ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/1158/23
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Ярош А.І.,

секретар судового засідання Полінецька В.С.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Захандревич О.В., за ордером;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ"

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

від 20 березня 2024 року (повний текст складено 21.03.2024)

у справі №916/1158/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ"

до відповідачів:

1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях;

2. ОСОБА_1

про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу, -

суддя суду першої інстанції: Д`яченко Т.Г.,

місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 15.05.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ" (позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (відповідач-1) і ОСОБА_1 (відповідач-2) про: визнання недійсними результатів аукціону № SPE001-UA-453, що оформлені протоколом про результати електронного аукціону від 04.01.2023 №-UA-453, затвердженого наказом РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 11.01.2023 № 15; визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації окремого майна об`єкта соціально-культурного призначення (табір праці та відпочинку разом з будівлею їдальні з господарчими будівлями та спорудами) від 02.02.2023, укладеного між ОСОБА_1 та РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.06.2023 у справі №916/1158/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у даній справі вказане рішення залишено без змін.

30.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про стягнення з позивача 70 350,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, з посиланням на наявність укладеного між відповідачем-2 та адвокатом Куликом Сергієм Анатолійовичем договору про надання правової допомоги від 04.04.2023 №04/04/2023 та актів виконаних робіт №№1, 2, 3, 4 до нього (т. 3, а.с. 1-4).

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 18.07.2023, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №916/1158/23 щодо стягнення 70 350,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

У вказаному додатковому рішенні суди першої та апеляційної інстанції, з посиланням на положення статей 15, 60, 123, 129, 244, 269 Господарського процесуального кодексу України та статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", виходили з недоведеність здійснення ОСОБА_2 адвокатської діяльності з метою представництва інтересів ОСОБА_1 у справі №916/1158/23, оскільки договір про надання правової допомоги від 04.04.2023 №04/04/2023 не є доказом здійснення ОСОБА_2 адвокатської діяльності, а долучений до заяви ордер серії КС №700645 від 04.04.2023 є ордером старого зразка, який адвокатами з 01.01.2022 не використовується.

За результатами касаційного перегляду вищенаведених рішень судів першої та апеляційної інстанцій, постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 06.02.2024 у справі №916/1158/23, касаційну скаргу ТОВ "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у справі №916/1158/23 (яка винесена за результатом перегляду наведеного рішення) залишено без змін.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , щодо додаткового рішення задоволено частково. Додаткове рішення господарського суду Одеської області від 18.07.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у справі №916/1158/23 скасовано. Справу №916/1158/23 передано до Господарського суду Одеської області для нового розгляду заяви відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь останнього витрат на професійну правничу допомогу за результатом розгляду даної справи.

Скасовуючи відповідні додаткове рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив, що усупереч положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції, з яким помилково погодився апеляційний суд, обмежившись лише посиланням на ненадання ОСОБА_1 належних доказів здійснення адвокатом Куликом С. А. адвокатської діяльності з метою представництва інтересів відповідача-2 в цій справі, фактично ухилився від вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з критеріїв реальності, пропорційності, обґрунтованості та співмірності таких витрат, розумності їх розміру, дійшов помилкового висновку про недоведеність ОСОБА_1 заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

З посиланням на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 27.09.2023 у справі №903/657/22, суд касаційної інстанції вказав, що суди попередніх інстанцій не з`ясували фактичних обставин, пов`язаних з наданням адвокатом Куликом С. А. правової допомоги відповідно до договору №04/04/2023, відповідність понесених скаржником-2 витрат наявним у матеріалах справи актам виконаних робіт/наданих послуг №№ 1, 2, 3, 4 і двом платіжних інструкціям про сплату послуг адвоката на загальну суму 70 350, 00 грн.

При цьому, Верховний Суд звернув увагу на те, що при розгляді доводів касаційної скарги ОСОБА_1 , він вважав за необхідне вийти за межі доводів останньої з метою врахування правового висновку в подібних процесуальних правовідносинах, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі №712/4126/22.

За результатом нового розгляду заяви ОСОБА_3 від 29.06.2023 (вх. № 2-986/23) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, Господарським судом Одеської області у справі №916/1158/23 було прийнято додаткове рішення від 20.03.2024 (суддя Т.Г. Д`яченко), яким вказану заяву задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 100,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

У вказаному додатковому рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги на суму 70 350,00 грн., однак, врахувавши клопотання ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ про зменшення розміру відповідних витрат, погодився з позивачем щодо неспівмірності визначеної вартості адвокатських послуг з виконаними адвокатом роботами, затраченим часом та ціною позову, а тому, з огляду на фактичні обсяги наданих адвокатських послуг, конкретні обставини справи, критерій реальності та розумності розміру відповідних витрат, зменшив суму витрат на професійну правничу допомогу до 46 100,00 грн. (сума за актами у розмірі 30500,00 грн. та гонорар успіху у розмірі 15 600,00 грн.), яка, на думку суду першої інстанції, може вважатись розумною, співмірною та справедливою.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 у справі №916/1158/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ" на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача-2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 250,00 грн.

Апелянт вважає, що оскаржуване додаткове рішення є необґрунтованим, при цьому апеляційна скарга повністю відтворює клопотання позивача про зменшення розміру понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, надане в суді першої інстанції на заяву останнього про ухвалення додаткового рішення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги полягають у тому оскаржуване додаткове рішення ухвалене без належного дослідження та оцінки відповідності зазначених у документах даних щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, обґрунтованості поданих заяв і клопотань, а також без врахування критеріїв розумності, виправданості та співмірності з об`ємом наданих послуг, змістом процесуальних документів, фактично витраченим часом та складністю справи.

Зокрема, ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ зауважує, що наведені в актах виконаних робіт послуги адвоката повторюються; послуга адвоката з написання заперечення на позовну заяву охоплює такі послуги як аналіз нормативної бази, аналіз документів, пошук та аналіз судової практики, формування правової позиції (постанови Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №916/3904/19, від 08.03.2023 у справі №873/52/22, постанова Великої палати Верховного Суду №922/1964/21 від 16.11.2022); адвокатом наводилась судова практика Верховного Суду, яка втратила свою актуальність та не була релевантної даній справі; час, визначений адвокатом для надання послуг, є завищеним; перший поданий відповідачем до суду попередній розрахунок судових витрат взагалі не має згадки про гонорар успіху, який визначено у п. 3.3. Договору про надання правової допомоги №01/04/2023 від 04.04.2023 та розмір якого не є співмірним зі складністю справи та заявленими позовними вимогами, які мають немайновий характер, тобто не відповідає принципам пропорційності до предмету спору та справедливості.

На переконання апелянта, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

За твердженням апелянта, подання ОСОБА_1 більшості заяв та клопотань не було необхідним та не мало жодного процесуального наслідку, а під час судових засідань у суду також виникали питання щодо назви та мети поданих ОСОБА_1 процесуальних документів. При цьому, зазначені у Актах виконаних робіт/наданих послуг №2, №3 та №4 назви документів, не співпадають з тими назвами документів, які подавалися ОСОБА_1 у справі №916/1158/23, а тому не підтверджують реальність понесених витрат. До того ж, адвокат участі у справі не брав, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у матеріалах справи відсутня. В той же час, сама заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі від 29.06.2023 не містить детального опису робіт (наданих послуг), як того вимагає ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянт наполягає на тому, що місцевий господарський суд обмежився лише загальним висновком, що судові витрати у розмірі 46 100,00 грн. є співмірними, розумними та справедливими, але на підставі яких доводів відповідача суд дійшов таких висновків останнім не зазначено.

Детальніше доводи ТОВ КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 у справі №916/1158/23 та призначено її розгляд на 15.05.2024 року об 11:00 год. Відповідачам встановлено строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

25.04.2024 від ОСОБА_1 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 не погоджується з її доводами, зазначає про те, що всі витрати на надання професійної правничої допомоги, зазначені у наданих ОСОБА_1 матеріалах у справі, обґрунтовані розрахунками, підтверджені документально та відповідають поняттю професійної правничої допомоги.

Відповідач-2 також звертає увагу на те, що при винесенні додаткового рішення від 20.03.2024 у справі №916/1158/23 вже було зменшено вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування судових витрат з 70 350,00 грн. до 46 100,00 грн.

Враховуючи вказане, відповідач-2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення без змін.

Водночас, ОСОБА_1 вказано, що попередній, орієнтовний, розрахунок вартості правової допомоги, яка надана ОСОБА_1 для підготовки відзиву на апеляційну скаргу, складає 6 000,00 грн.

У зв`язку з тим, що суддя-член колегії Колоколов С.І., відповідно до наказу в.о. голови суду від 13.05.2024 №115-в перебуває у відпустці з 13.05.2024 по 24.05.2024, розпорядженням керівника апарату суду від 13.05.2024 №118 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/1158/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 для розгляду справи №916/1158/23 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І., на підставі чого ухвалою суду від 14.05.2024 вказану справу було прийнято до свого провадження визначеною судовою колегією у зміненому складі.

У судовому засіданні 15.05.2024 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, їх явка обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів.

В судовому засіданні 15.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши представника ТОВ "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ", перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені додаткового рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

У розумінні положень ч.5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.

Частиною четвертою ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

У даному контексті судова колегія враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.12.2018 у справі №826/856/18, згідно з якою розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (також див. постанови Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 16/2598/19, від 30.07.2019 у справі №911/1394/18).

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

Наявні у справі докази свідчать, що 04.04.2023 між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Куліком Сергієм Анатолійовичем (Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги №04/04/2023 (далі Договір) (т. 3 а.с. 6-8).

Відповідно до розділу 1 вказаного Договору Адвокат зобов`язується надавати Замовнику правову допомогу, пов`язану із захистом законних інтересів Клієнта під час розгляду Господарським судом Одеської області справи №916/1158/23 щодо визнання недійсним результату аукціону, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату винагороду у розмірі, визначеному у Протоколі погодження договірної ціни, наведеному у Додатку №1 до Договору.

Безпосередній зміст правничої допомоги за цим Договором полягає, зокрема, у правових консультаціях, роз`ясненнях з правових питань, здійснення представництва Клієнта в судах, підготовці документів правового характеру тощо.

Пунктом 3.3. Договору сторонами було узгоджено, що крім оплати визначеної у Протоколі погодження договірної ціни, у випадку винесення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар успіху у розмірі 0,5 % від вартості нерухомого майна, придбаного відповідно до купівлі-продажу від 02.02.2023 №283, що становить 15 600,00 грн., які Клієнт сплачує протягом 3 банківських днів з моменту ухвалення відповідного рішення суду.

Згідно з п. 8.2. Договору, всі зміни та доповнення до останнього вносяться шляхом укладення додаткових угод до нього.

Отже, у вказаному Договорі про надання правової допомоги від 04.04.2023 №04/04/2023 сторонами визначено почасову оплату роботи адвоката, загальна вартість якої зазначається у Протоколі погодження ціни, із зазначенням обсягу правничої допомоги.

Протоколом погодження договірної ціни від 04.04.2023, що є додатком №1 до Договору від 04.04.2023 №04/04/2023, сторонами узгоджено, що вартість 1 години роботи Адвоката становить 1 500,00 грн. (т.3 а.с. 10).

У матеріалах справи наявні Акти виконаних Адвокатом робіт на загальну суму 54 750,00 грн. (т. 3 а.с. 11-14), а саме:

- Акт виконаних робіт/наданих послуг №1 від 08.04.2023 на суму 35 250,00 грн.,

- Акт виконаних робіт/наданих послуг №2 від 19.05.2023 на суму 9 000,00 грн.,

- Акт виконаних робіт/наданих послуг №3 від 08.06.2023 на суму 1 500,00 грн.,

- Акт виконаних робіт/наданих послуг № від 21.06.2023 на суму 9 000,00 грн.

Всі вищенаведені документи підписані сторонами без зауважень.

Відтак, сторони погодили вартість послуг адвоката, що є підставою для її розподілу за правилами ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у кожному окремому Акті зазначено вид наданої правничої допомоги, кількість витрачених годин на кожну послугу адвоката та підсумкові суми по кожному окремому виду правової допомоги.

Також в матеріалах справи міститься копія ордеру від 04.04.2023 серії КС № 700645 на підтвердження повноважень адвоката Кулика С.А., та відповідно до якого останній представляє інтереси ОСОБА_1 у Господарському суді Одеської області (т. 3, а.с. 17).

Доказів того, що адвокат Кулик С.А. брав участь у судових засіданнях у справі №916/1158/23 у матеріалах справи не міститься, водночас, протоколи судових засідань, наявні у матеріалах справи, свідчать про те, що у судових засіданнях приймав участь особисто ОСОБА_1 .

Як вбачається з платіжної інструкції від 29.06.2023 №0.0..1 ОСОБА_4 здійснена оплата за Договором від 04.04.2023 на користь ОСОБА_2 у розмірі 54 750,00 грн. (т. 3, а.с. 15).

Крім того, відповідно до платіжної інструкції від 29.06.2023 №0.0..1 ОСОБА_4 здійснена оплата 15 600,00 грн. гонорару успіху, відповідно до п.3.3. Договору від 04.04.2023 (т. 3, а.с. 16).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката у даній справі.

Водночас, як зазначалось вище, з огляду на критерії, які визначені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, судом першої інстанції було враховано доводи позивача, що стосуються неспівмірності заявлених відповідачем витрат, які викладені в запереченнях позивача на заяву відповідача-2 про відшкодування витрат на правничу допомогу. Це стало підставою для зменшення місцевим господарським судом суми заявлених відповідачем витрат до 46 100,00 грн.

Так, за Актами наданих послуг суд першої інстанції стягнув суму у розмірі 30 500,00 грн. замість 54 750,00 грн., але у повному розмірі відшкодував гонорар успіху у розмірі 15 600,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду не бере до уваги посилання апелянта на те, що заявлена відповідачем сума на відшкодування відповідних витрат є необґрунтовано завищеної, оскільки суд першої інстанції вже зменшив оскаржуваним додатковим рішенням у даній справі заявлену відповідачем суму.

Щодо незгоди апелянта із присудженою йому до сплати суми гонорару успіху, то судова колегія звертає увагу на те, що гонорар успіху «pactumde de quota litis» відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є складовою гонорару адвоката і належить до судових витрат, які розподіляються в кожній окремій справі за наявними доказами, результатами розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням заперечень іншої сторони. При цьому, в кожному конкретному випадку, суд визначає чи відповідає «гонорар успіху», при стягненні витрат на професійну правничу допомогу, критерію «розумності його розміру», оцінює необхідність і чи його відшкодування не матиме надмірний характер.

Як зазначалось вище, пунктом 3.3 Договору про надання правничої допомоги встановлено, що «гонорар успіху» сплачується Адвокату Клієнтом, зокрема, у разі ухвалення рішення судом на користь Клієнта.

Вказаний розмір відповідає розміру «гонорару успіху», встановлено в Договорі про надання правової допомоги.

Отже, з огляду на зазначене, судова колегія вважає, що «гонорар успіху» у розмірі 0,5% від вартості нерухомого майна, придбаного відповідно до купівлі-продажу від 02.02.2023 №283, є цілком розумним

Крім того, апеляційний суд зауважує, що у даному випадку саме позивач ініціював позов у справі №916/1158/23, що в подальшому змусило відповідача-2 звернутись до Адвоката за правовою допомогою та, відповідно, понести відповідні витрати.

З огляду на вказане, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 46 100,00 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ" задоволенню не підлягає, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 у справі №916/1158/23 залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ" залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 у справі №916/1158/23 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений та підписаний 20.05.2024.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Ярош А.І.