ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2024 р. Справа№ 908/1889/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Балла В.В.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестінвест ЛТД", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023

у справі № 908/1889/22 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайміс", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестінвест ЛТД", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фізична особа-підприємець Стецюк Микола Миколайович, м. Гайсин, Вінницька обл.

про стягнення 518 884,35 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

27.09.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайміс" (далі - ТОВ "Тайміс", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестінвест ЛТД" (далі -ТОВ "Бестінвест ЛТД", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 379 404 грн 00 коп., пені в сумі 20269 грн 53 коп., 3% річних в сумі 1 216 грн 17 коп., інфляційних втрат в сумі 4173 грн 45 коп., штрафу в розмірі 113 821 грн 20 коп. за договором на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022 не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 379 404 грн 00 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 20269 грн 53 коп., 3% річних в сумі 1 216 грн 17 коп., інфляційні втрати в сумі 4173 грн 45 коп., штрафу в розмірі 113 821 грн 20 коп.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.09.2022 на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву залишено без руху.

Господарським судом Запорізької області 17.10.2022 через систему "Електронний суд" отримано заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивач додав платіжне доручення на суму 7 783 грн 28 коп. (судовий збір); доказів направлення відповідачу вказаних в ухвалі додатків до позовної заяви (опис вкладення та квитанція), докази направлення на адресу відповідача актів надання послуг № 517Т від 12.08.2022, № 519Т від 12.08.2022 та № 520Т від 12.08.2022 (скрін-шот електронного листування); у заяві надано інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

17.10.2022 до Господарського суду Запорізької області від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - фізичної особи-підприємця Стецюка Миколи Миколайовича.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: фізичну особу-підприємця Стецюка Миколу Миколайовича. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.01.2023 поновлено процесуальні строки розгляду справи № 908/1889/22 по суті.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.02.2023 справу за позовом ТОВ "Тайміс" до ТОВ "Бестінвест ЛТД" про стягнення 518 884 грн 35 коп. передано (направлено) за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №908/1889/22 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з ТОВ "Бестінвест ЛТД" на користь ТОВ "Тайміс" заборгованість в розмірі 379 404,00 грн, пеню в розмірі 20 269,53 грн, 3% річних в розмірі 1 216,17 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 173,45 грн, штрафу в розмірі 113 821,20 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 783,27 грн.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач обов`язок з оплати отриманих послуг з перевезення вантажу за договором на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022 не виконав, у зв`язку з чим судом першої інстанції встановлено факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 379 404 грн 00 коп.

Також місцевим господарським судом визнано обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 20 269 грн 53 коп., 3% річних в сумі 1 216 грн 17 коп., інфляційних втрат в сумі 4 173 грн 45 коп., нарахованих за загальний період прострочення з 13.08.2022 по 20.09.2022, та штрафу в розмірі 113 821 грн 20 коп. у зв`язку з несвоєчасним виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ "Бестінвест ЛТД" 12.05.2023 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі № 908/1889/22 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що місцевий господарський суд розглянув справу без належного та завчасного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи та дійшов передчасного висновку про невиконання відповідачем обов`язку з оплати отриманих послуг з перевезення вантажу за договором на транспортне експедирування №ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022 та факту наявності заборгованості у розмірі 379 404,00 грн, пені в сумі 20 269,53 грн, 3% річних в сумі 1 216,17 грн, інфляційних втрат в сумі 4173,45 грн та штрафу в розмірі 113 821,20 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2023 справу № 908/1889/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 908/1889/22. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестінвест ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі № 908/1889/22 до надходження до суду матеріалів справи.

12.06.2023 матеріали справи № 908/1889/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 908/1889/22 у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 справу № 908/1889/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестінвест ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі № 908/1889/22 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Надано скаржнику десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржником 04.07.2023 (до суду надійшло 10.07.2023) надано суду апеляційної інстанції докази надсилання копії апеляційної скарги Фізичній особі-підприємцю Стецюкові Миколі Миколайовичу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Бестінвест ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі № 908/1889/22, справу № 908/1889/22 призначено до розгляду на 21.09.2023 об 11 год. 00 хв.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2023, 24.10.2023 та 16.01.2024 розгляд апеляційної скарги ТОВ "Бестінвест ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі № 908/1889/22 неодноразово відкладався на 24.10.2023, 30.11.2023 та 15.02.2024 відповідно.

У судовому засіданні 15.02.2024 апеляційним господарським судом оголошено перерву у справі №908/1889/22 до 11 год 00 хв 14.03.2024.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. з 09.03.2024 по 18.03.2024 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2024 справу № 908/1889/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Бестінвест ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі № 908/1889/22, розгляд апеляційної скарги ТОВ "Бестінвест ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі № 908/1889/22 призначено на 07.05.2024 о 15 год 00 хв.

Явка представників сторін.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що 23.04.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду повернулося поштове відправлення за № 528, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (49009, м. Дніпро, вул. Івана Акінфієва, 1А, оф. 3) було направлено ухвалу від 20.03.2024, із зазначенням причини повернення: адресат відсутній за вказаною адресою, дата довідки ф.20: 18.04.2024.

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 вручена відповідачу 18.04.2023

Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

За приписами частини 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Оскільки явка представників відповідача, третьої особи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні 07.05.2024 представник позивача надав усні пояснення у справі, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі - залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 18.07.2022 між ТОВ "Тайміс" (експедитор за договором) та ТОВ "Бестінвест ЛТД" (клієнт за договором) укладено договір на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1, предметом якого є надання експедитором клієнту послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТОЕ) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів клієнта, в тому числі з перевезень різними видами транспорту, перевалки у портах та надання інших узгоджених сторонами послуг.

У пункті 1.2 договору сторони погодили, що послуги надаються на підставі заявки на організацію транспортно-експедиторських послуг та/або додаткової угоди до договору (далі - Заявка) в якій вказуються: вид послуги, вид, найменування вантажу, відправник, отримувач, пункт відправлення та призначення вантажу, розмір плати експедитору та інші погоджені сторонами умови. Заявка, направлена/передана з використанням засобів електронного зв`язку прирівнюється до оригіналу. Замовлення (заявка) є невід`ємною частиною договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за договором, пріоритетними є умови (відомості), зазначені в договорі.

Згідно з пунктом 4.1 договору оплата за цим договором здійснюється клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту розвантаження автомобіля на підставі виставленого експедитором рахунку, якщо інше не передбачено погодженою сторонами заявкою, у національній валюті України - гривні.

Відповідно до пункту 4.2 договору у випадку погодження сторонами - вартості послуг експедитора у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, оплата наданих послуг здійснюється згідно курсу валюти НБУ на момент виставлення рахунку.

У відповідності до пункту 4.3 договору у випадку виникнення у експедитора додаткових витрат, здійснених в інтересах клієнта та пов`язаних з виконанням цього договору, експедитор виставляє клієнту додаткові рахунки, які також підлягають оплаті в строк, передбачений пунктом 4.4 договору.

Відповідно до пункту 4.4 договору клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виставлення рахунку шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок експедитора, якщо інше не передбачено Заявкою. У випадку несплати рахунку клієнтом протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його виставлення, експедитор залишає за собою право виставлення нового рахунку відповідно до курсу, діючого на день виставлення нового рахунку. Датою виставлення рахунку є дата відправлення електронної версії рахунку на електронну адресу клієнта, вказану в розділі 9.11 цього договору та/або Заявці.

За фактом надання послуг експедитор надає (надсилає) на електронну адресу клієнту електронну версію двостороннього акту наданих послуг. Клієнт протягом 2-х (двох) днів з дня отримання акту зобов`язаний направити експедитору підписаний акт наданих послуг або письмову мотивовану відмову від прийому послуг. При неотримання експедитором оформленого (підписаного) клієнтом акту наданих послуг або письмової вмотивованої відмови від приймання послуг протягом 2-х (двох) днів з дати відправлення актів експедитором на електронну адресу клієнта, послуги вважаються прийнятими клієнтом без зауважень та підлягають оплаті у повному обсязі (пункт 4.6 договору).

Пунктом 9.2 договору сторонами погоджено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до надіслання письмового повідомлення другій стороні про його розірвання, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань - до моменту їх повного виконання.

З матеріалів справи убачається, що на виконання умов укладеного сторонами договору на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022, позивачем було отримано від відповідача заявки на перевезення вантажу № ЖД03/08/22_1 від 03.08.2022, № ЖД03/08/22_02 від 03.08.2022 та № КА03/08/22_03 від 02.08.2022 по маршруту м. Шумен (Болгарія) - м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.).

На виконання договору, позивачем було здійснено організацію перевезення вантажу, що підтверджується CMR-накладними № 695167, № 693112 та № 695180, а також направленими на адресу відповідача підписаними зі сторони позивача актами наданих послуг та виставленими рахунками на оплату.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 930 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Статтею 931 Цивільного кодексу України визначено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

На виконання умов укладеного сторонами договору на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022, позивачем було отримано від відповідача заявки на перевезення вантажу № ЖД03/08/22_1 від 03.08.2022, № ЖД03/08/22_02 від 03.08.2022 та № КА03/08/22_03 від 02.08.2022 по маршруту м. Шумен (Болгарія) - м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.).

На виконання договору, позивачем було здійснено організацію перевезення вантажу, що підтверджується CMR-накладними № 695167, № 693112 та № 695180, а також направленими на адресу відповідача підписаними зі сторони позивача актами наданих послуг та виставленими рахунками на оплату.

Відповідач в порушення умов договору на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати послуг перевезення, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 379 404 грн 00 коп., що також не була визнана відповідачем відповідно до гарантійних листів № 18/08/22 від 18.08.2022 та № 14/09-2022 від 14.09.2022. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано пені в сумі 20269 грн 53 коп., 3% річних в сумі 1 216 грн 17 коп., інфляційних втрат в сумі 4173 грн 45 коп., штрафу в розмірі 113 821 грн 20 коп.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати отриманих послуг з перевезення вантажу за договором на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022 та факту наявності заборгованості у розмірі 379 404 грн 00 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягали задоволенню у розмірі 379 404 грн 00 коп.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано пені в сумі 20 269 грн 53 коп., 3% річних в сумі 1 216 грн 17 коп., інфляційних втрат в сумі 4173 грн 45 коп., нарахованих за загальний період прострочення з 13.08.2022 по 20.09.2022, та штрафу в розмірі 113 821 грн 20 коп.

З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 та постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 905/587/18.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина 1 статті 548 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 5.11 договору сторонами погоджено, що за несвоєчасну оплати виконаних робіт клієнт сплачує експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка підлягає сплаті за кожний день та за весь час такого прострочення, до моменту повного погашення заборгованості, а у разі, якщо прострочення складає понад 30 календарних днів замовник клієнт додатково сплачує експедитору штраф у розмірі 30% від суми оплати узгодженої в заявці.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України та застосування відповідальності відповідно до умов пункту 5.11 договору.

З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Тобто визначаючи розмір заборгованості за договором, зокрема, в частині пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Колегією суддів апеляційного господарського суду перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за договором на транспортне експедирування № ЖД18/07/22_1 від 18.07.2022, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 20 269 грн 53 коп., 3% річних в сумі 1 216 грн 17 коп., інфляційних втрат в сумі 4 173 грн 45 коп., нарахованих за загальний період прострочення з 13.08.2022 по 20.09.2022, та штрафу в розмірі 113 821 грн 20 коп., також визнаються апеляційним господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягали задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Щодо твердження апелянта про те, що місцевий господарський суд розглянув справу без належного та завчасного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Ухвала суду першої інстанції від 10.03.2023 про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернулась до суду першої інстанції з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частин 2, 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил.

Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти (п. 94 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши аналіз зазначених норм Господарського процесуального кодексу України та Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною адресою, яка надана суду і відповідає даним місцезнаходження юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165 Господарського процесуального кодексу України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Разом із цим, колегія суддів зазначає, що місцезнаходження юридичної особи при здійсненні державної реєстрації, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вноситься до відомостей про цю юридичну особу. За змістом ч. 4 ст. 17 вказаного Закону, державній реєстрації підлягають зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачати або свідомо допускати можливість настання певних негативних ризиків (зокрема щодо неотримання поштової кореспонденції).

Відтак, враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд першої інстанції, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому суд апеляційної інстанції бере до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи судом першої інстанції. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку неодноразово було предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України, відповідно до висновків якого обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

За змістом частин 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У зв`язку з наведеним, доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестінвест ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №908/1889/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №908/1889/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи №908/1889/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.05.2024.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

К.В. Тарасенко