215/2897853-1 від 09.02.2017, № 215/2897853-2 від 09.02.2017, № 215/2897853-3 від 09.02.2017, які на момент укладення оспорюваного Договору не припинялись.

У своїх поясненнях від 04.08.2022 № 16211/151 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зазначило, що ПП «ІРІДА» виступало солідарним боржником ТОВ «КОЛОС 14» за Договором про надання банківських послуг № 215/2897853 від 09.02.2017, а тому у випадку невиконання ТОВ «КОЛОС 14» своїх зобов`язань за цим Договором, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося би до ПП «ІРІДА» та в рамках примусового стягнення заборгованості в рахунок погашення боргу було б використано майно відповідача.

В сукупності дані обставини щодо наявності заставного майна та солідарного боржника в особі ПП «ІРІДА» свідчать про відсутність необхідності дострокового погашення заборгованості ТОВ «КОЛОС 14» перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» більшістю наявного у товариства рухомого майна.

Станом на дату укладення спірного договору, заборгованість ТОВ «КОЛОС 14» перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» простроченою не була, натомість за позовними заявами ТОВ «ОЛІМП» були порушенні провадження в Господарському суді Черкаської області: провадження у справі № 925/651/20 - ухвалою суду від 19.03.2020, провадження у справі № 925/692/20 - ухвалою суду від 03.06.2020, тобто в контексті дотримання засад цивільного законодавства, визначених ч. 1 ст. 6 ЦК України, та недопущення завдання шкоди іншій особі, передбаченого ч. 3 ст. 13 ЦК України, на момент укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу, ТОВ «КОЛОС 14» допущено порушення цих норм, адже факт прострочення виконання зобов`язань перед ТОВ «ОЛІМП» вже існував станом на відкриття господарським судом вищевказаних проваджень, та це прострочення не було усунуте ні на дату укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу, ні на дату погашення кредиту перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ні після такого погашення.

Судом також враховано, що станом на дату укладення оспорюваного Договору трактор колісний, який являється предметом Договору, перебував в заставі.

Відповідно до розділу «Розпорядження» п. 6 Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, за виключенням випадків, коли Предметом застави є товари в обороті та/або переробці, Заставодавець має право розпоряджатися (відчужувати, передавати у володіння та/або використання у будь-який спосіб) та/або обтяжувати Предмет застави, зокрема, передавати Предмет застави у наступну заставу; та/або відчужувати Предмет застави; та/або передавати Предмет застави в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування, як внесок до статутного капіталу (фонду) тощо, виключно (лише) за умови (обставини) отримання попередньої письмової згоди (має містити підпис уповноваженої особи та відбиток печатки) Банку на це.

Станом на дату укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу трактор колісний перебував в заставі АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», а тому його відчуження могло здійснюватися виключно за наявності письмової згоди банку на це.

Відповідно до пояснень АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» від 04.08.2022 №16211/151, банком повідомлено, що будь-якої згоди на продаж заставного майна АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» не надавало, не зважаючи на отримання повідомлення ТОВ «КОЛОС 14» від 24.09.2020 про продаж заставного майна, яке додавалось Позивачем до позовної заяви.

Враховуючи, що положеннями ч.1 ст.215 ЦК України законодавцем акцентовано увагу на тому, що недійсність правочину настає у разі недодержання вимог, встановлених ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України саме в момент його вчинення, то питання наявності підстав для визнання недійсним оспорюваного Договору купівлі-продажу досліджується судом саме на дату його укладення сторонами, тобто 16.09.2020.

При цьому, беручи до уваги умови договору, відповідно до яких він вчиняється (передається предмет договору від однієї сторони на користь іншої) в момент його підписання сторонами, тобто за своєю правовою природою є реальним, то дата укладення договору тотожна даті його вчинення.

Абзацом 2 статті 17 Закону України «Про заставу» встановлено, що заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Дане положення Закону України «Про заставу» кореспондується із відповідними положеннями Договору про заставу № 215/2897853-2 від 09.02.2017, тому суд погоджується із доводами позивача про те, що на момент укладення Договору купівлі-продажу № 1609/2020 від 16.09.2020 він являється таким, що порушує ст. 17 Закону України «Про заставу», оскільки його предметом являлось заставне майно, яке на момент укладення Договору, досі перебувало в заставі банку.

Беручи до уваги зазначені вище правові позиції Верховного Суду, встановлені обставини справи, можна дійти наступного висновку:

- спірний договір купівлі-продажу № 1609/2020 від 16.09.2020 укладений у підозрілий період (протягом трьох років до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «КОЛОС 14»). При цьому, суд звертає увагу на те, що на момент укладення договору діяв Кодекс України з процедур банкрутства, а тому до даних правовідносин можуть бути застосовані положення ст. 42 Кодексу;

- договір купівлі-продажу № 1609/2020 від 16.09.2020 укладений між пов`язаними особами, оскільки керівником ПП «ІРІДА», покупцем за договором, являвся Перкалюк Г.І., який одночасно із цим досі є засновником ТОВ «КОЛОС 14» та представником, уповноваженим діяти від імені цього товариства, та згідно приписів ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства являється заінтересованою особою стосовно ТОВ «КОЛОС 14»;

- станом на дату укладення договору купівлі-продажу № 1609/2020 від 16.09.2020 ТОВ «КОЛОС 14» мало кредиторську заборгованість перед ТОВ «ОЛІМП», стосовно примусового стягнення якої ТОВ «ОЛІМП» подано до Господарського суду Черкаської області позовні заяви, провадження за якими відкрите до укладення оспорюваного договору купівлі-продажу;

- не зважаючи на отримання коштів від ПП «ІРІДА» в рахунок оплати за трактор, ТОВ «КОЛОС 14» не здійснено погашення заборгованості перед ТОВ «ОЛІМП», а погашено заборгованість перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за договором про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853, граничний строк погашення якої станом на дату укладення договору купівлі-продажу встановлений цим договором щонайменше до 08.02.2024, та при цьому зобов`язання ТОВ «КОЛОС 14» були забезпечені як заставою рухомого майна, так і покладено на ПП «ІРІДА» солідарний обов`язок щодо виконання зобов`язань ТОВ «КОЛОС 14», в разі ухилення останнього від їх виконання;

- спірний трактор колісний на момент укладення договору купівлі-продажу №1609/2020 від 16.09.2020 перебував в заставі АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», що являється порушенням ст. 17 Закону України «Про заставу».

Суд звертає увагу на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц про те, що позивач вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011.

Таким чином, виходячи із встановлених вище обставин справи, вбачається, що договір купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020 від 16.09.2020 являється таким, що порушує положення п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, ч. 3 ст. 13 ЦК України, отже являється фраудаторним, та підлягає визнанню недійсним на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ст.13. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ч.1 ст.73. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ч.1,3 ст.74. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

ст.76. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

ч.1 ст.77. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ст.78. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

ст.79. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

ст.86. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20, стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16 лютого 2021 року у справі № 927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі

№ 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, тому визнає недійсним договір купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020 від 16.09.2020.

У зв`язку із цим суд застосовує наслідки недійсності правочину шляхом зобов`язаня ПП «ІРІДА» повернути ТОВ «КОЛОС 14» трактор колісний марки MASSEY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .

Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 45368,00 грн., з яких: 5368,00 грн. судового збору та 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачем до матеріалів справи подано документи, що підтверджують витрати ТОВ «КОЛОС 14» на професійну правничу допомогу: Договір про надання правової допомоги № 13-12-2021 від 13.12.2021, Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 10.05.2023 за Договором про надання правової допомоги №13-12-2021 від 13.12.2021, Додаткова угода № 10/05/2023-1 від 10.05.2023 до Договору про надання правової допомоги № 13-12-2021 від 13.12.2021.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.1, п.1 ч.3 ст.123. Судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

ч.1,2,3,4 ст.126. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

п.1 ч.4 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в пунктах 106-108 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West» проти України», заява № 19336/04).

Також, у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, суд, дослідивши перелік наданих послуг адвокатом, витрачений час та вартість, приходить до переконання, що сума витрат на надану професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн. не відповідає критеріям Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є співрозмірною та розумною із урахуванням предмета спору, складністю справи та проведеною (виконаною) роботою адвоката, а тому вважає за необхідне зменшити розмір витрат до 24000,00 грн.

У зв`язку із задоволенням позову сплачений позивачем за подання позову судовий збір необхідно покласти на відповідача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати недійсним договір купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020 від 16.09.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) та Приватним підприємством «ІРІДА» (, бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000).

3.Зобов`язати Приватне підприємство «ІРІДА» (, бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) трактор колісний марки MASSEY FERGUSON MF8480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .

4.Стягнути з Приватного підприємства «ІРІДА» (, буд. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) 5368,00 грн. витрат зі сплати судового збору та 24000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.05.2024.

Суддя С.С. Боровик