ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024м. ДніпроСправа № 904/1149/24
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с. Годилів, Чернівецька область

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

про стягнення суми боргу в розмірі 181280грн02коп

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 181280грн02коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати транспортних послуг, наданих на підставі договорів-заявок на перевезення вантажу у міжнародному повідомленні №130 від 30.08.2023 та №131 від 30.08.2023.

Позивач стверджував про надання відповідачу транспортних послуг з перевезення олії соняшникової рафінованої на виконання умов договору-заявки №130 від 30.08.2023 на суму в розмірі 90718грн49коп та на виконання умов договору-заявки №131 від 30.08.2023 на загальну суму в розмірі 90561грн53коп.

Позивач зазначив, що 26.02.204 відповідач отримав засобами поштового зв`язку: оригінали договорів-заявок №130 та №131 від 30.08.2023, оригінали CMR-накладних до договорів-заявок №130 та №131 від 30.08.2023, оригінали акту надання послуг №ЯМП-09/11 від 15.09.2023 та рахунку-фактури №ЯМП-09/11 від 15.09.2023 на суму 90718грн49коп, оригінали акту надання послуг №ЯМП-09/12 від 15.09.2023 та рахунку-фактури №ЯМП-09/12 від 15.09.2023 на суму 90561грн53коп.

Позивач повідомив, що від відповідача не надходило зауважень та заперечень з питань виконання позивачем умов договорів-заявок №130 та №131 від 30.08.2023.

Позивач стверджував про несплату відповідачем вартості наданих транспортних послуги та існування суми боргу в розмірі 181280грн02коп.

Також позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, задовольнив клопотання позивача та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд роз`яснив відповідачу право у строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду від 20.03.2024 направлялась рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ).

Поштове відправлення разом з ухвалою суду від 20.03.2024 повернене до суду відділенням поштового зв`язку із застереженням про відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2024 суд залишив позов без руху на підставі частини 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України та запропонував позивачу надати до суду докази направлення позову з додатками на адресу відповідача разом з описом вкладення.

На адресу суду 20.05.2024 надійшла заява позивача разом з доказами усунення недоліків. Позивач надав докази направлення на адресу відповідача позову з додатками у березні 2024року разом з описом вкладення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2024 суд продовжив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

В даній справі господарським судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов до суду не подав.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку (тобто такого, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав).

Дослідивши наявні матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі експедитор 2) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі експедитор 1) укладені договори-заявки №130 від 30.08.2023 та №131 від 30.08.2023 на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному повідомленні (далі договори від 30.08.2023).

Відповідно до договорів від 30.08.2023 у період дії договору та на його умовах експедитор 1 доручає заявками, а експедитор 2 приймає та організовує за винагороду на користь експедитора 1, замовлені ним міжнародні та міжміські перевезення вантажів. Перевезення вантажів автомобільним транспортом здійснюється відповідно до умов Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів дорогами /КДПН/ (із змінами, внесеними протоколом від 05.07.1978 року) та законодавчих актів України, цього договору-заявки.

У договорі заявці №130 від 30.08.2023 сторони узгодили: дата та час завантаження 02.09.2023; дата та час прибуття на митницю 15-16.09.2023; відправник ТОВ «Компанія «ОЛДІ»; адреса м. Вінниця, вул. Північна, 17; одержувач Trakia Grain LTD; адреса Plovdiv region; прикордонний перехід Порубне; вага вантажу 23т; вид навантаження налив; назва вантажу олія соняшникова рафінована, наливом; тип автомобіля автоцистерна; автомобіль DAF; номер тягача НОМЕР_1 ; номер п/приц НОМЕР_2 ; сума фрахту(валюта) 100євро за тону; строки оплати - після вивантаження до трьох робочих днів.

У договорі-заявці №131 від 30.08.20223 сторони узгодили: дата та час завантаження 02.09.2023; дата та час прибуття на митницю 15-16.09.2023; відправник ТОВ «Компанія «ОЛДІ»; адреса м. Вінниця, вул. Північна, 17; одержувач Trakia Grain LTD; адреса Plovdiv region; прикордонний перехід Порубне; вага вантажу 23т; вид навантаження налив; назва вантажу олія соняшникова рафінована, наливом; тип автомобіля автоцистерна; автомобіль MAN; номер тягача НОМЕР_3 ; номер п/приц НОМЕР_4 ; сума фрахту(валюта) 100євро за тону; строки оплати - після вивантаження до трьох робочих днів.

Пунктами 2, 3 договорів від 30.08.2023 встановлено, що експедитор 2 забезпечує подачу необхідного типу автомобіля у технічно справному стані, забезпеченого всіма необхідними виконання перевезення документами. У разі не виконання зазначених вимог дії виконавця прирівнюються до відмови від виконання заявки.

Експедитор 2 силами водія контролює процес завантаження (розвантаження), правильність розподіл розміщення вантажу, кількість місць, зовнішній стан упаковки, порядок завантаження (розвантаження). Перевізник зобов`язаний проінформувати експедитора1 про споряджену масу рухомого складу контролювати вагу та розподіл по осях автопоїзда вантажу, що завантажується.

Згідно з пунктом 10 договорів від 30.08.2023 вантаж вважається доставленим за наявності печатки інспектора митниці у CMR-накладній, печатки одержувача в CMR-накладній.

Відповідно до пунктів 12 договорів від 30.08.2023 експедитор 1 здійснює оплату транспортних послуг експедитора 2 на його розрахунковий рахунок у гривнях, при наданні оригіналів рахунку-фактури, актів виконаних робіт, CMR-накладну з позначкою одержувача.

Договори-заявки №130 та №131 від 30.08.2023 підписані сторонами та скріплені їх печатками без заперечень та зауважень до їх змісту.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що зазначені договори визнавалися недійсним в судовому порядку.

Відповідно до матеріалів справи позивач надав послуги за договором заявкою №130 від 30.08.2023 на суму 90718грн49коп, за договором заявкою №131 від 30.08.2023 на суму 90561грн53коп.

На виконання вимог пункту 12 договорів від 30.08.2023 позивач направив на адресу відповідача оригінали рахунків-фактур, актів виконаних робіт, CMR-накладних з позначкою одержувача вантажу.

За своєю правовою природою укладені між сторонами договори від 30.08.2023 є договорами перевезення вантажу.

Згідно зі статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За змістом частини першої статті 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Частиною першою статті 919 цього Кодексу передбачено, що доставка вантажу до пункту призначення здійснюється перевізником у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків у розумний строк.

Відповідно до частин першої, другої статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на матеріали справи, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг за договорами від 30.08.2023 є таким, що настав.

Відповідач не надав докази оплати вартості наданих послуг за договорами від 30.08.2023.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у загальному розмірі 181280грн02коп, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача та їх задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 237, 238, 240, 241, 250 - 252 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми боргу в розмірі 181280грн02коп задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_5 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_6 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) суму боргу у розмірі 181280грн02коп та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова