РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2024Справа № 910/797/24
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА"

про стягнення 17 601,13 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА" про стягнення 17 601,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2024 відкрито провадження у справі №910/797/24 та призначено розгляд справи на 15.03.2024.

19.02.2024 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

29.02.2024 відділом діловодства суду від представника позивача отримано відповідь на відзив.

04.03.2024 відділом діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача отримано заперечення на відповідь на відзив.

В судове засідання 15.03.2024 представник позивача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання 15.03.2024 представник відповідача з`явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 15.03.2024 винесено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд з`ясував наступне.

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО», як страховиком та ОСОБА_1 , як страхувальником було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 20256114 від 09.03.2023 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Volkswagen ID6, д.р.н. НОМЕР_1 .

16.03.2023 р. в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля Volkswagen ID6, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля Lexus ES 350, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі - ТЗ) отримали механічні ушкодження).

Згідно з Постановою Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року по справі № 757/12269/23-п особою, винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_2 , якого було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до рахунку № ТО-30000015 від 21.03.23 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen ID6, д.р.н. НОМЕР_1 складає 213 208,50 грн.

Позивача зазначив, що згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на рахунки СТО суму страхового відшкодування в розмірі 213 208,50 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника, що підтверджується страховим актом № 2285020-1 від 24.03.2023 р., платіжною інструкцією № 12762 від 24.03.2023 р. та Довідкою підтвердження заліку страхового відшкодування.

Позивач зазначив, що 01.08.2023 Відповідачем було сплачено частину страхового відшкодування в сумі 142 398,87 грн., що підтверджується довідкою Вих. № 99/2024/вих від 09 січня 2024 року про надходження коштів на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО».

Позовні вимоги обґрунтовані відшкодування Відповідачем страхової виплати не в повному обсязі в зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 17601,13 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою, відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 якої відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

У розділі IV Методики наведено вимоги до оцінки КТЗ і викладення її результатів та зазначено, що така оцінка передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ, який повинен містити, зокрема, висновок про вартість майна або висновок про результати автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) (пункти 4.1, 4.3 та підпункт "р" пункту 4.4 розділу IV Методики).

Як вбачається із матеріалів Відповідачем було здійснено автотоварознавче дослідження автомобіля Volkswagen ID6, д.р.н. НОМЕР_1 , відповідно до звіту №092_SOS_-33 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Volkswagen ID6, д.р.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 142398,87 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Позивачем належними та допустимими доказами не спростовано встановлений у Звіті №092_SOS_-33 розмір відновлювального ремонту.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.05.2024.

Суддя В.І. Мельник