ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2024 р. Cправа № 902/1110/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,

за участю секретаря судового засідання Макогін О.І.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фермерського господарства "Маол", 1018, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Пирогова, будинок 39, офіс 512, ідентифікаційний код юридичної особи 41000080

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал", 24330, Вінницька область, Тростянецький район, село Ілляшівка, вулиця Сонячна, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 32148485

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерське господарство "Тімур-Агро", 22065, Вінницька область, Хмільницький район, село Широка Гребля, провулок Сонячний, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 43343226

про стягнення 936 917,00 гривень

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - адвокат Довгань О.О., згідно ордеру

від третьої особи - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 22.08.2023 року надійшла позовна заява № б/н від 11.08.2023 (вх. № 1117/23 від 22.08.2023) Фермерського господарства "Маол" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал" про стягнення 936 917,00 гривень збитків у формі упущеної вигоди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2023 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 28.08.2023 судом постановлено позовну заяву № б/н від 11.08.2023 (вх. № 1117/23 від 22.08.2023) Фермерського господарства "Маол" залишити без руху із встановленням позивачу строку та способу усунення недоліків позовної заяви.

05.09.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою від 08.09.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1110/23 за правилами загального позовного провадження з призначення підготовчого судового засідання на 05.10.2023 об 11:30 год.

25.09.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання № б/н від 15.09.2023 (вх. № 01-34/8952/23 від 25.09.2023) про зупинення провадження у справі № 902/1110/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 902/959/23, що розглядається Господарським судом Вінницької області.

26.09.2023 до суду від відповідача надійшов відзив б/н від 26.09.2023 (вх. № 01-34/9020/23 від 26.09.2023) у якому відповідач проти позову заперечив з підстав зазначених у ньому, у задоволенні позову просив відмовити.

У судовому засіданні 05.10.2023 судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні у справі № 902/1110/23 до 19.10.2023 о 15:00 год., яку занесено до протоколу судового засідання.

10.10.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 09.10.2023 (вх. № 01-34/9530/23 від 10.10.2023) про долучення доказів на підтвердження правової позиції відповідача до матеріалів справи.

13.10.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 09.10.2023 (вх. № 01-34/9668/23 від 13.10.2023) про залучення до участі у справі № 902/1110/23 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерського господарства "Тімур-Агро" (ідентифікаційний код юридичної особи 43343226).

13.10.2023 на поштову адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 09.10.2023 (вх. № 01-34/9669/23) про долучення доказів на підтвердження правової позиції відповідача до матеріалів справи.

18.10.2023 до суду від представника позивача надійшла заява № б/н від 18.10.2023 (вх. № 01-34/9869/23) із запереченнями щодо залучення третьої особи.

19.10.2023 до суду від представника позивача надійшли заперечення № б/н від 18.10.2023 (вх. № 01-34/9874/23) на клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 19.10.2023 судом заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал" про залучення до участі у справі третьої особи задоволено, залучено до участі у справі № 902/1110/23 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерське господарство "Тімур-Агро" (ідентифікаційний код юридичної особи 43343226), продовжено строк підготовчого провадження у справі № 902/1110/23 на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі № 902/1110/23 на 10.11.2023 о 12:00 год.

24.10.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 23.10.2023 (вх. № 01-34/10009/23) про долучення доказів надіслання третій особі копій процесуальних заяв по справі.

06.11.2023 до суду від представника відповідача надійшли докази надіслання третій особі копій процесуальних заяв по справі.

10.11.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням сигналу "Повітряна тривога" на території Вінницької області.

Ухвалою від 14.11.2023 учасників справи повідомлено про призначення підготовчого засідання у справі № 902/1110/23 на 30.11.2023 року о 14:00 год.

27.11.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 27.11.2023 (вх. № 01-34/11328/23 від 27.11.2023) про відкладення розгляду справи.

29.11.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 29.11.2023 (вх. № 01-34/11445/23 від 29.11.2023) про відкладення розгляду справи.

29.11.2023 до суду від третьої особи Фермерського господарства "Тімур-Агро" надійшла заява № б/н від 27.11.2023 (вх. № 01-34/11445/23 від 29.11.2023) у якій останнє зазначило про підтримання позовних вимог та просило судове засідання провести за відсутності представника третьої особи.

Ухвалою від 30.11.2023 судом клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи задоволено, відкладено підготовче засідання у справі № 902/1110/23 на 14.12.2023 о 12:30 год.

Судове засідання 14.12.2023 не відбулось у зв`язку з оголошенням сигналу "Повітряна тривога" на території Вінницької області.

Ухвалою від 14.12.2023 судом призначено підготовче засідання у справі № 902/1110/23 на 27.12.2023 року о 10:00 год.

26.12.2023 до суду від позивача надійшло клопотання № б/н від 26.12.2023 (вх. № 01-34/12409/23 від 26.12.2023) про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 27.12.2023 суд за наслідком розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача № б/н від 15.09.2023 (вх. № 01-34/8952/23 від 25.09.2023) про зупинення провадження у справі № 902/1110/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 902/959/23, що розглядається Господарським судом Вінницької області, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 27.12.2023 судом закрито підготовче провадження у справі № 902/1110/23, призначено справу № 902/1110/23 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 30.01.2024 року о 10:00 год.

29.01.2024 до суду надійшли за підписом директора та представника відповідача клопотання № б/н від 29.01.2024 (вх. № 01-34/1009/24 та вх. № 01-34/1024/24) про відкладення розгляду справи.

За наслідком судового засідання 30.01.2024 суд постановив ухвали про задоволення клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи та про відкладення судового засідання з розгляду справи № 902/1110/23 по суті на 27.02.2024 о 14:00.

У судовому засіданні 27.02.2024 суд постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи № 902/1110/23 по суті до 11:00 26 березня 2024 року.

14.03.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 14.03.2024 (вх. № 01-34/2812/24) про долучення доказів щодо передання земельної ділянки на виконання вимог суду.

19.03.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 19.03.2024 (вх. № 01-34/3009/24) про долучення доказів щодо суборенди земельних ділянок на виконання вимог суду.

20.03.2024 до суду від представника третьої особи надійшли пояснення по справі № б/н від 20.03.2024 (вх. № 01-34/3031/24) у яких останній надав пояснення щодо заявлених вимог та клопотав про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

26.03.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 25.03.2024 (вх. № 01-34/3246/24) про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 26.03.2024 суд постановив ухвалу про задоволення клопотання представника позивача та про відкладення судового засідання з розгляду справи № 902/1110/23 по суті на 12:00 11 квітня 2024 року.

За наслідком судового засідання 26.03.2024 суд постановив ухвалу про задоволення клопотання представника позивача та про відкладення судового засідання з розгляду справи № 902/1110/23 по суті на 12:00 11 квітня 2024 року.

11.04.2024 до суду від позивача надійшло клопотання № б/н від 11.04.2024 (вх. № 01-34/3876/24) про долучення доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.04.2024 суд постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи № 902/1110/23 по суті на 11:00 07 травня 2024 року.

01.05.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання № б/н від 01.05.2024 (вх. № 01-34/4575/24) про долучення до матеріалів справи постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі № 902/959/23 за позовом ПСП "Кристал" до ФГ "Маол" та ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області Анцут О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2020 за індексним номером 52714528; скасування за ФГ "Маол" державної реєстрації права суборенди земельної ділянки :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області; визнання права суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області за Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал".

На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник відповідача, представник позивача та представник третьої особи правом участі у судовому засіданні не скористалися. Про дату, час та місце розгляду справи представник позивача повідомлений завчасно та належним чином у судовому засіданні 11.04.2024. Позивач та третя особа судом повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання до електронного кабінету у системи ЄСІТС ухвали суду від 16.04.2024, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України сторони було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасників справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а позивач, третя особа у свою чергу не скористалися наданим їм правом участі у розгляді справи і їх неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, та з огляду на позицію представника відповідача щодо продовження розгляду справи за відсутності позивача та третьої особи суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача, третьої особи.

Представник відповідача проти позову заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

За наслідками розгляду справи, у судовому засіданні суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі та орієнтовний час повернення.

Після виходу суду з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Фермерське господарство "Маол" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал" про стягнення 936 917,00 гривень збитків у формі упущеної вигоди.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області передало згідно договору оренди землі № 507 від 20.11.2017 в оренду ОСОБА_1 строком на 7 років земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0519 площею 13,2439 га та :02:001:0520 площею 25 9714 га, що розташовані в с. Куницька, Крижопільського району Вінницької області.

15.12.2017 між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Маол" було укладено договір суборенди № б/н, згідно якого ОСОБА_1 передав вищезазначені земельні ділянки у суборенду ФГ "Маол" строком на 7 років.

Позивач зазначив, що йому стало відомо, що 23.04.2020 року ОСОБА_1 уклав з ПСП "Кристал" ще один договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0520, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості користуватися нею та здійснювати свою основну господарську діяльність.

За твердженням позивача відповідач самовільно, за відсутності законних підстав зайняв та продовжує користуватись належною позивачеві на праві оренди земельною ділянкою, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості користуватися нею та здійснювати свою основну господарську діяльність, відтак йому відповідачем було завдано збитків у формі упущеної вигоди в розмірі 936 917,00 гривень.

З огляду на викладене позивач звернувся із позовною заявою до суду про стягнення з ПСП "Кристал" збитків у розмірі 936 917,00 гривень.

Відповідач у поданому до суду відзиві проти позову заперечив, зазначив, що ПСП "Кристал" користується земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0520 на правових підставах, а саме на основі чинного договору суборенди землі №23 від 23.04.2020, який не було розірвано, за рішенням суду не було визнано недійсним.

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором було внесено відомості про інше речове право, згідно якого, суборендарем земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0520 є ПСП "Кристал", що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 26.04.2020 року, з якого вбачається, що право суборенди вказаної земельної ділянки за ПСП "Кристал" зареєстровано 24.04.2020 року.

Відповідач зазначає, що ПСП "Кристал" стало відомо, що Державним реєстратором відділу державної реєстрації Могилів-Подільської районної державної адміністрації Анцут О.А. 15.06.2020 року було припинено право суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0520 зареєстроване 24.04.2020 року за ПСП "Кристал" на підставі договору суборенди землі №23 від 23.04.2020.

Відповідач стверджує, що рішення державного реєстратора щодо здійснення державної реєстрації права суборенди за ФГ "Маол" є неправомірним та зазначає, що відповідачем подано позов до Господарського суду Вінницької області, зокрема про визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

Також відповідач зазначив, що позивачем здійснено розрахунок збитків у формі упущеної вигоди на підставі того, що він користувався земельною ділянкою кадастровий номер :02:001:0520 до 2021, разом з тим з 2017 року суборендна плата за землю ним не сплачувалась, право користування земельною ділянкою не реєструвалось у відповідному реєстрі. Проти суми нарахованих збитків у формі упущеної вигоди відповідач заперечив, зазначив, що вважає їх необгрунтованими та недоведеними.

З урахуванням наведеного у задоволенні позову відповідач просив відмовити.

Третя особа у поданих до суду 20.03.2024 поясненнях зазначила, що позовні вимоги вважає необґрунтованими, оскільки договір суборенди земельної ділянки :02:001:0520 між ОСОБА_1 і ФГ "Маол" укладався у 2017 році, однак всупереч договору ФГ "Маол" його умови не виконувало, зокрема не сплачувало суборендну плату, не вжило заходів щодо державної реєстрації права суборенди згідно умов договору, земельною ділянкою не користувалося.

Третя особа зазначила, що після укладення у квітні 2020 року ОСОБА_1 з ПСП "Кристал" договору суборенди, ПСП "Кристал" зареєструвало речове право суборенди та приступило до обробітку земельної ділянки, який здійснювало до літа 2023 року, а саме до моменту збору урожаю, а також своєчасно та у повному обсязі сплачувало суборендну плату.

Крім того, ФГ "Тімур-Агро" зауважило, що спірна земельна ділянка не знаходиться у господарському віданні ФГ "Тімур-Агро", членом якого є ОСОБА_1 та з 2017 року і по цей час належить ОСОБА_1 , як орендареві за договором оренди.

Також ФГ "Тімур-Агро" зазначило, що вважає, що ПСП "Кристал" є належним та добросовісним користувачем (суборендарем) даної земельної ділянки.

У свою чергу, ФГ "Маол" зареєструвало всупереч передбаченому законом порядку (на підставі листа директора підприємства про виправлення технічної помилки) у червні 2020 року за собою речове право оренди, намірів щодо реального обробітку земельної ділянки не висловлювало, натомість намагалося чинити перешкоди у роботі ПСП "Кристал" в період збору останнім урожаю у 2022 та 2023 роках, а тому на переконання ФГ "Тімур-Агро" посилання ФГ "Маол" на спричинення йому збитків у формі упущеної вигоди є необгрунтованим, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

20 листопада 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі №507 терміном на 7 років щодо земельних ділянок кадастровий номер №:02:001:0519 площею 13,2439 га та кадастровий номер №:02:001:0520 площею 25,9714 га, які розташовані на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області. Земельні ділянки передано в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06 грудня 2017 року на підставі договору оренди землі №507 від 20.11.2017 зареєстровано за ОСОБА_1 право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0519 площею 13,2439 га та земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0520 площею 25,9714 га, що є предметом цього спору (т. 2 а.с. 48,49, т. 1 а.с. 10-12).

15 грудня 2017 року між ОСОБА_1 (далі - орендар) та Фермерським господарством "Маол" (далі - суборендар, позивач) укладено договір суборенди землі (далі - договір) (т. 1 а.с. 4-7).

Відповідно до пункту 1 договору орендар надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення (землі запасу), які розташовані на території Куницької сільської ради (за межами населеного пункту) Крижопільського району Вінницької області.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2 договору в оренду передаються дві земельні ділянки, загальною площею 39,2153 га, у тому числі: рілля 13,2439 га, та 25,9714 га. В оренду передаються земельні ділянки за кадастровими номерами :02:001:0519 та :02:001:0520.

Пунктом 6 договору визначено, що договір укладено строком на 7 (сім) років, але не більше строку дії договору оренди землі № 507 від 20 листопада 2017 року. Після закінчення строку договору суборендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі договір суборенди вважається продовжений на новий строк, у випадку відсутності письмових заперечень орендаря.

Відповідно до пунктів 12, 13 договору, земельна ділянка передається в суборенду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства.

Згідно з пунктом 16 договору передача земельної ділянки суборендарю здійснюється у триденний термін після підписання даного договору.

Відповідно до пункту 26 договору орендар зобов`язався зокрема передати суборендарю по акту прийому-передачі у належному стані та у визначених межах земельну ділянку згідно з цим договором.

Пунктом 28 договору сторони передбачили зокрема обов`язок суборендаря приступати до використання суборендованої земельної ділянки після державної реєстрації договору суборенди.

Договір спільно підписано ОСОБА_1 та головою ФГ "Маол" та скріплено печаткою ФГ "Маол".

15.12.2017 сторонами договору підписано акт приймання-передачі земельної ділянки від 15.12.2017 згідно якого орендар передав, а суборендар прийняв у користування земельні ділянки, загальною площею 39,2153 га., у тому числі: рілля 39,2153 га кадастрові номери земельних ділянок :02:001:0519 та :02:001:0520, які розташовані на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, згідно договору суборенди землі № б/н від 06 грудня 2017 року (т. 1 а.с. 8).

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 108502447 від 21 грудня 2017 року 21.12.2017 зареєстровано речове право суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0519 площею 13,2439 га за Фермерським господарством "Маол", відомості про суб`єкта іншого речового права: орендодавець - ОСОБА_1 , суборендар - Фермерське господарство "Маол" (т. 2 а.с. 47).

Вказана реєстрація права суборенди здійснена на підставі заяви Фермерського господарства "Маол" № 25972249 від 21.12.2017 (т. 2 а.с. 46).

Доказів подання Фермерським господарством "Маол" заяви про реєстрацію речового права щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520 площею 25,9714 га матеріали справи не містять.

У свою чергу 23 квітня 2020 між ОСОБА_1 (далі -орендар) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" (далі - суборендар, відповідач) укладено договір суборенди №23 (далі - договір) (т. 1 а.с. 13-17, 101-103).

Відповідно до пункту 1 договору орендар надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: :02:001:0520 площею 25,9714 га, яка розташована на території Куницької сільської ради (за межами населеного пункту), Крижопільського району Вінницької області.

Згідно з пунктом 8 договору, договір укладено до 19.11.2024.

Відповідно до пунктів 14, 15 договору, земельна ділянка передається в суборенду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства (код цільового призначення - 01.02).

За умовами пункту 19 договору, передача земельної ділянки суборендарю здійснюється з моменту державної реєстрації права оренди.

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08 лютого 2022 року № 298382456 24.04.2020 речове право суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520 площею 25,9714 га зареєстровано за Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал", відомості про суб`єкта іншого речового права: суборендар - Приватне сільськогосподарське підприємство "Кристал", номер запису про інше речове право 36338020 (т. 1 а.с. 104, 105).

15.06.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про припинення іншого речового права - права суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520 площею 25,9714 га за Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" на підставі листа ФГ "Маол".

Як вбачається із постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі № 902/959/23, яка 24.04.2024 набрала законної сили апеляційним судом встановлено, що 15 червня 2020 року Фермерське господарство "Маол" звернулось до державного реєстратора із заявою про реєстрацію за Фермерським господарством "Маол" речового права суборенди земельної ділянки площею 25,9714 га з кадастровим №:02:001:0520 за укладеним із ОСОБА_1 договором суборенди від 15.12.2017 в обґрунтування якої зазначив, що державним реєстратором Стрижавської сільської ради Вінницького району Луценко Є.В. «допущено елементарну помилку» щодо не внесення права суборенди земельної ділянки за ФГ «Маол» на ділянку №:02:001:0520 загальною площею 25,9714 га, що прямо зазначена в договорі суборенди землі від 15.12.2017 (т. 2 а.с. 87-92).

15 червня 2020 року припинено речове право суборенди ПСП "Кристал" на підставі рішення державного реєстратора Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області Анцут О.А. №52714528 від 18.06.2020 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 15.06.2020 16:51:29 за реєстраційним номером 40003848 поданої ОСОБА_2 та керуючись частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктом 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 проведено державну реєстрацію іншого речового права, право суборенди земельної ділянки на земельна ділянка з реєстраційним номером 219, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0520 за Фермерським господарством "Маол".

ПСП "Кристал" вважаючи рішення та реєстраційні дії державного реєстратора протиправними звернулося до Господарського суду Вінницької області (справа № 902/959/23) з позовом до Фермерського господарства "Маол" та ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області Анцут Олександра Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2020 за індексним номером 52714528; скасування за Фермерським господарством "Маол" державної реєстрації права суборенди земельної ділянки :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області; визнання права суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області за Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал".

За результатом апеляційного розгляду справи № 902/959/23 Північно-західним апеляційним господарським судом 24.04.2024 ухвалено постанову у цій справі, якою рішення Господарського суду Вінницької області від 04.01.2024 у справі №902/959/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал" до Фермерського господарства "Маол" скасував та ухвалив у цій частині нове рішення про задоволення позову, в частині відмови у задоволенні позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал" до ОСОБА_1 залишив без змін.

Вказаною постановою ухвалено резолютивну частину рішення Господарського суду Вінницької області від 04.01.2024 у справі №902/959/23 викласти у такій редакції - визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області Анцут Олександра Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2020 за індексним номером 52714528; скасувати за Фермерським господарством "Маол" державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області; визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" право суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

За твердженням позивача протягом 2021-2022 років та на день подання позову ФГ" Маол" не може реалізувати своє право користування та володіння земельною ділянкою кадастровий номер № :02:001:0520 внаслідок самовільного, без достатніх правових підстав зайняття та користування ПСП "Кристал" належною позивачеві на праві оренди земельною ділянкою. Тому, за твердженням позивача, відповідачем завдано позивачу збитки у розмірі 936 917,00 гривень (у формі упущеної вигоди), які ФГ" Маол" просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є матеріально - правова вимога позивача про стягнення з відповідача 936 917,00 гривень збитків (упущеної вигоди).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує таке.

Згідно частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За змістом частини 2 статті 20 ГК України права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Частинами 1, 2, 3 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно частини 1 статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Приписами частини 2 статті 224 ГК України визначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин, які виражаються у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Слід зауважити, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди.

За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20).

При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності).

Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування в справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

Правова природа вимоги про відшкодування збитків (майнової шкоди) передбачає доведення позивачем наявності шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди та причинного зв`язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Судом встановлено, що на обгрунтування своїх вимог щодо стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вимоги відповідач послався на те, що є користувачем земельних ділянок за договором оренди, укладеним 15.12.2017 між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Маол" строком на 7 років, за яким позивачу на праві суборенди було передано земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0519 площею 13,2439 га та земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0520 площею 25 9714 га, що розташовані в с. Куницька, Крижопільського району Вінницької області.

Позивач стверджує, що протягом 2021-2023 років не мав можливості користуватися земельною ділянкою кадастровий номер :02:001:0520, оскільки цією земельною ділянкою без належних правових підстав користувалося ПСП "Кристал".

У зв`язку із неможливістю використання спірної земельної ділянки, позивач здійснив нарахування збитків, що складаються із неотриманого доходу, який на його думку він міг би отримати у разі відсутності перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою.

Позивач зазначив, що під час здійснення розрахунків упущеної вигоди дотримувався методології визначення збитків у формі упущеної вигоди, яка полягає у визначенні наступних показників: 1) ймовірної собівартості 1 т культури, якою б засівалась земельна ділянка; 2) ймовірного доходу від реалізації культури; 3) розміру втрат урожаю.

Для визначення ймовірної собівартості 1 т культури, якою б засівалась земельна ділянка позивачем взято до уваги показники засівання суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0519, яка перебувала у користуванні та обробітку позивача до 2021 та на протязі 2021-2023 років.

Як зазначено позивачем у 2021 році на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0520 планувалося засівання зерновими кукурудзи, так само як і на сусідній ділянці з кадастровим номером :02:001:0519; у 2022 році на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0520 планувалося засівання соняшником, так само як і на сусідній ділянці з кадастровим номером :02:001:0519. Позивач зауважує, що ним, шляхом дослідження первинних документів ФГ "Маол", було визначено прямі загальновиробничі витрати та визначено виробничу собівартість 1 тони за 2021 рік та 2022 рік; для визначення урожайності в розрахунку на 1 га використано врожайність на суміжній земельній ділянці; для визначення її закупівельної ціни використано відомості про ціни станом на 2021-2022 рік. З урахуванням наведених показників, площі земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0520, позивачем визначено розмір збитків у формі упущеної вигоди внаслідок неможливості у 2021 використання земельної ділянки в розмірі 527 317,00 гривень та у 2022 році - у розмірі 409 600,00 гривень.

На підтвердження здійснених розрахунків позивачем додано до позовної заяви звіти про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року та під урожай 2022 року, а також звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році та у 2022 році (т. 1 а.с. 26-35).

Також 11.04.2024 представником позивача подано до суду розрахунок збитків за 2021-2022 роки (т. 2 а.с. 74).

Надаючи оцінку доводам позивача щодо правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача збитків, судом враховано таке.

Спірні правовідносини між учасниками справи виникли на підставі договору суборенди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - Закон, у редакції Закону № 161-XIV чинній на час виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом частин 1, 5 орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно положень статті 8 Закону орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Приписами статті 17 Закону визначено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 березня 2024 року у справі № 902/1207/22 зазначено, що стаття 17 Закону № 161-XIV у тій самій редакції передбачає, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, Закон № 161-XIV у вказаній вище редакції не визначає акт приймання-передачі як документ, яким здійснюється передання земельної ділянки, а передбачає, що таке передання відбувається шляхом державної реєстрації речового права оренди. Відтак земельна ділянка вважається переданою орендарю з моменту державної реєстрації права оренди, і з цього ж моменту в нього виникає відповідне речове право (8.19. постанови).

У постанові від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19 Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що з 01.01.2013 державній реєстрації підлягає не сам договір оренди землі, а право оренди земельної ділянки. Такий договір є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто за умови дотримання ними вимог статей 638, 759 і 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV. З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає обов`язок передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право користування земельною ділянкою.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду також виснувала, що право оренди земельної ділянки є речовим і без державної реєстрації такого права немає правових підстав для користування відповідною земельною ділянкою.

Судом встановлено, що після укладення договору між позивачем та орендарем, позивач звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію речового права - права суборенди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0519 площею 13,2439 га та на підставі цієї заяви та договору оренди було проведено державну реєстрацію речового права на вказану земельну ділянку за ФГ "Маол".

Водночас із матеріалів справи вбачається, що позивач із заявою про реєстрацію речового права - права суборенди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0520 площею 25 9714 га не звертався.

23 квітня 2020 між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" було укладено договір суборенди №23 земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0520 площею 25 9714 га.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речове право суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520 площею 25,9714 га було 24.04.2020 року зареєстровано за Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" (т. 1 а.с. 104, 105).

Отже, набуття відповідачем речового права суборенди відбулося у період відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухомість відомостей щодо належності ФГ "Маол" речових прав на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0520 площею 25 9714 га.

У постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі № 902/959/23 встановлено, що 15 червня 2020 року Фермерське господарство "Маол" звернулось до державного реєстратора із заявою про реєстрацію за Фермерським господарством "Маол" речового права суборенди земельної ділянки площею 25,9714 га з кадастровим №:02:001:0520 за укладеним із ОСОБА_1 договором суборенди від 15.12.2017 в обґрунтування якої зазначив, що державним реєстратором Стрижавської сільської ради Вінницького району Луценко Є.В. «допущено елементарну помилку» щодо не внесення права суборенди земельної ділянки за ФГ «Маол» на ділянку №:02:001:0520 загальною площею 25,9714 га, що прямо зазначена в договорі суборенди землі від 15.12.2017.

15 червня 2020 року припинено речове право суборенди ПСП "Кристал" на земельну ділянку за кадастровим №:02:001:0520 загальною площею 25,9714 га.

На підставі рішення державного реєстратора Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області Анцут О.А. №52714528 від 18.06.2020 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подану ОСОБА_2 головою ФГ «Маол» та керуючись частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктом 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 проведено державну реєстрацію іншого речового права, право суборенди земельної ділянки на земельна ділянка з реєстраційним номером 219, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0520 за Фермерським господарством "Маол".

Апеляційним судом встановлено, що відомості з реєстрації права суборенди земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0520 площею 25.9714 га. у період з моменту укладення договору суборенди землі від 15.12.2017 до 15.06.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні.

Під час розгляду справи № 902/959/23 колегія суддів дійшла висновку, що рішення державного реєстратора Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області Анцут Олександра Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2020 за індексним номером 52714528 та проведена на його підставі державна реєстрація права суборенди за Фермерським господарством "Маол" земельної ділянки :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області є незаконними та підлягають скасуванню.

Північно-західним апеляційним господарським судом ухвалено скасувати рішення державного реєстратора Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області Анцут Олександра Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2020 за індексним номером 52714528, скасовано за Фермерським господарством "Маол" державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області та визнано за Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" право суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Відповідно до приписів частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин у справі № 902/959/23, суд під час розгляду справи № 902/1110/23 не досліджує повторно обставини реєстрації речового права суборенди на спірну земельну ділянку за позивачем та вважає встановленою та такою, що не підлягає повторному доведенню обставину визнання за відповідачем права суборенди земельної ділянки :02:001:0520 площею 25,9714 га, що розташована на території Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області з моменту реєстрації за ним речового права на таку земельну ділянку, що виключає твердження позивача про користування відповідачем спірною земельною ділянкою без правових підстав, зокрема і за період часу обрахування збитків.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена , зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 916/5073/15).

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

На час розгляду справи у матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним договору суборенди від 23 квітня 2020 №23 земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0520 площею 25 9714 га укладеного між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал".

Судом також враховано, що позивач посилався на неможливість використання спірної земельної ділянки у 2021, 2022 році, водночас доказів звернення до відповідача або до свого орендаря з вимогою про усунення перешкод у користуванні не звертався, доказів протилежного, а також доказів належного виконання умов договору суборенди зі своєї сторони в частині сплати орендної плати за спірну земельну ділянку суду не надав.

За змістом статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані за звичайних умов і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Подібні за змістом висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18, від 11 листопада 2021 року у справі № 910/7511/20, тощо).

Із наведеного слідує, що вимога про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди має бути належним чином обґрунтована, підтверджена конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18)).

Також позивач повинен довести обставини вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 908/2486/18, від 15.10.2020 у справі № 922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

Судом встановлено, що позивачем після укладення договору суборенди між ОСОБА_1 та ФГ "Маол" не було вчинено дій щодо реєстрації речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0520 площею 25 9714 га, тому на момент проведення державної реєстрації права суборенди за ПСП «Кристал» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості, які б унеможливили проведення державної реєстрації або у відповідності до законодавства вимагали б від державного реєстратора прийняття мотивованого рішення про відмову у державній реєстрації речового права відповідачу.

Внаслідок бездіяльності позивача виникла ситуація, за якої речове право на спірну земельну ділянку на підставі укладеного пізніше договору суборенди було зареєстровано за відповідачем.

Отже, позивачем не було вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення завдання йому збитків, та відповідно для отримання доходів на які він розраховував.

Водночас, з урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що дії відповідача з використання спірної земельної ділянки є правомірними, що виключає протиправність його дій, вину останнього та причинно-наслідковий зв`язок у заподіянні збитків позивачу з підстав, зазначених у позові.

Отже, Фермерським господарством "Маол" не доведено належними та допустимими доказами обставин завдання йому Приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" збитків у розмірі 936 917,00 гривень у формі упущеної вигоди та відповідно не доведено наявність складу правопорушення, що є підставою для стягнення збитків у заявленому розмірі.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обгрунтованість позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги Фермерського господарства "Маол" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал" про стягнення збитків у розмірі 936 917,00 гривень (упущеної вигоди) є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні із цією позовною заявою, необхідно було оплатити судовий збір виходячи зі ставки заявленої вимоги майнового характеру, встановленої законом. Позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі 14 053,76 гривень (936 917,00 гривень х 1,5% = 14 053,76 гривень).

При зверненні до суду із вимогою про стягнення 936 917,00 гривень збитків позивачем згідно платіжної інструкції № 306 від 02.08.2023 року сплачено судовий збір у розмірі 14 400,00 гривень.

Відповідно до вимог частини 1 статті Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин сплачена частина судового збору у розмірі 346,24 гривень (14 400,00 гривень - 14 053,76 гривень) підлягає поверненню платнику.

Враховуючи, що від ФГ "Маол" не надходило відповідного клопотання про повернення судового збору, питання про повернення переплаченої суми судового збору (346,24 гривень) під час ухвалення рішення у справі судом не вирішується.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 129 України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 14 053,76 гривень покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник судового рішення направити учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повний текст рішення складено 17 травня 2024 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2-4 - учасникам справи, до електронних кабінетів у системі ЄСІТС; .