номер провадження справи 5/31/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.04.2024 Справа № 908/418/23
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів у складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді Горохов І.С., Дроздова С.С., при секретарі судового засідання Соколові А.А.,
розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт № б/н від 16.02.2024 (вх. № 3755/08-08/24 від 16.02.2024) про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/418/23
про стягнення 1 565 807,45 грн.,
про стягнення 385 407,95 грн.,
За участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом (заявника): не з`явився;
від відповідача за первісним позовом: Білик О.В., довіреність №90 від 18.12.2023 (посвідчення адвоката ЗП 002053 від 12.03.2019);
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.08.2023 у справі № 908/418/23 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт 900 000,00 грн. основної заборгованості, 124 388,73 грн. - пені, 302 417,20 грн. - інфляційних втрат, 35 732,51 грн. - 3% річних. В частині стягнення 195 076,51 грн. провадження у справі за первісним позов закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору. В іншій частині первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт на користь Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь 156 040,47 грн. неустойки за прострочку поставки товару. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Здійснено зустрічне зарахування первісного та зустрічного позовів, стягнувши з Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт 900 000,00 грн. основного боргу, 302 417,20 грн. - інфляційних втрат, 4 080,77 грн. - 3% річних.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт судові витрати за первісним позовом у сумі 18 096,82 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт на користь Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь" судові витрати за зустрічним позовом у сумі 2 340,20 грн.

Здійснено зустрічне зарахування сум судового збору та стягнуто з Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт 15 756,62 грн. судового збору.

11.08.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт надійшла заява № б/н від 07.08.2023 (вх. № 17257/08-08/23 від 11.08.2023) про долучення до матеріалів справи доказів про надання правової допомоги на суму 41 500,00 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 № 908/418/23 задоволено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2023 у справі № 908/418/23. Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2023 у справі № 908/418/23 в частині відмови у стягненні штрафу за поставку неякісного товару скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт на користь Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь штраф за поставку неякісного товару в розмірі 229 367,48 грн. та 3 440,51 грн. судового збору.

В іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2023 у справі №908/418/23 залишено без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт на користь Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь 5 160,77 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

16.02.2024 до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт надійшла заява № б/н від 16.02.2024 (вх. № 3755/08-08/24 від 16.02.2024) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 41 500,00 грн. та стягнення цих витрат з ПрАТ «Дніпроспецсталь» на користь ТОВ ТД «Базальт».

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.02.2024 вказану заяву передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., суддя Азізбекян Т.А., суддя Дроздова С.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.02.2024 № 908/418/23 (головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Азізбекян Т.А., Дроздова С.С.) прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт № б/н від 16.02.2024 (вх. № 3755/08-08/24 від 16.02.2024) про винесення додаткового рішення по справі № 908/418/23, судове засідання призначено на 01.03.2024 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) учасників справи.

22.02.2024 від ПрАТ «Дніпроспецсталь» до суду надійшов відзив № 1-5/23 від 21.02.2024 (вх. № 4237/08-08/24 від 22.02.2024) на заяву ТОВ «ТД «Базальт», згідно якого відповідач за первісним позовом заперечив проти задоволення вказаної заяви та просить суд у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.

Ухвалами суду від 27.02.2024 та 11.03.2024 змінювався склад колегії суддів та розгляд заяви відкладався до повернення матеріалів справи № 908/418/23 до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.04.2024 № 908/418/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді Горохов І.С., Дроздова С.С. судове засідання з розгляду заяви про винесення додаткового рішення по справі № 908/418/23 призначено на 30.04.2024 об 10 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) учасників справи. Явка в судове засідання учасників справи є необов`язковою.

Ухвалою суду від 25.04.2024 № 908/418/23 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ТД Базальт про забезпечення проведення судового засідання призначеного на 30.04.2024 о 10:00 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та запропоновано заявнику надіслати на адресу суду письмові пояснення по суті заяви про винесення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 30.04.2024 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Представник заявника (ТОВ «ТД Базальт) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Головуючий суддя оголосив стислий зміст заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт № б/н від 16.02.2024, згідно якої заявник просить суд стягнути з ПрАТ Дніпроспецсталь на користь ТОВ «ТД Базальт» витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 41 500,00 грн.

Представник ПрАТ Дніпроспецсталь заперечив проти задоволення вищевказаної заяви посилаючись на те, що ТОВ «ТД Базальт» пропущений строк на звернення до суду зі заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим просить суд залишити вказану заяву без розгляду. Також, представник ПрАТ Дніпроспецсталь заперечив проти вказаної заяви та просить суд у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами пункту 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3-5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

30.04.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та заяву про прийняття додаткового рішення, заслухавши представника, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт, разом із поданням позову, у тексті позовної заяви виконані вимоги ч. 1 ст. 124 ГПК України. Позивачем подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 30 000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, 22.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт (Клієнт) та адвокатом Анохіним Вадимом Олександровичем (Адвокат) укладений договір про надання правової допомоги № б/н (договір), відповідно до п. 1.1. якого адвокат згідно заявки про надання правової допомоги (додаток № 1 до цього договору) взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а заявник зобов`язався оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Пунктом п. 1.2. договору сторони визначили відповідний перелік юридичних послуг, які адвокат надає замовнику щодо захисту інтересів останнього.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023 (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2. договору клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеного додатком № 2 до цього договору, виходячи з вартості наданої послуги 1 500,00 грн./година.

Розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору (п. 4.1. договору).

Згідно з п. 7.3. договору, зміни, доповнення до цього договору можуть вноситись тільки у письмовому вигляді.

Так, додатковою угодою № 1 від 02.01.2024 до договору сторони дійшли згоди про продовження строку дії договору та зміну п. 2.1. договору виклавши його наступним чином: «цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2024».

Додатком № 1 до договору від 28.11.2022 сторони визначили найменування та перелік юридичних послуг досудовий та судовий супровід процедури стягнення коштів щ боржника ПрАТ «Дніпроспецсталь».

Додатком № 2 до договору від 28.11.2022 сторонами обумовлений розрахунок вартості юридичних послуг по заявці про надання правової допомоги згідно переліку.

В матеріалах справи містяться звіти про надані послуги від 03.02.2023, № 2 від 04.08.2023 та № 3 від 30.01.2024 в яких зазначений відповідний перелік наданих адвокатом юридичних послуг, кількість витраченого часу, вартість послуги з одну годину та загальна вартість.

Відповідно до складеного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг № 1 від 04.08.2023, адвокат Анохін В.О. надав ТОВ «ТД «Базальт» юридичні послуги згідно переліку на загальну суму 41 500,00 грн.

У вищевказаному акті прийому-передачі наданих послуг сторони зазначили, що виконавцем (Анохіним В.О.) були надані ТОВ «ТД «Базальт» наступні послуги:

1. Досудовий супровідід процедури стягнення коштів з боржника ПрАТ «Дніпроспецсталь»:

- підготовка претензії - 2 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 3 000,00 грн.;

- відправка претензії Укрпоштою 1 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 1 500,00 грн.;

- підготовка та направлення з Актом звірки взаєморозрахунків 1 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 1 500,00 грн.

2. Судовий супровід процедури стягнення коштів з боржника ПрАТ «Дніпроспецсталь»:

- підготовка позовної заяви 4 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 6 000,00 грн.;

- підготовка, оформлення документів та їх засвідчення 2 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 4 000,00 грн.;

- розрахунок судового збору та розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних витрат 1 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 1 500,00 грн.;

- відправлення позовної заяви ПрАТ «Дніпроспецсталь» та Господарському суду Запорізької області 1 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 1 500,00 грн.;

- підготовка та подача відзиву на зустрічну позовну заяву 3 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 4 500,00 грн.;

- підготовка та подача заперечення на відзив 2 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 3 000,00 грн.;

- підготовка та заява про залучення спеціаліста 1 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 1 500,00 грн.;

- підготовка та подача заяви про призначення експертизи 1 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 1 500,00 грн.;

- участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції 09.03.2023, 27.04.2023, 09.05.2023, 20.06.2023 4 год. (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 3 000,00 грн.;

- участь у судових засіданнях у м. Запоріжжя 04.07.2023, 03.08.2023 (з розрахунку 1 час судове засідання, 1 час проїзду до Господарського суду Запорізької області) 6 год. (2 години судове засідання + 4 години проїзд) - (одиниця виміру 1 500,00 грн.) = 9 000,00 грн.

Загальна вартість вищевказаних послуг складає 41 500,00 грн.

У вказаному акті зазначено, що замовник не має претензій до виконавця стосовно наданих послуг.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг № 2 від 30.01.2024, адвокат Анохін В.О. надав ТОВ «ТД Базальт юридичні послуги згідно переліку на загальну суму 9 000,00 грн. У вказаному акті також зазначено, що замовник не має претензій до виконавця стосовно наданих послуг.

У заяві № б/н від 16.02.2024 (вх. № 3755/08-08/24 від 16.02.2024) ТОВ «ТД Базальт просить суд стягнути з ПрАТ «Дніпроспецсталь» 41 500,00 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частина 1 ст. 123 ГПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Так, відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 904/1878/19 від 12.03.2020 р., № 910/11005/16 від 17.12.2020 р.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5,6 ст. 126 ГПК України).

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Торговий дім Базальт просить суд стягнути з ПрАТ «Дніпроспецсталь» витрати за надання правової (правничої) допомоги у розмірі 41 500,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Дослідивши подані позивачем за первісним позовом докази в обґрунтування розміру понесених ним витрат на правничу допомогу та доводи відповідача на їх спростування, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: договір про надання правової допомоги № б/н від 22.11.2022 з відповідними додатками, звіти про надані послуги до договору та акт прийому-передачі наданих послуг № 1 від 04.08.2023 на загальну суму 41 500,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до укладеного договору, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.

Так, у частині першій статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що викладені в акті прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги деякі послуги, а саме, відправка претензії, підготовка та направлення листа з актом звірки взаєморозрахунків (п. 2 та п. 3) охоплюється частиною 1 підготовка претензії.

Також, послуги зазначені у пунктах 2,3,4, а саме: підготовка, оформлення документів та їх засвідчення; розрахунок судового збору та розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних витрат; відправлення позовної заяви ПрАТ «Дніпроспецсталь» та Господарському суду Запорізької області охоплюється п. 1 ч. 2 - підготовка позовної заяви.

Крім цього, направлення матеріалів сторонам та до суду, виготовлення копії (оформлення документальних матеріалів) не є професійною правничою допомогою, не потребують спеціальних професійних навичок в розумінні зазначених вище норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 2 та 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3)

Згідно з ч. 4 ст. 244 ГПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови та судові накази.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що процесуальним законом від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, навіть без обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 та від 09.07.2019 у справі №923/726/18).

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що заявлений ТОВ «ТД «Базальт» до стягнення з ПрАТ Дніпроспецсталь розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, а тому суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву ТОВ «ТД «Базальт» та прийняти додаткове рішення щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт № б/н від 16.02.2024 (вх. № 3755/08-08/24 від 16.02.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/418/23 задовольнити частково.

2. Прийняти додаткове рішення щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт судових витрат на правову (правничу) допомогу.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Дніпроспецсталь (вул. Південне Шосе, буд. 81, м. Запоріжжя, 69008; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім Базальт (вул. Лабораторна, буд. 45, м. Дніпро, 49010; ) витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання додатковим рішенням чинності.

4. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці у період з 02.05.2024 по 10.05.2024 повний текст додаткового рішення складено та підписано: 13.05.2024.

Головуючий суддя К.В. Проскуряков

Суддя І.С. Горохов

Суддя С.С. Дроздова