номер провадження справи 9/43/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 Справа № 908/686/24

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП ЛАНА», Запорізька область, Михайлівський район, с. Плодородне

про стягнення суми 790020,00 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» (документ сформований в системі «Електронний суд») про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП ЛАНА» суми попередньої оплати у розмірі 790020,00 грн.

Підставою для звернення з позовом зазначено невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару (ячміня), який був оплачений позивачем в сумі 790020,00 грн в рамках договору поставки № 83/12/21 від 15.12.2021. Позов обґрунтовано ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 629, 655, 663, 664, 693, 712 ЦК України, ст.ст. 180, 193, 265 ГК України, договором поставки №83/12/21 від 15.12.2021.

Ухвалою суду від 21.03.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/686/24, присвоєний номер провадження 9/43/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня опублікування тексту даної ухвали на офіційному веб-порталі судової влади України, але не пізніше ніж у строк до 15.04.2024.

Ухвалою суду від 25.03.2024 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М», , про забезпечення позову у справі № 908/686/24. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі суми стягнення (позовних вимог) 790 020,00 грн, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать або підлягають сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю «СПП ЛАНА».

Відповідач про розгляд даної справи повідомлений належним чином - відповідно до приписів ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення судом 21.03.2024 тексту ухвали про відкриття провадження у справі № 908/686/24 від 21.03.2024 на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Разом з тим, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СПП ЛАНА» (продавець, відповідач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» (покупець, позивач у справі) 15.12.2021 уклали договір поставки № 83/12/21 (надалі договір).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити ячмінь (далі товар).

Кількість товару складає 100,00 тон +/ 5% та визначається за фактичною вагою отриманою покупцем (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, ціна товару за одну метричну тону складає 7900,00 грн, в т.ч. ПДВ 970,18 грн.

Оплата здійснюється покупцем на підставі рахунку наданого постачальником, шляхом передоплати (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.3 договору встановлено, що датою поставки товару вважається дата виписаної видаткової накладної на ім`я покупця.

Договір вступає в силу від дати його підписання та діє до його повного виконання (п. 7.2 договору).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем були виставлені позивачу рахунки на оплату товару, а саме: рахунок №338 від 15.11.2021 на суму 197505,00 грн (в т.ч. ПДВ) та рахунок №339 від 15.12.2021 на суму 592515,00 грн (в т.ч. ПДВ).

Позивач виконав зобов`язання щодо внесення попередньої оплати в загальному розмірі 790020,00 грн, як то встановлено пунктом 2.3 договору, про що свідчать платіжні інструкції № 12785 від 15.12.2021 на суму 197505,00 грн та № 12784 від 15.12.2021 на суму 592515,00 грн, копії яких містяться в матеріалах справи.

Проте, як зазначив позивач, відповідач зобов`язання щодо поставки товару (ячміня) обумовленого договором № 83/12/21 від 15.12.2021 не виконав.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 22.02.2024 на електронну адресу відповідача була надіслана вимога №22/24 від 19.02.2024 про поставку товару згідно з договором поставки №83/12/21 від 15.12.2021 протягом семи днів з дня отримання цієї вимоги. У випадку не поставки товару у встановлений термін, на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України просив повернути попередню оплату в розмірі 790020,00 грн.

Вимога позивача залишена відповідачем без реагування, товар не поставлений, попередня оплата в добровільному порядку не повернута.

Зазначене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч. 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За умовами п. 3.3 укладеного сторонами договору, датою поставки товару вважається дата виписаної видаткової накладної на ім`я покупця.

У п. 2.3 договору сторонами узгоджено, що оплата здійснюється покупцем на підставі рахунку наданого постачальником, шляхом передоплати.

Суду надані докази виконання позивачем зобов`язань щодо перерахування згідно виставлених рахунків на користь відповідача 100% передоплати на загальну суму 790020,00 грн (197505,00 грн + 592515,00 грн) 15 грудня 2021 року.

Аналіз умов договору поставки №83/12/21 від 15.12.2021 свідчить про неузгодженість сторонами строку поставки, а саме - сторони чітко не визначили строк поставки (дату або подію).

З положень статей 662, 663 ЦК України слідує, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо поставки товару, позивач спрямував на адресу відповідача лист (вимогу) №22/24 від 19.02.2024, відповідно до якого просив продавця поставити товар на суму отриманої попередньої оплати, а саме на суму 790020,00 грн. У випадку не поставки товару у встановлений термін, на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України просив повернути ТОВ «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» суму попередньої оплати в розмірі 790020,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані тощо. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ст. 76 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст.77 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань за договором щодо поставки сплаченого позивачем товару або повернення суми попередньої оплати в розмірі 790020,00 грн не надав та доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 790020,00 грн попередньої оплати є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до положень статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП ЛАНА», (72040, Запорізька область, Михайлівський район, с. Плодородне, вул. Генкіна, буд. 30) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М», (01024, м. Київ, вул. Акадміка Богомольця, буд. 7/14, приміщення 182) суму 790 020 (сімсот дев`яносто тисяч двадцять) грн 00 коп. попередньої оплати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП ЛАНА», (72040, Запорізька область, Михайлівський район, с. Плодородне, вул. Генкіна, буд. 30) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М», (01024, м. Київ, вул. Акадміка Богомольця, буд. 7/14, приміщення 182) суму 9480 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят) грн 24 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 20.05.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва