ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. м. Рівне Справа №918/35/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Шляхбуд" про стягнення 2 040 000,00 грн - штрафів і пені

у судове засідання представники сторін не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

На розгляді Господарського суду Рівненської області перебуває позов Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ТОВ "НВП Шляхбуд" про стягнення 2 040 000,00 грн, з яких 1 020 000,00 грн - штрафу і 1 020 000,00 грн - пені.

Стислий виклад позиції позивача, викладений у позовній заяві.

Даний позов обґрунтовує тим, що згідно з рішенням Адміністративної колегії відділення від 22.07.2021 №63/37-р/к визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" і накладено на останнього штрафи у сукупному розмірі 1 020 000 грн.

У свою чергу, відповідач, протягом 60-денного строку, встановленого ч.3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", штраф не оплатив, оскарживши Рішення Відділення до системи господарських судів, проте Господарський суд Львівської області (рішення від 16.05.2022), з яким погодився Західний апеляційний господарський суд (постанова від 19.09.2022) і Касаційний господарський суд Верховного суду (постанова від 17.01.2023) у справі №914/3300/21 у задоволенні позову відмовив.

Крім 1 020 000 грн штрафів, Відділення нарахувало відповідачу 1 020 000,00 грн пені на підставі ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", згідно якої за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу (у даному випадку 15 300 грн), розмір пені не може перевищувати розміру накладеного штрафу (у даному випадку 1 020 000 грн).

Щодо визначення часового проміжку, Відділення просить суд врахувати правову позицію, викладену у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/11550/18: "Абзацами третім - п`ятим частини п`ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися".

Таким чином, враховуючи перебіг розгляду справи №914/3300/21, Відділення нараховувало пені у наступні періоди:

- період у 69 днів: з 17.05.2022 (наступний день після прийняття Господарським судом Львівської області рішення від 16.05.2022) по 24.07.2022 (останній день, що передував відкриттю згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.07.2022);

- період у 69 днів: з 20.09.2022 (наступний день після прийняття Західним апеляційним господарським судом постанови від 19.09.2022) по 27.11.2022 (останній день, що передував відкриттю згідно з ухвалою Касаційного господарського суду від 28.11.2022);

- період у 73 дні: з 18.01.2023 (наступний день після прийняття постанови Касаційного господарського суду від 17,01.2023) по 31.03.2021 (останній день нарахування пені).

За розрахунками позивача, пеня за 211 днів складає 3 228 300,00 грн, проте не може перевищувати 1 020 000,00 грн, а тому просить такий її розмір стягнути з відповідача.

Стислий виклад позиції відповідача.

Товариство зазначає, що на підставі ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції", звернулось до Антимонопольного комітету України із заявою про перевірку Рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2021 року №63/37-р/к, яка була прийнята до розгляду.

23.08.2023 ТОВ "НВП Шляхбуд" отримано рішення Антимонопольного комітету України від 10 серпня 2023 року №216-р "Про перевірку рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення АМКУ від 22.07.2021 №63/37-р/к у справі №63/4-01-5г2021", яким рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіальную відділення АМКУ від 22.07.2021 №63/37-р/к у справі №63/4-01-5-2021 залишено без змін.

Абзацом 6 ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, наведений позивачем розрахунок пені не відповідає обставинам справи та ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" так як проведений у період, коли органом Антимонопольного комітету України проводилась перевірка прийнятого Рішення.

Крім іншого, відповідач вважає, що нарахування пені взагалі у цій справі безпідставне, так як він скористався своїм процесуальним правом та оскаржив рішення Антимонопольного комітету України від 10 серпня 2023 року №216-р до Господарського суду Київської області, проте наразі спір по суті не вирішено.

В даному випадку, на переконання відповідача, до застосування підлягає положення абз.5 ч.4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", згідно якого порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами перевірки відповідно до ч.5 ст. 57 цього Закону (тобто перевірки рішення, яким накладено штраф) зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи.

Стислий виклад позицій сторін, викладений у додаткових поясненнях

У поясненнях позивача вказується на те, що розрахунок нарахування пені здійснено правомірно. При цьому, на думку позивача до обрахунку строків нарахування пені не включається період зупинення розгляду заяви АМКУ про перевірку рішення адмінколегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідач вважає, що зупинення Антимонопольним комітетом України розгляду заяви про перевірку рішення не поновлює строки нарахування пені, а у відповідності до ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", нарахування пені зупиняється на весь час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф про перевірку рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Процесуальні дії у справі.

09.01.2024 позов Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою від 15.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 06.02.2024.

Ухвалою від 01.02.2024 задоволено заяву позивача і забезпечено його представнику можливість брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, перебуваючи у Господарському суді Львівської області.

05.02.2024 від відповідача надійшли: - відзив на позовну заяву, в якому ТОВ "НВП Шляхбуд" просить у задоволенні позову відмовити, при цьому продовжити товариству порушений строк на його подання; - клопотання про зупинення провадження у справі №918/35/24 до набрання законної сили рішенням суду у справі №910/16211/23.

Ухвалою від 06.02.2024 задоволено клопотання відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву на позов, прийнято відзив товариства і долучено його до матеріалів справи, підготовче засідання відкладено на 20.02.2024.

20.02.2024 від позивача надійшли пояснення по суті спору, а також заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 20.02.2024 підготовче засідання відкладено на 05.03.2024.

05.03.2024 від позивача надійшла заява про закриття підготовчого провадження у справі і призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою від 05.03.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "НВП Шляхбуд" про зупинення провадження у справі, продовжено, за ініціативою суду, строк підготовчого провадження на 30 днів - до 15.04.2024, відкладено підготовче засідання на 02.04.2024.

Ухвалою від 02.04.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 11.04.2024.

Ухвалою від 09.04.2024 задоволено заяву позивача і забезпечено його представнику можливість брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, перебуваючи у Господарському суді Львівської області.

09.04.2024 від ТОВ "НВП Шляхбуд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки повноважний представник перебуває на лікарняному, долучивши скрін електронного лікарняного листка Гуль Н.В.

11.04.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення щодо періодів нарахування пені.

Ухвалою від 11.04.2024 задоволено клопотання відповідача і відкладено розгляд справи по суті на 02.05.2024.

02.05.2024 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника, який перебуває у відрядженні у м. Київ.

Ухвалою від 02.05.2024 відкладено розгляд справи по суті на 14.05.2024.

14.05.2024 у судове засідання для розгляду справи по суті учасники судового процесу не з`явились.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 ст. 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження. Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті "справедливого суду", гарантованого ст. 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення у справі "Лопушанський проти України").

Таким чином, судом, у межах наданих йому повноважень, учасникам у справі було надано достатньо часу та можливості скористатися своїми процесуальними правами та обов`язками, передбаченими ГПК України.

Оскільки явка учасників справи не визнавалася обов`язковою, враховуючи положення ч.1 ст. 202 ГПК України, господарський суд дійшов висновку, що дана справа може бути розглянута без участі представників сторін, за наявними у ній матеріалами та містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

На розгляді Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (територіальне відділення АМК) перебувала справа №63/4-01-5-2021 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ "БМК "Містобуд" та ТОВ "НВП Шляхбуд", які передбачені п.1 ст. 50 та п.4 ч.2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

22.07.2021 рішенням Адміністративної колегії територіального відділення АМК №63/37-р/к (далі Рішення №63/37-р/к) стосовно ТОВ "НВП Шляхбуд":

- визнано, що товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені п.4 ч.2 ст. 6 та п.1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- на ТОВ "НВП Шляхбуд" накладено штрафи у сукупному розмірі 1 020 000 грн.

27.07.2021 копія Рішення №63/37-р/к з повідомленням територіального відділення АМК №63-02/4154 надіслані ТОВ "НВП Шляхбуд" та отримані ним 30.08.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №470.

03.11.2021 не погоджуючись з Рішенням №63/37-р/к, ТОВ "НВП Шляхбуд" оскаржило його в частині, яка стосується товариства, до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.12.2021 позовну заяву ТОВ "НВП Шляхбуд" до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №914/3300/21 про визнання недійсними пунктів 1, 3, 4, 6, 7, 9, 10, 12, 13, 15, 16, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 31, 33, 34, 36, 37, 39, 40, 42, 43, 45 рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 22.07.2021 №63/37-р/к у справі №63/4-01-5-2021.

16.05.2023 рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/3300/21 у задоволенні позові відмовлено.

25.07.2022, ухвалою Західного апеляційного господарського суду у справі №914/3300/21 відкрито апеляційне провадження за скаргою ТОВ "НВП Шляхбуд".

19.09.2022 постановою Західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 у справі №914/3300/21 залишено без змін.

28.11.2022 ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду відкрито касаційне провадження за скаргою ТОВ "НВП Шляхбуд" у справі №914/3300/21.

17.01.2023 постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 та постанова Західного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 у справі №914/3300/21 залишені без змін.

Одночасно з оскарженням Рішення №63/37-р/к до Господарського суду Львівської області, у порядку ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції", 29.10.2021 ТОВ "НВП "Шляхбуд" звернулось до Антимонопольного комітету України (далі - Комітет) із заявою (зареєстрована в Комітеті 04.11.2021 за №8-01/24-пр) про перевірку Рішення №63/37-р/к.

15.11.2021 розпорядженням державного уповноваженого Комітету №03/317-р заяву ТОВ "НВП Шляхбуд" про перевірку Рішення №63/37-р/к прийнято до розгляду.

23.11.2021 розпорядженням державного уповноваженого Комітету №03/333-р розгляд заяви ТОВ "НВП Шляхбуд" про перевірку Рішення №63/37-р/к зупинено до завершення розгляду судами справи №914/3019/21 за позовом ТОВ "БМК "Містобуд" до Відділення про визнання недійсним Рішення №63/37-р/к.

17.05.2022 рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/3019/21, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.10.2022, у задоволенні позовних вимог ТОВ "БМК "Містобуд" відмовлено.

18.05.2023 розпорядженням державного уповноваженого Комітету №107-р поновлено розгляд заяви ТОВ "НВП Шляхбуд" про перевірку Рішення №63/37-р/к.

15.05.2023, за результатами перевірки Рішення №63/37-р/к, державним уповноваженим Комітету складено подання №8-01/20-пр/8-01/24-пр/134-зв про перевірку Рішення №63/37-р/к, копії якого направлено ТОВ "НВП "Шляхбуд" листом від 23.05.2023 №210-20.6/03-6973е та територіальне відділення АМК листом від 23.05.2023 №210-20.6/03-6974е.

10.08.2023 Комітетом прийнято рішення №216-р "Про перевірку рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2021 №63/37-р/к у справі №63/4-01-5-2021" (далі - Рішення №216-р), яким Рішення №63/37-р/к - залишено без змін.

В подальшому, ТОВ "НВП Шляхбуд" оскаржило Рішення №216-р від 10.08.2023 до Господарського суду м. Києва - справа №910/16211/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 відкрито провадження у справі №910/16211/23, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

26.03.2024 рішенням Господарського суду міста Києва у задоволенні позову ТОВ "НВП Шляхбуд" відмовлено. У рішенні суд дійшов висновку, що Комітетом у Рішенні №216-р правомірно встановлено, що висновки адміністративної колегії Відділення про вчинення ТОВ "БМК "Містобуд" і ТОВ "НВП Шляхбуд" порушень законодавства про захист економічної конкуренції доведені сукупністю встановлених у справі №63/4-01-5-2021 доказів, а Рішення №63/37-р/к прийнято адміністративною колегією Відділення при повному з`ясуванні та доведенні обставин.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

З наведених обставин встановлено, що спірні правовідносини за своїм змістом є позадоговірними та стосуються відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції.

Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати штрафу.

Статтею 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф (ч.1 ст. 239 ГК України).

У ч.1 ст. 241 ГК України вказано, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі, про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Означений нормативно-правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Згідно зі змістом п.4 ч.2 ст. 6 та п.1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до ст. 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.1 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

За приписами ст. 56 вказаного нормативно-правового акту рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи фактичних даних, а також сторонами не оспорюється, що 22.07.2021 рішенням Адміністративної колегії територіальне відділення АМК №63/37-р/к, зокрема, визнано, що ТОВ "НВП Шляхбуд" вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені п.4 ч.2 ст. 6 та п.1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також накладено на товариство штрафи у сукупному розмірі 1 020 000 грн.

Правомірність рішення №63/37-р/к підтверджено рішеннями Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 у справі №914/3300/21 та від 17.05.2022 у справі №914/3019/21, постановами Західного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 у справі №914/3300/21 та від 24.10.2022 у справі №914/3019/21, а також постановою Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №914/3300/21, які набрали законної сили.

При цьому, Верховний Суд касаційну скаргу ТОВ "НВП Шляхбуд" залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області та постанову Західного апеляційного господарського суду у справі №914/3300/21 - без змін, зокрема, зазначивши, що суди попередніх інстанцій вичнували, що сукупність встановлених у Рішенні АМК обставин свідчить, що позивач узгоджував поведінку з іншим учасником торгів. Це виключає їх змагальність. Отже, господарські суди зробили обґрунтовані висновки про те, що в Рішенні АМК встановлено обставини, які підтверджують порушення Товариством законодавства про захист економічної конкуренції, а саме вчинення цим товариством антиконкурентних узгоджених дій, які призвели до спотворення результатів торгів.

Суд зауважує, що відповідно до ч.4, 5 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, вищенаведеним судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що рішення №63/37-р/к прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Таким чином, приймаючи до уваги, що рішення Адміністративної колегії територіального відділення АМК №63/37-р/к від 22.07.2021 про накладення штрафу є чинним, доказів його виконання (сплати штрафу) до суду не подано, відтак, суд задовольняє вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1 020 000,00 грн.

Суд відхиляє заперечення відповідача стосовно передчасності стягнення 1 020 000,00 грн штрафу.

Так, товариство посилалось на те, що на даний час ним реалізується право на оскарження у судовому порядку рішення Антимонопольного комітету України №216-р від 10.08.2023.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач посилався на ст.ст. 57, 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції"

Згідно ч.5 ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за результатами перевірки рішення органи Антимонопольного комітету України мають право: залишити рішення без змін; змінити рішення; скасувати рішення частково і направити справу на новий розгляд у цій частині; скасувати рішення і прийняти нове рішення або передати справу на новий розгляд чи припинити провадження у справі.

Як зазначалось вище, дане рішення №216-р було винесене Антимонопольним комітетом України за результатами перевірки рішення №63/37-р/к про накладення штрафу.

Відповідно до ч.4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, в т.ч. за результатами перевірки відповідно до ч.5 статті 57 цього Закону, зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Тобто, на підставі 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", на час судового розгляду справи №910/16211/23 зупиняється виконання Рішення Комітету №216-р від 10.08.2023, визнання недійсним якого є предметом її розгляду.

Тоді як положеннями даної статті не забороняється ініціювати органами Антимонопольного комітету України стягнення штрафів за вчинення антиконкурентних дій (у даному випадку на підставі Рішення №63/37-р/к від 22.07.2021), зокрема, шляхом звернення до суду.

Більше того, правомірність рішення №63/37-р/к підтверджено судовими рішеннями, прийнятими у справах №914/3300/21 та №914/3019/21.

Орім стягнення штрафу, Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України просило стягнути з ТОВ "НВП "Шляхбуд" 1 020 000,00 грн пені.

Розглядаючи вимоги про стягнення пені, суд зауважує, що згідно з ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені, позивач визначив періоди її нарахування: з 17.05.2022 по 24.07.2022, з 20.09.2022 по 27.11.2022, з 18.01.2023 по 31.03.2023 (211 днів).

В той же час, абз.абз. 3-6 ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" урегульовано питання щодо періодів, коли нарахування пені зупиняється:

- на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду;

- на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Судом встановлено, що 15.11.2021 розпорядженням державного уповноваженого Комітету №03/317-р заяву ТОВ "НВП Шляхбуд" від 29.10.2021 про перевірку рішення №63/37-р/к прийнято до розгляду, а 10.08.2023 - Комітетом прийнято рішення №216-р "Про перевірку рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2021 №63/37-р/к у справі №63/4-01-5-2021", яким Рішення №63/37-р/к - залишено без змін.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що період з 15.11.2021 по 10.08.2023 є часом розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а тому, в цей період нарахування пені здійснено позивачем в супереч вимог законодавства.

Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з ТОВ "НВП "Шляхбуд" 1 020 000,00 грн пені, нарахованої за заявлені періоди (з 17.05.2022 по 24.07.2022, з 20.09.2022 по 27.11.2022, з 18.01.2023 по 31.03.2023).

Позивач, вважаючи, що нарахування пені здійснене з урахуванням положень ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" посилався на правову позицію, викладену у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/11550/18: "Абзацами третім - п`ятим частини п`ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися".

Суд дані твердження відхиляє, оскільки в даному випадку зупинення нарахування пені відбувається не на підставі абз.абз. 3-5, а на підставі абз.6 ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Також, суд зазначає, що зупинення Антимонопольним комітетом розгляду заяви ТОВ "НВП Шляхбуд" про перевірку рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не відміняє, того факту що така заява продовжувала перебувати на перегляді (у провадженні) Антимонопольного комітету України, а тому строк для нарахування пені на період такого зупинення не поновлювався.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ "НВП Шляхбуд" 1 020 000,00 грн, пені - слід відмовити.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і про стягнення з відповідача на користь позивача 1 020 000,00 грн штрафу; в решті вимог про стягнення 1 020 000,00 грн. пені - суд відмовляє.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 30 600, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №870 від 26.12.2023, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 15 300,00 грн, у зв`язку з задоволенням позову.

Інша частина судового збору у сумі 15 300,00 грн залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Шляхбуд" (вул. Д. Галицького, буд. 19, офіс 419, м. Рівне, 33027, ) до Державного бюджету України 1 020 000 (один мільйон двадцять тисяч) грн 00 коп. штрафу.

3. В решті позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Шляхбуд" пені у розмірі 1 020 000,00 грн відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Шляхбуд" (вул. Д. Галицького, буд. 19, офіс 419, м. Рівне, 33027, ) на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Коперника, 4, м. Львів, 79000, ) 15 300 (п`ятнадцять тисяч триста) грн 00 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 23 травня 2024 року.

Суддя Ю.Г. РОМАНЮК