ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"17" травня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/26/24
Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне
до відповідача 1) Фізичної особи-підприємця Самкової Тетяни Миколаївни
до відповідача 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ІМПУЛЬС"
про солідарне стягнення збитків 347 860,00 грн.
Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.
від позивача не з`явився
від відповідача 1) не з`явився
від відповідача 2) не з`явився
Квартирно - експлуатаційний відділ м. Рівне звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача 1) Фізичної особи-підприємця Самкової Тетяни Миколаївни та відповідача 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ІМПУЛЬС" про солідарне стягнення збитків 347 860,00 грн.
У справі №918/26/24 ухвалено рішення від 01 травня 2024 року, згідно якого закрито провадження у справі №918/26/24 в частині позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ІМПУЛЬС" про стягнення збитків в розмірі 347 860,00 грн. Відмовлено в задоволенні позову в частині позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне до відповідача Фізичної особи-підприємця Самкової Тетяни Миколаївни про стягнення збитків в розмірі 347 860,00 грн.
06.05.2024 року на адресу суду надійшла заява відповідача Фізичної особи-підприємця Самкової Тетяни Миколаївни про ухвалення рішення про судові витрати.
Ухвалою від 07 травня 2024 року заяву відповідача Самкової Тетяни Миколаївни про ухвалення рішення про судові витрати у справі №918/26/24 призначено до розгляду в судовому засіданні на 17 травня 2024 р. на 10:00 год.
14 лютого 2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі.
Представники сторін 15.02.2023 до суду не прибули. Повідомлені про дату та час судового засідання належним чином.
Розглянувши заяву відповідача Фізичної особи-підприємця Самкової Тетяни Миколаївни, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд прийшов до висновку, що заяву про ухвалення рішення про судові витрати слід задоволити.
Представником відповідача Фізичної особи-підприємця Самкової Тетяни Миколаївни одночасно із відзивом було подано попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму до 15 000,00 грн. та подано заяву про здійснення розподілу судових витрат.
Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За умовами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як свідчать матеріали справи, з метою отримання правової допомоги, у тому числі і представництва інтересів у суді, відповідач Фізичнна особа-підприємець Самкова Тетяна Миколаївна звернулася до Адвокатського бюро "Андрієвський та Партнери", про що було укладено відповідний Договір про надання правової (правничої) допомоги №4/2024 від 08.02.2024, Подано ордер на надання правової допомоги від 19.02.2024 №1120328 на ім`я адвоката Андрієвського А.О., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Андрієвського А.О. від 03.12.2016 №1205.
Так, згідно пунктів 1.1., 1.2. Договору про надання правової (правничої) допомоги №4/2024 від 08.02.2024, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати йому правову допомогу та юридичні послуги, в тому числі консультаційного характеру, в письмовій або усній формі, в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити винагороду за надану Адвокатським бюро правову допомогу та юридичні послуги, відшкодувати фактичні витрати Адвокатського бюро, понесені у зв`язку з виконанням цього Договору. Надання правової допомоги полягає в захисті прав та представництві інтересів Клієнта, як фізичної особи та фізичної особи - підприємця, у справі №918/26/24 за позовом Квартирно- експлуатаційного відділу м. Рівне до фізичної особи - підприємця Самкової Тетяни Миколаївни та товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ІМПУЛЬС" про стягнення збитків.
Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Договору за надання правової допомоги за цим Договором Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському Бюро гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання Договору в обсязі та на умовах, визначених в додаткових угодах до даного Договору. Зміна розміру гонорару здійснюється у випадку збільшення обсягу правової допомоги або істотного зростання обсягу часу який необхідно витратити Адвокату Адвокатського бюро на надання правової допомоги Клієнту за цим Договором та оформляється сторонами письмово. Зацікавлена сторона надсилає іншій пропозицію про необхідність зміни гонорару. У випадку недосягнення згоди з вказаного питання, зацікавлена сторона вправі розірвати договір в односторонньому порядку з повідомленням іншої за 14 календарних днів до дати розірвання.
08 лютого 2024 року між Сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №4/2024 від 08.02.2024, за якою Сторони погодили, що правову допомогу, що надається Адвокатським бюро шляхом надання письмових та усних консультацій, роз`яснень; вивчення та аналіз документів; складання процесуальних та інших документів (в тому числі проектів таких документів для подальшого погодження/підписання клієнтом); збору інформації, документів, їх аналітична обробка; представництво у встановленому законодавством порядку інтересів та захист прав Клієнта у Господарському суді Рівненської області, в інших органах та перед іншими юридичними та фізичними особами, Клієнт оплачує в гривнях, в безготівковій формі в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок протягом дії цього договору, але в будь-якому разі до закінчення розгляду справи в суді першої інстанції.
03 травня 2024 року між сторонами підписаний Акт №1 приймання-передачі наданих послуг.
У акті сторони погодили, що Адвокатське бюро "Андрієвський та Партнери" надало, а Клієнт Самкова Т.М. приймає надану правничу допомогу згідно наступного переліку:
- підготовка проєкту відзиву на позовну заяву у справі №918/26/24 за позовом Квартирно - експлуатаційний відділ м. Рівне до Фізичної особи-підприємця Самкової Тетяни Миколаївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ІМПУЛЬС" про стягнення збитків - 5 год. 30 хв.;
- участь у судових засіданнях (в тому числі підготовчих) - 2 год. 30 хв.
Загальна кількість затрачених адвокатом годин, які підлягають оплаті Клієнтом на користь Адвокатського бюро становить 8 (вісім) годин.
Вартість наданої правничої допомоги (фіксований гонорар) відповідно до п.4.1. договору про надання правової (правничої) допомоги №4/2024 від 08.02.2024 з врахуванням додаткової угоди №1 від 08.02.2024 становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському обєднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.
У даній справі Адвокатом зроблено заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат та вказано про орієнтовний розрахунок судових витрат разом із першою заявою по суті (відзивом).
Згідно п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017).
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.
В силу частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак до судових витрат. Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано статтею 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 звернув увагу на необхідність оцінки дій адвоката (щодо вивчення апеляційної скарги, підготовки до судового засідання, відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції тощо) за критерієм обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розу-мінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.
Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Стаття 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльності основним документом, що підтверджує набуття особою статусу адвоката відповідно і права на здійснення нею адвокатської діяльності на підставі договору про надання правової допомоги.
При цьому, законодавством також не виключається можливості займатися адвокатською діяльністю індивідуально, як фізична особа-підприємець.
Так, частина перша статті 7 встановлює несумісність адвокатської діяльності виключно із: роботою на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції"; військовою або альтернативною (невійськова) служба; нотаріальною діяльністю; судово-експертною діяльністю.
Отже, Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не містить спеціальних положень, пов`язаних із обмеженням дії загальних норм частини 1 статті 50 Цивільного Кодексу України про можливість здійснення підприємницької діяльності фізичною особою з повною цивільною дієздатністю за умови державної реєстрації її у встановленому законом порядку як підприємця, при цьому види діяльності, які здійснює фізична особа -підприємець, не можуть бути тотожними визначеним у статті 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Фізична особа, яка має статус адвоката та бажає здійснювати адвокатську діяльність індивідуально, однак не стала на облік у контролюючих органах як самозайнята особа, але при цьому зареєстрована як фізична особа-підприємець, має право бути захисником у розумінні статей відповідного процесуального кодексу України чи здійснювати представництво іншої особи в суді як адвокат, виключно уклавши договір з клієнтом як адвокат відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
У межах даної справи вбачається, що кошти за надання правової допомоги сплачені на ім`я Адвокатського бюро "Андрієвський та Партнери" згідно платіжних інструкцій на суму 15 000,00 грн.
У ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 Постанови).
Суд також звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведеною в постанові від 03.10.19р. у справі № 922/445/19.
Розподіляючи витрати відповідача ФОП Самкової Т.М. за послуги адвоката суд вказує, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми та дають підстави для відшкодування судом витрат на послуги адвоката.
Відтак, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати відповідача ФОП Самкової Т.М. за послуги адвоката, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача у повному обсязі в сумі 15 000,00 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.244 ГПК України).
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 236-240, 244 ГПК України, суд -
1. Задоволити заяву відповідача Фізичної особи-підприємця Самкової Тетяни Миколаївни про ухвалення рішення про судові витрати.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складений та підписаний 20 травня 2024 року.
Суддя Бережнюк В.В.