ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" травня 2024 р., м. Київ Справа № 911/1229/24

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., перевіривши передані до розгляду матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" (04208, місто Київ, пр.Правди, будинок 47, )

до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації

та Акціонерного товариства «Газпромбанк»

про стягнення 2.191.565.388,38 грн збитків (еквівалентно 72.853.821,50 дол. США),

в с т а н о в и в :

До Господарського суду Київської області 13.05.2024 надійшла позовна заява ТОВ "Новус Україна" до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації та акціонерного товариства «газпромбанк» про стягнення 2.191.565.388,38 грн збитків (еквівалентно 72.853.821,50 дол. США).

Звертаючись до суду позивач зазначав, що він є юридичною особою, створеною за законодавством України. Позивач входить до групи компаній «Novus» та здійснює свою господарську діяльність переважно через мережу магазинів «Novus».

Позивач та інші компанії групи «Novus», зокрема, ТОВ «Сталь-Інвест», ТОВ «Бігтур», ТОВ «Будтехнострой», ТОВ «Інститут професійних директорів» та ТОВ «Новус 1» пов`язані єдиним спільним засновником Закритим акціонерним товариством «Консул трейд гаус» (Литовська Республіка), кінцевими бенефіціарними власниками яких є громадяни Литви: Раймондас Туменас (Raimondas Tumлnas), Марина Познякова (Marina Pozniakova) та Агне Рузгиене (Agnл Ruzgienл).

Увагу суду зосереджено на тому, що діями відповідачів щодо планування, організації та реалізації військової агресії проти України, позивачу безпосередньо та іншим компаніям групи «Novus» завдано збитки у вигляді:

прямих збитків, які полягають у витратах, які позивач та наведені компанії зазнали у зв`язку зі знищенням та пошкодженням майна через знищення (пошкодження/втрати придатності) нерухомого майна (приміщень магазинів), обладнання, що знаходилось у знищених (пошкоджених) магазинах; продукції і товарів, які знаходились у знищених (пошкоджених) магазинах та на складах; втрати грошових коштів, які знаходилися у знищених (пошкоджених) магазинах; прямих збитків, які полягають у витратах, які здійснені для відновлення своїх порушених прав;

непрямих збитків, які полягають у доходах, які позивач та наведені компанії могли отримати, якби їх право власності не було порушено (упущена вигода).

При цьому за розрахунками позивача загальний розмір збитків становить ,38 грн (еквівалентно 72853821,50 дол. США), що включає в себе наступні частини: самому ТОВ «Новус Україна» завдано ,29 грн збитків, ТОВ «Сталь-Інвест» 20392572,42 грн, ТОВ «Бігтур» 72936694,19 грн, ТОВ «Будтехнострой» 4372325,48 грн, ТОВ «Інститут професійних директорів» 23369100,00 грн, ТОВ «Новус 1» 535160000,00 грн.

Обгрунтовуючи право заявлення позову ТОВ "Новус Україна" щодо збитків, які завдані іншим компаніям, що входять до складу групи «Novus» позивач посилався на договори від 15.01.2024 про відступлення прав вимоги, відповідно до яких компанії уступили на користь ТОВ «Новус Україна» права вимоги до відповідачів щодо стягнення зазначених вище збитків. Крім уступки прав вимоги за договорами про відступлення права вимоги, в яких визначений зміст та обсяг переданих позивачу прав, компанії передали позивачу інформацію й матеріали, пов`язані із завданням їм збитків, за актами приймання-передачі прав та документів. Копії п`яти таких договорів долучені, як додатки до позову.

За наведених обставин суд констатує, що позивач в одній позовній заяві об`єднав вимоги про стягнення збитків, які були завдані безпосередньо йому, а також ТОВ «Сталь-Інвест», ТОВ «Бігтур», ТОВ «Будтехнострой», ТОВ «Інститут професійних директорів», ТОВ «Новус 1».

Об`єднуючи в позові всі заявлені вимоги про стягнення збитків, що були завдані наведеним компаніям, позивач звернувся саме до Господарського суду Київської області відповідно до положень частини 3 статті 30 ГПК України за місцем знаходження об`єкту нерухомого майна, вартість якого є найвищою. За твердженнями позивача таким нерухомим майном є пошкоджене приміщення ТРК «Аеромолл» у місті Бориспіль балансовою вартістю 295682557,00 грн.

Відповідно до ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги(основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Отже, предмет позову становить позовні вимоги про стягнення збитків, завданих як позивачу, так і іншим компаніям групи «Novus» вимоги матеріального характеру, які по суті є окремими вимогами. Фактично, в межах одного позову заявлено кілька позовів, які обргунтовані окремими доказами та підлягають дослідженню по суті відокремлено, поетапно та поступово.

Суд наголошує на тому, що матеріали позовної заяви містять значний обсяг документів (17 томів), включають в себе: докази, що обґрунтовують наявність обставин військової агресії проти України та інших обставин щодо наявності складу цивільного правопорушення з боку відповідачів, договори про відступлення права вимоги та актів до них, судової практики, докази на підтвердження права власності щодо окремих об`єктів підданих пошкодженню чи знищенню, що належать позивачу чи іншим компаніям, звіти про обстеження майна, заяви свідків, акти, накази про неможливість використання майна, електронні матеріали, договори оренди нерухомого майна та акти до них, дефектні акти на ремонт нерухомого майна, експертні висновки ТТП України, довідки про знищення/знесення майна, договори поставки обладнання та поставки майна спільно з додатковими угодами та додатками до них, видаткові накладні, митні декларації, рахунки-фактури, інвойси, платіжні доручення, кредитні договори, виписки з банківського рахунку, висновки експерта за результатами проведення судової економічної експертизи, довідки про балансову вартість майна.

Наведені докази породжують необхідність їх детального дослідження, співставлення з заявленими вимогами, зокрема щодо обсягу та умов відступлення у кожному конкретному випадку, щодо розміру збитків щодо кожного окремого об`єкту, який належить позивачу та іншим компаніям, з ґрунтованою перевіркою наведених доказів та з`ясуванням дійсності підстав для задоволення вимоги позивача в заявленому обсязі.

Таким чином позивач об`єднав в одній позовній заяві окремі позови, які не пов`язані одними доказами, незважаючи на те, що частина доказів все ж є спільними та впливають на загальний результат розгляду спору. Розгляд справи в межах одного провадження суттєво ускладнить та затягне вирішення спору через дослідження всього об`єму доказів щодо кожного виокремленого випадку завдання прямих та непрямих збитків позивачу та іншим компаніям, що зумовлено об`єктивною обмеженістю ресурсів часу та уваги всіх учасників провадження.

В цьому випадку має місце порушення правил об`єднання позовних вимог, оскільки позовні вимоги виникають з різних підстав договорів про відступлення права вимоги та безпосередніх вимог позивача щодо завдання збитків саме йому та пошкодження його майна та різним матеріальним об`єктам, тому сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме належному з`ясуванню прав позивача та інших компаній та суттєво утруднить вирішення спору.

Суд також вважає, що об`єднання таких вимог призведе до неможливості належного дотримання всіх принципів господарського судочинства, що наведені у статті 2 ГПК України, зокрема, що стосується пропорційності, розумності строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд акцентує увагу позивача на те, що в силу пункту 22 статті 5 Закону України "Про судовий збір" у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди збройною агресією позивачі звільняються від сплати судового збору у всіх інстанціях.

Водночас, з огляду на те, що вимоги позову заявлені також і до господарюючого суб`єкта нерезидента у тому ж самому розмірі, суд наголошує, що означена пільга статті 5 Закону України "Про судовий збір" на цей випадок не поширюється.

З огляду на це суд констатує, що об`єднання вимог, які виникли з різних підстав (договорів відступлення права вимоги) в одне провадження призвело до штучного збільшення ціни позову та до можливості стороною позивача сплатити судовий збір за максимальною ставкою лише раз, при цьому заявивши вимоги щодо прав не лише позивача, а й п`яти інших компаній. Вказана обставина за вимогами позивача, що для нього та ряду інших компаній становлять значний інтерес, призводить до недоотримання коштів у Державний бюджет України при розгляді вказаних спорів в одному провадженні.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

У разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини 6 статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, приписи частини 6 статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.

Розглянувши матеріали позову ТОВ "Новус Україна" до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації та Акціонерного товариства «Газпромбанк» про стягнення 2.191.565.388,38 грн збитків (еквівалентно 72.853.821,50 дол. США) суд доходить до висновку про недоцільність об`єднання наведених вимог в межах окремого провадження, а також не вбачає підстав для роз`єднання цих вимог з власної ініціативи, враховуючи те, що таким чином сам позивач (його уповноважений представник, який володіє правою компетенцією) матиме змогу роз`єднати свої вимоги у тих межах, які дозволять йому самостійно і окремо підготувати позови, наповнити їх доказовою базою або ж щодо окремих майнових прав компаній, що входять до групи «Novus» або для зручності щодо окремих об`єктів, що зазнали пошкодження. Вказане надасть можливість розвантажити розгляд справ судами та суддями в межах одного провадження та сприятиме належному застосуванню процесуальних правил підсудності розгляду спору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви у порядку пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України для роз`єднання вимог, що виникають з різних договорів відступлення права вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 30, 173, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позовну заяву ТОВ "Новус Україна" про стягнення 2.191.565.388,38 грн збитків (еквівалентно 72.853.821,50 дол. США), що датована 08.04.2024 (вх. № 680/24 від 13.05.2024) разом з додатками повернути заявнику.

2. Повідомити ТОВ "Новус Україна", що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 16.05.2024.

Суддя А.Ф. Черногуз