ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. Справа№ 911/2386/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Грищенко О.М. (довіреність від 31.08.2023 б/н)

від відповідача-1: не з`явився

від апелянта: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Туманова Дениса Сергійовича

на ухвалу господарського суду Київської області від 06.02.2024 про задоволення заяви про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» від 15.11.2023 № 15-2/11 (вх. № 21577/23) про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні

у справі № 911/2386/14 (суддя - Наріжний С.Ю.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до

1) товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»

2) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 19 546,71 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.02.2024 заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 15.11.2023 № 15-2/11 (вх. № 21577/23) про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні задоволено. Замінено боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/2386/14 від 18.08.2014 з ОСОБА_2 на двох боржників: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Копію ухвали надіслано: ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Малиновському ВДВС у м. Одеса ПМУМЮ.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу господарського суду Київської області від 06.02.2024 скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на наступне:

1) заявнику про смерть ОСОБА_2 стало відомо у період з 27.10.2022 (дня винесення постанови про закриття виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника) і до 31.10.2022 (дати подання заявником скарги на вказану постанову), про що свідчать судові рішення у справі № 911/2973/13 від 14.12.2022 та 06.07.2023;

2) заявник мав пред`явити вимогу протягом 6 місяців зі смерті боржника, натомість заяву про заміну сторони виконавчого провадження подано 15.11.2023 з порушенням такого строку;

3) суд не перевірив інформацію щодо кола спадкоємців боржника та з 4 спадкоємців 1 черги на власний розсуд вибрав двох із них.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 апеляційну скаргу у справі № 911/2386/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана 06.03.2024 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у суду першої інстанції матеріалів справи № 911/2386/14 та відкладення вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції.

Листом Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 витребувано з господарського суду Київської області матеріали справи № 911/2386/14.

27.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/2386/14.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Київської області від 06.02.2024, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 14.05.2024.

22.04.2024 від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому викладено твердження про те, що вона є необґрунтованою з огляду на те, що:

1) матеріали справи не містять доказів повідомлення спадкоємцями кредиторів спадкодавця про відкриття спадщини;

2) норма на яку посилається апелянт пов`язує обчислення строку з моментом видачі свідоцтва про право на спадщину, якого до матеріалів справи не надано.

Також відзив на апеляційну скаргу містить попередній орієнтовний розрахунок судових витрат.

01.05.2024 від представника апелянта надійшла відповідь на відзив, яку обґрунтовано наступним:

1) позивачем додано до матеріалів справи копію позову ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту, який датовано жовтнем 2023 року та який містить інформацію про те, що коло спадкоємців складається з 4 осіб;

2) ч. 3 ст. 1281 ЦК України визначено альтернативні підстави пред`явлення вимоги до спадкоємця.

13.05.2024 через канцелярію суду від представника позивача надійшли пояснення у справі.

У судове засідання, що відбулось 14.05.2024 представники апелянта та відповідача-1 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів до їх електронних кабінетів через систему «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа, а також рекомендованим листом з повідомленням («Укрпошта») (а.с. 178, 179, 207, 209, 216 т. 2).

Свідоцтвом про смерть, яке видано Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) підтверджується те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 75 т. 2).

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Частинами 5 та 7 ст. 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, колегія суддів, зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників апелянта та відповідача-1 у судовому засіданні 14.05.2024.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 ГПК України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2014 позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 3 975,48 грн 3 % річних, 15 571,23 грн інфляційних втрат, 1 900,00 грн витрат на оплату адвокатських послуг та 1 827,00 грн судового збору (а.с. 84 т. 1).

18.08.2014 на виконання рішення у даній справі господарським судом Київської області видано відповідний наказ (а.с. 95 т. 1).

Постановою Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 22.04.2016 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2386/14 (а.с. 218 т. 1).

Відповідно до постанови Першого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 30.10.2018 прийнято до подальшого примусового виконання виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2386/14 (а.с. 120 т. 1).

У зв`язку з реорганізацією органів примусового виконання рішень, згідно постанови Малиновського ВДВС м. Одеса Південного МРУ Міністерства Юстиції (м. Одеса) від 24.05.2023 прийнято до подальшого примусового виконання виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2386/14.

Станом на даний час наказ господарського суду Київської області від 18.08.2014 № 911/2386/14 не виконаний.

Свідоцтвом про смерть, яке видано Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) підтверджується те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 75 т. 2).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69562424 від 25.07.2022 встановлено, що в Спадковому реєстрі 25.07.2022 зареєстровано спадкову справу № НОМЕР_2, спадкодавець - ОСОБА_2 (а.с. 75 т. 2).

Відповідь Васильківської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 230/01-16 від 07.06.2023 свідчить про те, що у Васильківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 338/2022 після смерті ОСОБА_2 . Спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини є: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 79 т. 2)

16.11.2023 до господарського суду Київської області надійшла заява ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 15.11.2023 № 15-2/11 (вх. № 21577/23) про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні, у якій викладено прохання замінити боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/2386/14 від 18.08.2014 з ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на двох боржників: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 47 т. 2)

Заяву про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні мотивовано тим, що згідно матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 № 911/2386/14 встановлено, що ОСОБА_1 , як дружиною боржника подано заяву про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 та зняття арешту із всього майна (нерухомості, рухомого майна, корпоративних прав у суб`єкта господарювання тощо) з огляду на те, що боржник - ОСОБА_2 помер згідно актового запису № 913 від 27.05.2022.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що кредитором не порушено строк на звернення з вимогами до спадкоємців боржника, з огляду на що вони є правонаступниками боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України (ч. 1 ст. 326 ГПК України).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 334 ГПК України передбачено, що заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч. 1 ст. 334 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вимогами статті 1218 ЦК України унормовано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок сплатити кошти згідно наказу суду, що належав спадкодавцю ОСОБА_2 за життя. Цей обов`язок не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавцем, отже не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.

Оскільки зі смертю боржника його грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Так, частиною 1 ст. 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Вказана стаття ставить обов`язок спадкоємця щодо повідомлення спадкодавця про відкриття спадщини тільки в залежність від того чи було йому відомо про борги спадкодавця.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що станом на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 було відомо про наявність у її чоловіка заборгованості перед позивачем.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (пункт 98)).

Звернення кредитора безпосередньо до суду, зокрема із заявами про процесуальне правонаступництво та (або) про заміну сторони виконавчого провадження, слід розглядати як пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця боржника в порядку статті 1281 ЦК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 по справі № 916/617/17 (пункт 117)).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.11.2022 у справі № 911/2973/13 прийнято до розгляду скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Васильківського відділу Державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 62832072 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 18.10.2013 у справі № 911/2973/13.

В межах даного провадження оскаржувались дії про закінчення виконавчого провадження № 62832072 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 18.10.2013 у справі № 911/2973/13 на підставі пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2022 у справі № 911/2973/13 задоволено скаргу ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС від 31.10.2022 № 31-1/10 (вх. № 73/22 від 31.10.2022 р.) з посиланням на те, що: «в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів та інформації про виконавче провадження № 62832072 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 18.10.2013 у справі № 911/2973/13, судом встановлена відсутність доказів вчинення державним виконавцем будь-яких заходів щодо перевірки: чи допускають дані правовідносини правонаступництво, чи ні; чи наявні в даному випадку спадкоємці боржника, що успадкували його майно, за рахунок якого можливе б було виконання рішення в цій справі».

Після винесення зазначеною ухвали виконавцем було зроблено запит за місцем відкриття спадщини та відповідно з наявним у матеріалах справи листом Васильківської державної нотаріальної контори від 07.06.2023 № 230/01-16 спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на момент складення даного листа склад спадщини не виявлено (а.с. 79 т.1).

Також до матеріалів справи надано копію позовної заяви ОСОБА_1 в т.ч. до ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» вх. № 5465 від 24.10.2023 про звільнення майна з-під арешту (а.с. 80-85 зворот т. 2) та ухвалу від 01.11.2023 про відкриття провадження за вказаною позовною заявою у справі № 172/1987/23 (а.с. 87 т. 2).

Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Вказані норми визначають альтернативні методи розрахунку строку на звернення кредитора до спадкоємців боржника:

1) не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину;

2) протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини;

3) протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що спосіб розрахунку строку на пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців боржника у випадку якщо такий кредитор не знав і не міг знати про прийняття спадщини визначено протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Разом з цим, ст. 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

З огляду на викладене, а також те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач дізнався про прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до отримання відповіді з Васильківської Державної нотаріальної контори (органу, який офіційно реєструє коло спадкоємців) від 07.06.2023, а також те, що з цього моменту і до моменту звернення із заявою про зміну боржника у виконавчому провадженні не пройшло шести місяців, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що кредитором не пропущено строк пред`явлення своїх вимог відповідно до ст. 1281 ЦК України.

Відтак посилання представника ОСОБА_1 на пропущений ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» строк пред`явлення своїх вимог відповідно до ст. 1281 ЦК України є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заява ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 15.11.2023 № 15-2/11 (вх. № 21577/23) про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні підлягає задоволенню, оскільки наявні спадкоємці померлого боржника, щодо якого існує судове рішення та відкрито виконавче провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищезазначене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, а тому погоджується із ухвалою господарського суду Київської області від 06.02.2024 у справі № 911/2386/14, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 06.02.2024 у справі № 911/2386/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 06.02.2024 у справі № 911/2386/14 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 911/2386/14 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 20.05.2024

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук