ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 року м.Дніпро Справа № 904/5402/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Дармін М.О., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання: Солодова І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Дженчако Т.М. (в залі суду) адвокат;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 (повний текст рішення складено 20.03.2023, суддя Татарчук В.О.) у справі № 904/5402/23

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорпроект Буд" (м. Дніпро)

про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Комунальне некомерційне підприємство "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорпроект Буд", в якій просить:

- визнати договір №14-Г від 14.01.2022, укладений між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорпроект Буд" () за кодом: ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи ("Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП "МКЛ №6 ДМР за адресою вул. Ганни Барвінок, 1, м. Дніпро". Терапевтичний корпус.), недійсним правочином, вчиненим під впливом обману;

- визнати договір №15-Б від 14.01.2022, укладений між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорпроект Буд" () за кодом: ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи ("Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП "МКЛ №6 ДМР за адресою вул. Батумська, 13, м. Дніпро". Травматологічний корпус.), недійсним правочином, вчиненим під впливом обману.

Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в процесі проведення спрощених закупівель за ідентифікаторами UA-2021-12-15-022330-C ("Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП "МКЛ №6 ДМР за адресою вул. Батумська, 13, м. Дніпро". Травматологічний корпус.) та UA-2021-12-16-009110-C ("Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП "МКЛ №6 ДМР за адресою вул. Ганни Барвінок, 1, м. Дніпро". Терапевтичний корпус.) відповідач надав неправдиві документи стосовно кваліфікаційних критеріїв, які підтверджують досвід виконання аналогічного договору за предметом закупівлі, у зв`язку з чим, ввів позивача в оману, що призвело до прийняття останнім рішення про визнання відповідача переможцем процедури закупівлі та укладення з ним оспорюваних договорів. Таким чином, позивач вважає, що оспорюванні договори підлягають визнанню недійсними на підставі статей 229, 230 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 відмовлено в задоволенні позовних вимог Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорпроект Буд" про визнання недійсними договору №14-Г від 14.01.2022 та договору №15-Б від 14.01.2022, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорпроект Буд", вчиненими під впливом обману.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із обставин того, що позивач не заявив до суду вимогу про застосування наслідків недійсності правочинів, тому, дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту прав не є ефективним.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Комунальне некомерційне підприємство "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Стягнути з відповідача суму сплачено судового збору.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- скаржник вважає, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм чинного законодавства та при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню;

- позивач не згоден з висновком суду першої інстанції про те, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права не є ефективним, а невірно обраний спосіб захисту порушеного права виключає дослідження та вирішення судом позовних вимог по суті; натомість позивач зазначає, що частинами першою та другою статті 5 ГПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Таким чином, закон не надає суду можливості відмовляти в задоволенні позову з підстав обрання невірного (неефективного) способу захисту порушеного права, оскільки в розумінні частини другої статті 5 ГПК України суд може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, з частковим відступом від принципу диспозитивності для захисту особи, яка звернулася з позовом. Натомість суд першої інстанції у своєму рішенні, посилаючись на неефективний спосіб захисту, взагалі виключив необхідність дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті, що не відповідає положенням норм чинного законодавства;

- апелянт вважає, що у разі дотримання позивачем процесуального порядку звернення до суду та обрання способу захисту, який визначений в законі, позовні вимоги мають бути розглянуті з підстав, установлених законом, а обрання неефективного способу захисту не може бути самостійною підставою відмови в позові;

- відмова в задоволенні позову з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту порушеного права є перешкодою у доступі до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції, оскільки позивач самостійно визначає предмет, підстави позову та спосіб захисту прав, який він просить визначити у рішенні, а обов`язком суду, який наділений повноваженнями застосувати належний та ефективний спосіб захисту прав, є установлення обґрунтованості позову та вирішення спору по суті заявлених вимог із визначенням належного та ефективного способу захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права;

- відповідач як учасник спрощеної закупівлі виконав вимоги оголошень про проведення спрощених закупівель, зокрема, щодо наявності документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору та надав наступні документи: довідка про виконання аналогічного договору; договір будівельного субпідряду №05/06.2021 від 04.06.2021 з ВКФ «Діод Лтд» ТОВ; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року до договору №05/06.2021 від 04.06.2021 з ВКФ «Діод Лтд» ТОВ; лист-відгук №1/12-2021 від 15.12.2021 від ВКФ «Діод Лтд»; при цьому, позивач зазначає, що при розгляді документів учасника ТОВ «БК Дорпроект Буд», наданих у складі пропозиції учасника спрощеної закупівлі, замовник не вбачив підстав для сумнівів щодо якості цих документів, тому, не звернувся до органів державної влади, підприємств, установ, організацій відповідно до їх компетенції за підтвердження їх достовірності;

- у порушення вимог пункту 3 «Наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів)» Розділу «Кваліфікаційні критерії та перелік документів, що підтверджують інформацію учасників про відповідність їх таким критеріям» Додатку №1 до Оголошення про проведення спрощеної закупівлі, п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України №922-VIII, ТОВ «БК Дорпроект Буд» умисно надало документи, які містять неправдиву інформацію і тим самим ввело в оману КНП «МКЛ№ 6» ДМР, що, на думку позивача, є підставою для визнання недійсними спірних договорів.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався, проте, ч. 3 ст. 263 ГПК України визначено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованогорозподілу судової справи між суддямивід 28.03.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 у справі № 904/5402/23; визначено розгляд апеляційної скарги призначити у судовому засіданні на 20.05.2024 об 11:00.

У судове засідання 20.05.2024 з`явився представник позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив. З урахуванням того, що ухвала ЦАГС від 11.04.2024 була направлена відповідачу за належною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а поштове відправлення повернулося до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", відповідач є таким, що повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином з огляду на таке.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Суд зазначає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 180 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 20.05.2024 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції обставини справи.

15.12.2021 позивачем було оприлюднено оголошення в електронній системі закупівель на Веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель системи публічних закупівель Prozorro (https://prozorro.gov.ua) про проведення спрощеної закупівлі Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП МКЛ №6 ДМР за адресою вул. Батумська, 13, м. Дніпро. Травматологічний корпус, на очікувану вартість 37386107,00грн (ідентифікатор закупівлі UA-2021-12-15-022330-C) та "Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП "МКЛ №6" ДМР за адресою вул. Ганни Барвінок, 1, м. Дніпро". Терапевтичний корпус, на очікувану вартість 16737948грн (ідентифікатор закупівлі UA-2021-12-16-009110-с).

Участь у процедурі закупівлі ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи (Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП МКЛ №6 ДМР за адресою вул. Батумська, 13, м. Дніпро. Травматологічний корпус.) прийняв 1 учасник Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Дорпроект Буд () (далі - відповідач).

За результатами проведених торгів, протоколом уповноваженої особи щодо закупівлі: ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи (Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП МКЛ №6 ДМР за адресою вул. Батумська, 13, м. Дніпро. Травматологічний корпус.) №273 від 28.12.2021 переможцем визнано ТОВ БК Дорпроект Буд (а.с. 65 том 1).

Визначаючи переможця у закупівлі, замовник дійшов висновку, що за результатами аукціону визначено системою, як найбільш економічно вигідною пропозицію: ТОВ БК Дорпроект Буд - 37295334,35грн з ПДВ. Розглядом пропозиції встановлено, що пропозиція ТОВ Дорпроект Буд повністю відповідає умовам тендерної документації.

Аналогічно, участь у процедурі закупівлі ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи "Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП "МКЛ №6" ДМР за адресою вул. Ганни Барвінок, 1, м. Дніпро". Терапевтичний корпус.) прийняв 1 учасник ТОВ БК Дорпроект Буд.

За результатами проведених торгів, протоколом уповноваженої особи щодо закупівлі: ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи ("Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП "МКЛ №6" ДМР за адресою вул. Ганни Барвінок, 1, м. Дніпро". Терапевтичний корпус.) №274 від 29.12.2021 переможцем визнано ТОВ БК Дорпроект Буд (а.с. 64 том 1).

Визначаючи переможця у закупівлі, замовник дійшов висновку, що за результатами аукціону визначено системою, як найбільш економічно вигідною пропозицію: ТОВ БК Дорпроект Буд - 16730217,71грн з ПДВ. Розглядом пропозиції встановлено, що пропозиція ТОВ Дорпроект Буд повністю відповідає умовам тендерної документації.

Як зазначає позивач, відповідач на виконання вимог оголошень про проведення вищезазначених спрощених закупівель, зокрема, наявності документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів), надав наступні документи:

- договір будівельного субпідряду №05/06.2021 від 04.06.2021 з ВКФ Діод Лтд ТОВ (а.с. 66-72 том 1);

- лист-відгук №1/12-2021 від 15.12.2021 від ВКФ Діод Лтд ТОВ (а.с. 75 том 1).

Позивач зазначає, що при розгляді документів учасника ТОВ БК Дорпроект Буд, наданих у складі пропозиції учасника спрощеної закупівлі, замовник не вбачив підстав для сумнівів щодо якості цих документів, тому не звернувся до органів державної влади, підприємств, установ, організацій відповідно до їх компетенції за підтвердження їх достовірності.

14.01.2022 між Комунальним некомерійним підприємством Міська клінічна лікарня №6 Дніпропетровської міської ради (далі замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Дорпроект Буд (далі виконавець, відповідач) було укладено договір №15-Б по здійсненню робіт з реконструкції за кодом: ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи (Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП МКЛ №6 ДМР за адресою вул. Батумська, 13, м. Дніпро. Травматологічний корпус.) (далі договір №15-Б від 14.01.2022).

Також, 14.01.2022 між Комунальним некомерійним підприємством Міська клінічна лікарня №6 Дніпропетровської міської ради (далі замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Дорпроект Буд (далі виконавець, відповідач) було укладено договір №14-Г по здійсненню робіт з реконструкції за кодом: ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи ("Реконструкція мережі медичного киснепостачання КНП "МКЛ №6" ДМР за адресою вул. Ганни Барвінок, 1, м. Дніпро". Терапевтичний корпус.) (далі договір №14-Г від 14.01.2022).

06.06.2023 до позивача надійшов лист з Центральної окружної прокуратури міста Дніпра (№04/54-4701вих-23 від 31.05.2023) в якому було зазначено, що на підтвердження досвіду виконання аналогічних робіт за кодом: ДК 021:2015:45450000-6 переможцем ТОВ БК Дорпроект Буд було надано договір будівельного субпідряду від 04.06.2021 №05/06.2021, укладений з Виробничо-комерційною фірмою Діод лтд (ВКФ Діод лтд, ) із виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва Реконструкція системи киснепостачання (облаштування кисневої рампи та внутрішньої системи киснепостачання інфекційного) КНП Маньківська БЛ смт. Міньківка Черкаської області. Також, переможцем ТОВ БК Дорпроект Буд було надано лист-відгук №1/12-2021 від 15.12.2021 ВКФ Діод лтд про своєчасне та якісне виконання вищезазначених робіт у 2021 році.

Разом з тим, в вищевказаному листі зазначено, що після опрацювання інформації, розміщеної в електронній системі закупівель Prozorro встановлено, що замовником - КНП Маньківська багатопрофільна лікарня Маньківська селищної ради Черкаської області у 2021 році здійснено закупівлю робіт з Реконструкції системи киснепостачання (облаштування кисневої рампи та внутрішньої системи киснепостачання інфекційного) КНП Маньківська БЛ смт. Міньківка Черкаської області на суму 325963,00грн ((UA-2021-05-05-001129-а). Переможцем закупівлі є ФОП Кущенко Генадій Миколайович (ІПН НОМЕР_1 , м. Черкаси), а не ТОВ БК Дорпроект Буд.

При цьому, перелік робіт, зазначений у наданому ТОВ БК Дорпроект Буд договорі будівельного субпідряду від 04.06.2021 №05/06.2021 ідентичний з роботами, визначеними у договорі підряду від 05.05.2021 №1, укладеному замовником КНП Маньківська багатопрофільна лікарня Маньківської селищної ради Черкаської області з ФОП Кущенко Г.М.

Будівельні роботи на об`єкті будівництва Реконструкція системи киснепостачання (облаштування кисневої рампи та внутрішньої системи киснепостачання інфекційного) КНП Маньківська БЛ смт Міньківка Черкаської області відповідно договору підряду №1 від 05.05.2021 також було виконано ФОП Кущенко Г.М., а не ВКФ Діод лтд, яким надано лист-відгук №1/12-2021 від 15.12.2021.

Позивач зазначає, що враховуючи інформацію в зазначеному листі, ТОВ БК Дорпроект Буд в процесі процедури закупівлі надало неправдиві документи стосовно кваліфікаційних критеріїв, що підтверджують досвід виконання аналогічного за предметом закупівлі, а саме:

а) договір будівельного субпідряду від 04.06.2021 №05/06.2021, укладений з Виробничо-комерційною фірмою Діод лтд () із виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва Реконструкція системи киснепостачання (облаштування кисневої рампи та внутрішньої системи киснепостачання інфекційного) КНП Маньківська БЛ смт Міньківка Черкаської області;

б) лист-відгук №1/12-2021 від 15.12.2021 ВКФ Діод лтд про своєчасне та якісне виконання вищезазначених робіт у 2021 році.

Як зазначає позивач, 26.06.2023 до нього надійшов лист від Управління аудиту та контролю Дніпровської міської ради, в якому було зазначено, що Центральної окружною прокуратурою міста Дніпра (лист від 06.06.2023 №04/54-4846ВИХ23), повідомлено Дніпровську міську раду про встановлення факту надання учасником закупівель UA-2021-12-15-022330-с, UA-2021-12-16-009110-C ТОВ БК Дорпроект Буд у складі тендерної пропозиції неіснуючого договору будівельного субпідряду від 04.06.2021 №05/06.2021. В зазначеному листі надано доручення Департаменту охорони здоров`я населення Дніпропетровської міської ради та позивачу про вжиття заходів претензійно-позовного характеру по укладених договорах від 14.01.2022 №15-Б та від 14.01.2022 №14-Г.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що договори №15-Б від 14.01.2022 та №14-Г від 14.01.2022 підлягають визнанню недійсними на підставі статей 229, 230 ЦК України.

Зазначене і є підставою звернення позивача із позовом.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Предметом спору є визнання недійсними договору №15-Б від 14.01.2022 та договору №14-Г від 14.01.2022.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 9 лютого 2022 року у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 56), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі №477/2330/18 (пункт 55)).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають враховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 (пункт 9.13).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто, цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/190 (пункти 5.6, 5.9)). Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 82), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 50), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 94), від 20 жовтня 2021 року у справі № 9901/554/19 (пункт 19), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі 908/976/190 (пункт 5.6), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункт 44)). Інакше кажучи, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, у якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати.

У пункті 48 постанови від 26.05.2023 у справі № 905/77/21 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування норм частини третьої статті 215, частин першої, другої статті 216 ЦК України: "Позовна вимога про визнання недійсним договору є належним способом захисту, який передбачено законом. Разом із тим, позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача. Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача. Водночас, у випадку звернення прокурора в інтересах держави з позовом про визнання недійсним виконаного/частково виконаного договору про закупівлю без заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, виключається як необхідність дослідження господарськими судами наслідків визнання договору недійсним для держави як позивача, так і необхідність з`ясування того, яким чином будуть відновлені права позивача, зокрема, обставин можливості проведення реституції, можливості проведення повторної закупівлі товару (робіт, послуг) у разі повернення відповідачем коштів, обов`язку відшкодування іншій стороні правочину вартості товару (робіт, послуг) чи збитків, оскільки обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові".

У пункті 43 постанови від 15.03.2024 у справі № 904/192/22 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підтвердила попередні висновки, що обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)), що в свою чергу виключає як необхідність надання апеляційним судом оцінки будь-яким іншим аргументам скаржника, так і необхідність подальшого дослідження підстав для визнання недійсними договорів як оспорюваних правочинів.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що сторони оспорюваних правочинів частково виконали його умови шляхом сплати грошових коштів зі сторони позивача, часткового виконання робіт зі сторони відповідача, суд першої інстанції врахував наведені висновки Верховного Суду та дійшов правильного висновку про те, що оскільки позивач у цій справі не заявив до суду вимогу про застосування наслідків недійсності правочину, обраний позивачем спосіб захисту прав не є ефективним, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Доводи апеляційної скарги щодо обов`язку суду визначити та застосовувати належний, ефективний спосіб захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права з частковим відступом від принципу диспозитивності для захисту особи, яка звернулася з позовом, спростовується вищенаведеним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права виключає дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в пункті 29 постанови Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №911/269/19.

За таких обставин, суд не перевіряє доводи в частині наявності підстав для визнання недійсним спірних договорів, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення, у разі звернення позивача до суду щодо застосування належного способу захисту.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на апелянта.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275-277, 282-284, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради (м. Дніпро) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 у справі №904/5402/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 у справі №904/5402/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.05.2024.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя М.О. Дармін