СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Харків Справа № 917/1929/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх.№705П/2) Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.03.2024 (повний текст ухвали складено та підписано 07.03.2024 суддею Кльоповим І.Г. у приміщенні Господарського суду Полтавської області) у справі №917/1929/23

за позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк», м.Київ,

до 1.Фермерського господарства «Агро Плюс 7», Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область,

2. ОСОБА_1 , м.Кременчук, Полтавська область,

за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1.Міністерства фінансів України, м.Київ,

2.Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ,

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ПроКредитБанк» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фермерського господарства «Агро Плюс 7» та ОСОБА_1 , в якому просило стягнути солідарно з Фермерського господарства «Агро Плюс 7» та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1501.51199 від 29.04.2022 у сумі 463394,58 грн капітал; стягнути солідарно з Фермерського господарства «Агро Плюс 7» та ОСОБА_1 1853578,30 грн - заборгованість перед державою за кредитним договором №1501.51199 від 29.04.2022 в сумі 1853578,30 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 30.11.2023.

20.02.2024 представник ОСОБА_1 подав до господарського суду клопотання (вх.№2192) про призначення судової економічної експертизи.

29.02.2024 від позивача до господарського суду надійшли заперечення (вх.№2803) на клопотання відповідача про призначення експертизи, в якому зазначив, що оцінка доказів у даній справі, їх перевірка, дослідження є виключною компетенцією суду та не потребує спеціальних знань.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.03.2024 у справі №917/1929/23 клопотання відповідача про призначення експертизи задоволено. Призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України (м.Полтава, вул.Чураївни,1/1). На розгляд та вирішення експерта поставлено такі питання: 1) Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ФГ «Агро Плюс 7» перед АТ «ПроКредит Банк» умовам кредитного договору від 29.04.2022 №1501.51199 (з урахуванням змін, внесених договором від 29.04.2022 №1 про внесення змін до кредитного договору від 29.04.2022 №1501.51199 (з додатками))? 2) Якщо наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ФГ «Агро Плюс 7» перед АТ «ПроКредит Банк» не відповідає умовам кредитного договору від 29.04.2022 №1501.51199 (з урахуванням змін внесених договором від 29.04.2022 №1 про внесення змін до кредитного договору від 29.04.2022 №1501.51199 (з додатками)), то яка реальна сума заборгованості ФГ «Агро Плюс 7» перед АТ «ПроКредит Банк» згідно з умовами кредитного договору від 29.04.2022 №1501.51199 (з урахуванням змін, внесених договором від 29.04.2022 №1 про внесення змін до кредитного договору від 29.04.2022 №1501.51199 (з додатками))? Попереджено експертів, які проводитимуть експертизу про те, що вони несуть відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Запропоновано судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України «Про судову експертизу» право, щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання. Зобов`язано ОСОБА_1 провести оплату за проведення судової експертизи на підставі отриманого рахунку експертної установи, докази на підтвердження цього надати суду. Матеріали справи №917/1929/23 направлено Полтавському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України (м.Полтава, вул.Чураївни,1/1)). Ухвалено, що матеріали справи №917/1929/23 підлягають обов`язковому поверненню Господарському суду Полтавської області разом із висновком експертизи протягом 5-ти днів з дня складання висновків експертизи або з дня з`ясування обставин неможливості проведення експертизи.

Приймаючи ухвалу, господарський суд виходив з того, що існують обставини, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання, тому дійшов висновку про призначення у справі експертизи, проведення якої доручено Полтавському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України. Господарський суд визнав за доцільне звернутись до судового експерта з пропозицією реалізувати надане йому статтею 13 Закону України «Про судову експертизу» право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання. Витрати по проведенню експертизи суд, з огляду на положення ст.125 Господарського процесуального кодексу України, суд поклав на відповідача - ОСОБА_1 як на заінтересовану сторону, що подала клопотання. Оскільки у справі №917/1929/23 призначено експертизу, суд першої інстанції дійшов висновку про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України.

Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» з ухвалою господарського суду не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.03.2024 про зупинення провадження у справі №917/1929/23. Направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у даній справі висновок експерта заміняється банківською випискою з рахунку, що є первинним бухгалтерським документом у вигляді банківської виписки з рахунку першого відповідача, яка, на думку заявника, чітко відображає наявну заборгованість перед банком у розмірі 463394,58 грн, яка не оспорювалась позичальником. Крім того, банківська виписка чітко відображає проведення транзакції у розмірі 1853578,30 грн з призначенням платежу: «Погашення простроченого основного боргу (капіталу) за рахунок коштів гаранту за кредитом згідно з кредитним договором №1501.51199 від 29.04.2022». На думку позивача, обставини справи повністю доведено беззаперечними доказами, які не можуть бути змінені іншими засобами доказування, у тому числі, висновком експерта. Для додаткового підтвердження наявності заборгованості, банком до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором. Розрахунок заборгованості повторно підтверджує наявність заборгованості першого відповідача перед банком у розмірі 463394,58 грн. Сам розрахунок сформовано автоматично з використанням програми CustomWare.net (без втручання людського фактору) на підставі даних бухгалтерського обліку, що містяться у матеріалах справи та не потребують доведення. Оскільки відповідачем було порушено умови договору про внесення змін та прострочено виконання позичальником зобов`язання зі сплати повної суми основної заборгованості за кредитом (даний факт підтверджується як банківською випискою, так і розрахунком заборгованості, що були долучені до позову), банк відповідно до абзацу 2 пункту 23.10 договору почав нараховувати на залишок строкової заборгованості процентну ставку, що була встановлена умовами кредитного договору. Усі інші платежі, що були сплачені позичальником спрямовувались на погашення процентів відповідно до абзацу 2 пункту 7 кредитного договору №1501.51199. Господарський суд не урахував вказані доводи банку при вирішенні питання щодо призначення судової експертизи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1929/23, необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №917/1929/23.

08.04.2024 матеріали справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024 у зв`язку з відпусткою судді Бородіної Л.І. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А, суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.03.2024 у справі №917/1929/23. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 16.05.2024 о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду. Встановлено учасникам справи строк по 13.05.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження. Запропоновано учасникам справи надати оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

26.04.2024 від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшов відзив (вх.№5912) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що наявність у матеріалах справи банківської виписки жодним чином не унеможливлює проведення судової економічної експертизи. Навпаки, дослідження банківської виписки та інших документів є завданням судової економічної експертизи, одним з видів якої є експертиза документів фінансово-кредитних операцій. Висновки скаржника про те, що поставлені питання нібито сформульовані таким чином, що експерт своїм висновком може втрутитися у компетенцію суду, є безпідставними. Оскільки ФГ «Агро Плюс 7» не мало зобов`язання сплачувати проценти за кредитним договором (з урахуванням внесених змін було передбачено річний процент -0.00), нарахування процентів у сумі 167109,72 грн є безпідставним. Таким чином, скаржник протиправно відніс фактично сплачені кошти ФГ «Агро Плюс 7» до сплачених процентів та штучно збільшив заборгованість останнього. Крім цього, скаржник стверджує, що у позичальника виникла строкова заборгованість у розмірі 2320924, 20 грн, але при цьому просить стягнути з відповідачів іншу суму -2316972,88 грн (ціна позову). Наведені обставини змусили ОСОБА_1 звернутися з клопотанням про призначення судової економічної експертизи.

30.04.2024 Міністерство фінансів України через систему «Електронний суд» подало відзив (вх.№6107) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що в матеріалах справи наявні первинні бухгалтерські документи, які підтверджують наявність заборгованості. Крім того, до позову додано розвернутий та обґрунтований розрахунок такої заборгованості. Тобто наявні достатні відомості, які дозволяють визначити підстави для визначення суми заборгованості. Також вважає, що оцінка доказів, їх перевірка, дослідження є виключною компетенцією суду та не потребує спеціальних знань, тому клопотання про призначення судової економічної експертизи є необґрунтованим, безпідставним та спрямованим на перетягування компетенції суду на експерта. Просить суд задовольнити апеляційну скаргу АТ «ПроКредит Банк», скасувати ухвалу господарського суду. Слухати справу без участі представника Міністерства фінансів України.

08.05.2024 від АТ «Державний експортно-імпорний банк України» до суду надійшла заява (вх.№6458) про розгляд апеляційної скарги без участі представника банку.

У судовому засіданні 16.05.2024 представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представники третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача просили суд розглянути справу без участі їх представників.

Представники першого та другого відповідачів у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а саме, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 про відкриття провадження у справі та призначення до розгляду апеляційної скарги отримана ФГ «Агро Плюс 7» в електронному кабінеті 22.04.2024 о 18:40 год., представником ОСОБА_1 , адвокатом Близнюком І.В. також отримана ухвала суду 22.04.2024 о 18:50 год., що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа.

Також копія ухвали суду від 22.04.2024 надсилалась поштою ОСОБА_1 , однак повернулась до суду з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено усі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь у засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною 1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників першого та другого відповідачів за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши пояснення представника заявника апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Предметом апеляційного перегляду є дослідження питання обґрунтованості призначення судової економічної експертизи.

Згідно із статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частиною 1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно з частинами 4-7 ст.99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи.

Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява № 616 79/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №1501.51199 від 29.04.2022 з Фермерського господарства «Агро Плюс 7» та ОСОБА_1 на користь АТ «ПроКредит Банк» у сумі 463394,58 грн та заборгованості перед державою за кредитним договором №1501.51199 від 29.04.2022 у розмірі 1853578, 30 грн, усього, у сумі 2316952,88 грн за період з 10.05.2022 по 08.08.2023.

Таким чином, предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, які підтвердять або спростують твердження позивача стосовно наявності та розміру заборгованості у солідарних боржників за спірним кредитним договором, тобто суду необхідно встановити правомірність та правильність заявлених до стягнення сум заборгованості.

Клопотання другого відповідача про призначення судової економічної експертизи мотивоване тим, що позивачем надано розрахунок заборгованості ФГ «Агро Плюс 7» за кредитним договором №1501.51199 від 29.04.2022 за період з 10.05.2022 по 11.10.2023, що містить таблицю №4, в якій зазначено, що на виконання кредитного договору ФГ «Агро Плюс 7» фактично сплачено проценти у сумі 167109,72 грн. Відповідно до пункту 23.9 договору про внесення змін у період дії воєнного стану у випадку порушення позичальником умов кредитного договору виплата компенсації процентів призупиняється, але такий позичальник право на її отримання не втрачає. Банк зобов`язаний ураховувати суму компенсації процентів при розрахунку показника обслуговування боргу позичальника за кредитом. Згідно з додатку №1 до договору про внесення змін до кредитного договору №1501.51199 від 29.04.2022 дата затвердження % ставки 29.04.2022, річний процент 0.00. Оскільки ФГ «Агро Плюс 7» не мало зобов`язання сплачувати проценти за кредитним договором (з урахуванням внесених змін було передбачено річний процент 0.00), нарахування процентів у сумі 167109,72 грн, вважає безпідставним. Таким чином, позивач протиправно відніс фактично сплачені кошти ФГ «Агро Плюс 7» до сплачених процентів та штучно збільшив заборгованість ФГ «Агро Плюс 7». Крім цього, у позичальника виникла строкова заборгованість у розмірі 2320924,20 грн, при цьому позивач просить стягнути з відповідачів іншу суму 2316972,88 грн.

Задовольняючи клопотання про призначення судової економічної експертизи, місцевий господарський суд виходив із того, що існують обставини, з`ясування яких потребує спеціальних знань.

Твердження заявника про те, що розрахунок суми заборгованості розраховувався автоматично з використанням програми CustomWare.net (без втручання людського фактору) на підставі даних бухгалтерського обліку, що містяться у матеріалах справи та не потребують доведення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки господарський суд, розглядаючи спір у даній справі, має дати правову оцінку спірним правовідносинам та перевірити правомірність та правильність розрахунку.

В оскаржуваній ухвалі суду чітко визначені обставини, що мають бути встановлені за допомогою висновків наведеної експертизи, зокрема, щодо відповідності наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості ФГ «Агро Плюс 7» перед АТ «ПроКредит Банк» умовам кредитного договору від 29.04.2022 №1501.51199 (з урахуванням змін, внесених договором від 29.04.2022 №1 про внесення змін до кредитного договору від 29.04.2022 №1501.51199 (з додатками), а у разі невідповідності такого розрахунку умовам договору - виконати розрахунок реальної суми заборгованості за спірним договором.

Також судова колегія зазначає, що другий відповідач - ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти позову, наполягав на невірності розрахунку позивача за спірний період.

У ході апеляційного провадження представником АТ «ПроКредит Банк» зазначено, що проведення у даній справі судової економічної експертизи є неефективним способом захисту, другий відповідач не надав свого контррозрахунку суми заборгованості.

Разом з цим, не заперечував, що подані до позовної заяви докази мають певні розбіжності щодо суми заборгованості.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи не наводились заявником апеляційної скарги ані в запереченнях на клопотання про призначення судової економічної експертизи, ані в апеляційній скарзі.

Також матеріали справи не містять ані пояснень з приводу розбіжностей у поданих позивачем документах, обов`язком якого є доведення суми позовних вимог, ані усунення позивачем цих розбіжностей, ані клопотання про надання часу на їх усунення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що без застосування спеціальних знань, ураховуючи розбіжності у розрахунках банку та зазначених у претензії та вимозі від 13.06.2023 про сплату суми заборгованості за спірним договором, господарський суд не може самостійно визначитись з остаточною заборгованістю чи її відсутністю між сторонами кредитного договору, що має істотне значення для правильного вирішення спору у даній справі.

Щодо доводів апелянта про те, що обставини справи повністю доведено беззаперечними доказами, які не можуть бути змінені іншими засобами доказування, у тому числі, висновком експерта, то відповідно до вимог ст.86 Господарського процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Саме в остаточному рішенні суду першої інстанції за змістом зазначеної норми, а також норм ст.237-238 Господарського процесуального кодексу України суд має надати оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або урахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржувану ухвалу суду лише на предмет дотримання судом вимог процесуального законодавства при її винесенні, але позбавлений можливості давати вказівки суду щодо розгляду цієї господарської справи по суті, зокрема, щодо обрання певних засобів доказування або надання переваги одних доказів над іншими.

Ураховуючи те, що призначена у даній справі судова експертиза спрямована на встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування в межах заявлених вимог, а також те, що для з`ясування спірних обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо доцільності та обґрунтованості призначення у даній справі судової економічної експертизи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Таким чином, у зв`язку з призначенням судової експертизи та направленням матеріалів справи для її проведення до експертної установи, провадження у справі підлягало зупиненню.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Ураховуючи, що оскарженою ухвалою суду призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, суд першої інстанції, скориставшись наданим йому правом згідно зі статтею 228 Господарського процесуального кодексу України, правомірно зупинив провадження у справі до закінчення проведення експертизи.

Інших доводів для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції скаржником не наведено.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275-276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.03.2024 у справі №917/1929/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.05.2024.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова