ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" травня 2024 р. Справа № 911/15/24

За позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі", 04136, місто Київ, вулиця Стеценка, будинок 1 А

до Державного підприємства "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження", 07270, Київська область, Іванківський район, місто Чорнобиль, вулиця Карла Лібкнехта, будинок 10

про стягнення 44 322, 89 грн заборгованості за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Державного підприємства "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" про стягнення 44 322, 89 грн заборгованості.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 230021100 від 01.01.2019 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманих послуг, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 44 322, 89 грн, з яких: 43 556, 91 грн заборгованість з розподілу електричної енергії, 355, 60 грн 3 % річних та 410, 38 грн інфляційних втрат.

Господарський суд Київської області ухвалою від 18.01.2024 відкрив провадження у справі № 911/15/24; розгляд справи вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; сторонам встановив строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Частиною п`ятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Частиною одинадцятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Враховуючи те, що Державне підприємство "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" зареєстроване та має електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд", копія ухвали суду від 18.01.2024 про відкриття провадження у справі надіслана в електронній формі до електронного кабінету відповідача відповідно до вимог статей 6, 242 Господарського процесуального кодексу України та пункту 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21.

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до сформованої в АС "ДСС" довідки про доставку електронного листа, копія ухвали Господарського суду Київської області № 911/15/24 від 18.01.2024 доставлена до електронного кабінету Державного підприємства "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" 19.01.2024 о 08:44, тобто, днем вручення ухвали є 19.01.2024.

У відповідності до частини першої статті 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки судом було вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала останнім отримана, при цьому відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами, відповідно до приписів частини дев`ятої статті 165 та частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

установив:

25 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Київобленерго" (наразі Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі") (далі - постачальник, позивач) та Державним підприємством "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" (далі - споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 230021100 (далі - договір про постачання), відповідно до умов якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 92 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору (пункт 1.1).

Відповідно до підпункту 2.3.3. пункту 2.3 Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 4 "Порядок розрахунків за активну електроенергію" та додатку № 6 "Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії".

Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункту 9.4 Договору).

Позивач зазначає, що жодною із сторін договору № 230021100 від 25.04.2014, під час його дії не було заявлено ані про його припинення, ані про розірвання.

11 червня 2017 року набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", у зв`язку з чим розпочався процес реформування електроенергетичної галузі в України.

Цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 08.11.2018 № 1382 "Про видачу ПрАТ "Київобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом", з 01.01.2019 ПрАТ "Київобленерго" (наразі Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі") є енергетичною компанією, яка здійснює ліцензовану діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності відповідно до додатка і діє на підставі Статуту та ліцензії.

Враховуючи зазначене, позивач є оператором системи розподілу електричної енергії.

19 квітня 2018 року набрала чинності постанова НКРЕКП "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" № 312 від 14.03.2018 (далі Постанова).

За умовами пункту 2 Постанови, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до вимог цих Правил, здійснюється до 01.12.2018 шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

У відповідності до пункту 6 Постанови, до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема, сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Пунктом 4 Постанови встановлено, що договір про надання послуг з розподілу електричної енергії вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила, ПРРЕЕ) (у першій редакції), фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є вчинення споживачем будь яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послу з розподілу електричної енергії, зокрема повернення підписаної заяви, сплата рахунка оператора системи та/або документальне підтвердження споживання електричної енергії.

Враховуючи факт споживання відповідачем електричної енергії, між позивачем та відповідачем було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 230021100 від 01.01.2019, умови якого розміщені на сайті позивача.

При цьому, попередній договір про постачання електричної енергії № 230021100 від 25.04.2014 також продовжує свою дію в частині постачання електричної енергії.

Відповідно до пункту 2.1 Договору з розподілу, Оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 (зі змінами та доповненнями), та Кодексом системи розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310 (зі змінами та доповненнями) за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки/точок розподілу електричної енергії за об`єктом споживача, який є додатком 2 "Паспорт точки розподілу електричної енергії" до договору та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних Оператора системи розподілу.

Згідно додатка № 2 до Договору з розподілу від 01.01.2019 "Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії ДП "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" об`єктами споживача, які отримують послуги з розподілу електричної енергії є: склад (ЕІС код 62Z828), адміністративна будівля (ЕІС код 62Z114), адміністративна будівля (ЕІС код 62Z80J), адміністративна будівля (ЕІС код 62Z21А), гараж (ЕІС код 62Z26С).

За умовами пунктів 3.1, 3.2, 3.4 Договору з розподілу, облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається Оператором системи розподілу та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 (зі змінами та доповненнями, далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього Договору.

За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт·год).

За підсумками розрахункового місяця Постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи розподілу) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку Споживачу не залежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані Адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником Споживача.

Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються Оператором системи розподілу в особистому кабінеті Споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором, у тому числі якщо оплату за цим Договором забезпечує електропостачальник Споживача.

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця або в інший узгоджений Сторонами термін, надати Оператору системи розподілу напряму або через (за умови надання відповідного сервісу постачальником) постачальника універсальних послуг/постачальника/постачальника послуг комерційного обліку звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць, зразок якого наведено в Додатку 11 до Договору. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Договору з розподілу, ціною договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача зазначені у Паспорті точки/точок розподілу за об`єктом споживача.

Оплата послуг з розподілу електричної енергії за договором здійснюється на поточний рахунок Оператора системи розподілу.

Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в Додатку № 4 "Порядок розрахунків".

Споживач оплачує послугу з розподілу оператору системи, якщо згідно з умовами Договору про постачання споживач забезпечує оплату послуги з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку.

Натомість додатком № 2 до Договору з розподілу визначено, що додатки № 3 - № 10 (зокрема додаток № 4 Порядок розрахунків) не оформлюються для існуючих споживачів приєднаних до даного договору на умовах існуючих договорів про постачання електричної енергії.

Так додатком № 4 до Договору № 230021100 від 25.04.2014 "Порядок розрахунків за активну електроенергію" визначено, що остаточний розрахунок споживач здійснює протягом 5 операційних днів з дати закінчення розрахункового періоду, який відповідно до пункту 1.1 додатку встановлено з 23 числа календарного місяця до 23 числа наступного місяця.

На виконання умов договору, у період з грудня 2022 року по липень 2023 року позивачем були надані відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 44 725, 62 грн та виставлено відповідачу рахунки-фактури:

- за грудень 2022 року на суму 6 361, 76 грн;

- за січень 2023 року на суму 9 744, 55 грн;

- за лютий 2023 року на суму 10 064, 04 грн;

- за березень 2023 року на суму 9 396, 86 грн;

- за квітень 2023 року на суму 9 158, 41 грн.

Також в матеріалах справи наявний рахунок-фактура за послугу з розподілу електричної енергії за червень 2023 року на кількість кіловат/год з від`ємним значенням -2056 кВт.год та який становить від`ємну суму: (мінус) -2 863, 24 грн.

Рахунки-фактури за липень та серпень 2023 року містять нульові суми до оплати.

Звертаючись з цим позовом до суду, позивач зазначив, що заборгованість ДП "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" за послуги з розподілу електричної енергії становить 43 556, 91 грн, що відображено в рахунках та оборотній відомості за період з 01.11.2022 по 31.08.2023 з помісячним зазначенням нарахувань.

Відповідач у свою чергу в ході розгляду спору жодних заперечень щодо позовних вимог не надав.

Приписами статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що в силу зобов`язання кредитор вправі вимагати виконання обов`язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов`язань у відносинах, що виникли між сторонами.

Договори, укладені між сторонами, як цивільно-правові правочини, є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином (статті 204 Цивільного кодексу України).

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця за договором надати послугу відповідає обов`язок замовника оплатити вартість цієї послуги.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи умови договору з розподілу електричної енергії, суд дійшов висновку, що строк оплати відповідачем послуг з розподілу електричної енергії за спірний період, який включає грудень 2022 року та січень квітень 2023 року є таким, що настав.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо заперечень відповідача стосовно строку та якості наданих позивачем у спірний період послуг з розподілу електричної енергії. Отже, позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за договором.

Разом з тим, дослідивши подані позивачем докази, на які останній посилається як на підставу своїх вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 43 556, 91 грн, суд зазначає, що з наданих позивачем доказів у сукупності не можливо дійти беззаперечного висновку щодо факту наявності у відповідача заборгованості у вказаному розмірі.

За розрахунком суду, сума заборгованості складає 41 862, 38 грн (44 725, 62 грн (вартість послуг з розподілу електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками-фактур) мінус 2 863, 24 грн (від`ємна сума за червень 2023 року) = 41 862, 38 грн).

Суд зазначає, що оборотна відомість та акт звірки розрахунків, на які посилається позивач у позовній заяві, складенні та підписані тільки з боку позивача та відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема, в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акта звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 911/2731/20, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 24.10.2018 у справі № 905/3062/17).

Інших доказів, які б надали суду змогу пересвідчитися у підставності заявлених позовних вимог (43 556, 91 грн) матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 41 862, 38 грн.

Слід також зазначити, що відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідач документів, що спростовували б доводи позивача або підтверджували б сплату позивачу вартості послуг з розподілу електричної енергії суду не надав.

Так, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 41 862, 38 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач у порядку статті 625 Цивільного кодексу України нарахував та просить суд стягнути з відповідача 355, 60 грн 3 % річних та 410, 38 грн інфляційних втрат.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок позивача щодо нарахування 3% річних і інфляційних втрат та встановлено, що він здійснений у відповідності до закону та арифметично вірно, відтак, з відповідача на корить позивача належить до стягнення 355, 60 грн 3 % річних та 410, 38 грн інфляційних втрат.

З врахуванням встановлених судом в ході розгляду спору обставин, з огляду на чинні норми законодавства та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" належить задовольнити частково.

Судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 2 658, 58 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Задовольнити частково позовні вимоги.

2. Стягнути з Державного підприємства "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" (07270, Київська область, Іванківський район, місто Чорнобиль, вулиця Карла Лібкнехта, будинок 10, ідентифікаційний код 38770852) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (04136, місто Київ, вулиця Стеценка, будинок 1а, ідентифікаційний код 23243188) 42 628 (сорок дві тисячі шістсот двадцять вісім) грн 36 коп заборгованості (з яких: 41 862, 38 грн заборгованість з розподілу електричної енергії, 355, 60 грн 3 % річних, 410, 38 грн інфляційні втрати) та 2 658 (дві тисячі шістсот п`ятдесят вісім) грн 58 коп. витрати по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано: 23.05.2024