УХВАЛА

20 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/8258/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О. О. - головуючий, Бакуліна С. В., Баранець О. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024

у складі колегії суддів: Яковлєв М. Л. - головуючий, Шаптала Є. Ю., Станік С. Р.

та на рішення господарського суду міста Києва від 21.12.2023

суддя: Смирнова Ю. М.

у справі № 910/8258/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг"

до державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України

про стягнення 376 193,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне житлово-комунальне підприємство Національної академії наук України" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 21.12.2023 у справі №910/8258/23.

Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.05.2024 №32.2-01/877, у зв`язку з відпусткою судді Кролевець О. А., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/8258/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 для розгляду справи № 910/8258/23 визначено склад колегії суддів: Мамалуй О. О. - головуючий (доповідач), Баранець О. М., Бакуліна С.В.

При перевірці матеріалів касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в)справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позов у даній справі подано у 2023 році.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено у розмірі 2 684,00 грн.

Предметом позову у даній справі є стягнення 376 193,64 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до суду касаційної інстанції, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судами першої та апеляційної інстанції розглядаються судові спори в понад двадцяти аналогічних судових справах, які обґрунтовуються результатами аукціону. За результатами розгляду справ суди, досліджуючи однакові документи, а саме дублікати табуляграм за 2017- 2018 роки, підписані директором товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг", який не був учасником господарських відносин у 2017-2018 роках та не повідомляє джерело походження інформації щодо обсягів постачання теплової енергії, які зазначені у вказаних табуляграмах, приймають протилежні за змістом судові рішення, що суперечить принципам верховенства права, правової визначеності, законності та справедливості.

Також, за твердженням скаржника, справа № 910/8258/23 має для нього виняткове значення, оскільки за результатами аукціону було продано право вимоги до державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України за декількома Договорами на постачання теплової енергії на загальну суму 5 115 567,31. Наразі судами вже прийнято два протилежних за змістом судові рішення в повністю ідентичних судових спорах.

Водночас з огляду на зміст касаційної скарги доводи, наведені у ній скаржником, в контексті прийнятих у цій справі судових рішень не дають підстав для висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до заперечення встановлених судами першої і апеляційної інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням скаржником власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні судами попередніх інстанцій під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи.

Посилання скаржника на те, що справа № 910/8258/23 має для нього виняткове значення належним чином не обґрунтоване, оскільки є лише власним припущенням скаржника, не підтверджене жодними доказами. Зміст касаційної скарги зводиться до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями, викладення власного бачення у питанні застосування правових норм.

Верховний Суд зазначає, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятками із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Подана касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 21.12.2023 у справі № 910/8258/23, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, клопотання скаржника про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 та рішення господарського суду міста Києва від 21.12.2023, яке викладене в касаційній скарзі, Верховний Суд залишає без розгляду.

Керуючись статтями 233, 234, 235, пунктом 2 частини третьої статті 287, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити державному житлово-комунальному підприємству Національної академії наук України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 21.12.2023 у справі № 910/8258/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді С. В. Бакуліна

О. М. Баранець