РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024Справа № 910/3016/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісполін Плюс»

до Державної установи «Генеральна дирекція державної кримінально-виконавчої служби України»

про стягнення 118 164,00 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісполін Плюс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи «Генеральна дирекція державної кримінально-виконавчої служби України» про стягнення 118 164,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору купівлі-продажу №268-15-23 від 15.11.2023 у частині своєчасної та повної оплати поставленого товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути 118 164,00 грн основного боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

20.03.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2024 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

05.04.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

09.04.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

12.04.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення.

18.04.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, відповіді на відзив та поясненнях та відповідачем у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, суд

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ісполін Плюс» (продавець, позивач) та Державною установою «Генеральна дирекція державної кримінально-виконавчої служби України» (покупець, відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу №268-15-23 (далі - Договір) відповідно до п.1.1. якого Продавець зобов`язується продати і відвантажити ДК 021-2015:15830000-5 цукор і супутня продукція (цукор білий кристалічний першої категорії) (далі - товар) в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників Покупця та у терміни (строки), визначені у Рознарядці (Додаток 1 до цього Договору), а Покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього Договору: Цукор білий кристалічний першої категорії, кількість 30 450,0 кг, ціна за одиницю виміру 27,48 грн, загальною вартістю 836 766,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього Договору становить 836 766,00 грн, у тому числі обов`язкові податки та збори. Ціна Договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки. Маркування, доставки на умовах Договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.

Згідно з п.4.3. Договору датою отримання товару є дата, зазначена в накладній.

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов до висновку, що цей правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Як вказує позивач та підтверджує відповідач, на виконання умов Договору продавець передав, а покупець прийняв та оплатив товар загальною вартістю 718 602,00 грн.

У подальшому, продавець передав, а покупець прийняв товари загальною вартістю 118 164,00 грн, що підтверджується видатковими накладними №3483 від 28.12.2023 на суму 79 692,00 грн та №3482 від 27.12.2023 на суму 38 472,00 грн та Актами приймання №50 від 28.12.2023 та №28 від 27.12.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору купівлі-продажу №268-15-23 від 15.11.2023 у частині своєчасної та повної оплати поставленого товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути 118 164,00 грн основного боргу.

Відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачем було порушено строк поставки та не надано всього переліку документів відповідно до умов Договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 15.11.2023 між ТОВ «Ісполін Плюс» та ДУ «Генеральна дирекція державної кримінально-виконавчої служби України» було укладено Договір купівлі-продажу №268-15-23 відповідно до п.1.1. якого Продавець зобов`язується продати і відвантажити ДК 021-2015:15830000-5 цукор і супутня продукція (цукор білий кристалічний першої категорії) (далі -- товар) в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників Покупця та у терміни (строки), визначені у Рознарядці (Додаток 1 до цього Договору), а Покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього Договору.

Судом було встановлено, що на виконання умов Договору, продавець передав, а покупець прийняв товари загальною вартістю 118 164,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних та актами приймання передачі.

Відповідач заперечує проти позову, оскільки позивачем, зокрема, не надано всього переліку документів відповідно до умов Договору.

У п.5.4. Договору визначено, що територіальні уповноважені представники Покупця здійснюють прийом товару після надання усього комплекту документів, зазначених в пунктах 2.1 та 4.1. цього Договору, з урахуванням положень пункту 2.3. цього Договору.

У п. 2.4. Договору встановлено, що якщо на партію товару відсутні передбачені Договором документи, які підтверджують кількість товару (рахунки-фактури, накладні), Покупець не призупиняє прийом товару, а складає акт про фактичну якість, кількість і комплектність поставленого товару, і в акті вказується, які документи відсутні.

Так, обумовлений Договором товар був прийнятий відповідачем без жодних зауважень, що, не заперечувалось самим відповідачем. При цьому, умовами Договору не вимагається будь-яке письмове оформлення факту передання покупцю рахунків-фактур Договору. Доказом відсутності будь-яких претензій та зауважень з боку відповідача щодо «комплектності» товару та документів, що мають бути надані разом з товаром, є саме підписані відповідачем видаткові накладні та акти приймання. Всі видаткові накладні та акти приймання підписані представниками обох сторін та скріплені печатками, мають посилання на укладений сторонами Договір. Доказів існування спору між сторонами з приводу якості та кількості переданого товару у справі немає.

Відтак, вищевказані доводи відповідача судом до уваги не беруться.

Відповідно до п.4.1. Договору розрахунок за цим Договором проводиться шляхом оплати товару Покупцем за фактом поставки товару протягом 20 банківських днів з дати отримання товару на склад Територіального уповноваженого представника Покупця у міру надходження бюджетних коштів на підставі рахунків-фактур Продавця, належним чином оформлених накладних, актів приймання.

У разі затримки бюджетного фінансування Покупця та/або затримки з боку органів Державної казначейської служби України у здійсненні розрахунково-касового обслуговування, розрахунки за фактом поставки товару здійснюються протягом 5 банківських днів з дати надходження асигнувань на реєстраційні рахунки Покупця, та/або моменту можливості органів Державної казначейської служби України здійснювати розрахунково-касове обслуговування. Сторони домовились, що будь-які штрафні санкції до Покупця в такому випадку не застосовуються.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що строк оплати вартості товару, поставленого за видатковими накладними 3483 від 28.12.2023 та №3482 від 27.12.2023 є таким, що настав.

Суд зазначає, що станом на дату розгляду справи, відповідачем не надано доказів сплати вартості поставленого товару на суму 118 164,00 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 118 164,00 грн, а, відтак, задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стосовно розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1- 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст. 124 ГПК України).

У позові зазначено, що позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги АР№1166384 від 05.03.2024 адвокат Мондріч Аліна Євгеніївна надає правову допомогу ТОВ «Ісполін Плюс» у судах всіх інстанцій в тому числі Господарському суді міста Києва.

01.03.2024 між адвокатом Мондріч А.Є. (Адвокат) та ТОВ «Ісполін Плюс» (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги №0103НК24, відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати йому правову допомогу на умовах передбачених п. 2.1. цього Договору під час розгляду справи про стягнення заборгованості по Договору купівлі-продажу №268-К-23 від 15.11.2023 р. відносно Державної установи «Генеральна дирекція державної кримінально-виконавчої служби України» (), у відношенні Клієнта.

Згідно з п. 4.1. Договору №0103НК24 від 01.03.2024 за правову допомогу, надану Адвокатом, Клієнт сплачує гонорар, розмір та порядок сплати якого є конфіденційною інформацією і зазначається у додатковій угоді, яка є частиною цього договору.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги №0103НК24 від 01.03.2024 вартість послуг, зокрема, складає: складання та подання позову - 2000,00 грн. за 1 годину вартості роботи; складання пояснення, відзиву, відповіді на відзив, доповнення до позову, уточнення позову, заперечення - 1000,00 грн. за 1 годину вартості роботи; представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 1 година - 2000,00 грн.

Адвокат та клієнт склали Акт надання юридичних послуг №1/НК/24, відповідно до якого адвокатом були виконані наступні роботи:

1. Підготовка, складання та подання до Господарського суду м. Києва позовної заяви про стягнення заборгованості разом із розрахунком заборгованості і штрафних санкцій відносно Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» () в інтересах Клієнта; кількість годин - 6; вартість 12 000,00 грн.

2. Підготовка, складання та подання до Господарського суду м. Києва відповіді на відзив Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (), на позовну заяву про стягнення заборгованості, в інтересах Клієнта; кількість годин - 2; вартість 2 000,00 грн.

3. Підготовка, складання та подання до Господарського суду м. Києва пояснення на заперечення Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (), в інтересах Клієнта (у разі необхідності); кількість годин - 2; вартість 2 000,00 грн.

4. Представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях по порушеній справі про стягнення заборгованості відносно Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» () кількість годин - 2; вартість 4 000,00 грн.

Адвокат виставив Клієнту рахунок на оплату №0103/24 від 01.03.2024 на суму 20 000,00 грн щодо послуг надання правової допомоги.

Клієнт сплатив Адвокату 20 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3550 від 01.03.2024 з призначенням платежу: «За надання правової допомоги згідно рахунку №0103/24 від 01.03.2024».

Суд зазначає, що зі змісту статті 129 Господарського процесуального кодексу України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. При цьому, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним щодо предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20, від 11.11.2021 у справі № 873/137/21 та від 04.10.2022 у справі №873/121/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Суд зазначає, що надані Адвокатом послуги представництва інтересів Клієнта в судових засіданнях по порушеній справі охоплюються послугою підготовки, складення та подання до суду позовної заяви та інших процесуальних документів, оскільки, судові засідання у справі №910/3016/24 не проводились, а відтак, фактично представництво інтересів позивача полягало в підготовці та подачі до суду процесуальних документів по справі.

Крім того, як вбачається з п. 1 Акта надання юридичних послуг №1/НК/24, Адвокатом були надані послуги з підготовки, складання та подання до Господарського суду м. Києва позовної заяви про стягнення заборгованості разом із розрахунком заборгованості і штрафних санкцій, однак, штрафних санкцій в межах розгляду справи № 910/3016/24 заявлено не було.

Також, позивачем не доведено необхідності подачі до суду пояснень на заперечення відповідача, які не є заявою по суті справи та в силу приписів ч. 5 ст. 161 ГПК України подаються учасниками справи щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо це необхідно.

Тобто, зазначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу по справі № 910/3016/24 у сумі 20 000,00 грн не відповідає критеріям, визначеним ч. 5 ст. 129 ГПК України.

Відтак, зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що обґрунтованою сумою витрат позивача на професійну правничу допомогу є сума у розмірі 12 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної установи «Генеральна дирекція державної кримінально-виконавчої служби України» (03115, місто Київ, вулиця Святошинська, будинок 27; ідентифікаційний код: 41220556) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісполін Плюс» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Артільна, будинок 2; ідентифікаційний код: 33667686) 118 164 (сто вісімнадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн 00 коп. основного боргу, 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева