ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024м. ДніпроСправа № 904/959/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс", м. Маріуполь Донецької області

до Приватного підприємства "Вега авто", м. Дніпро

про стягнення 23 845,88 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного підприємства "Вега авто" на свою користь 13 600,00 грн заборгованості по оплаті товару за договором поставки, 2 728,62 грн пені, 2 720,00 грн штрафу, 920,93 грн 3% річних, 3 876,33 грн інфляційних втрат.

Судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №18/02-2020-1 поставки товару від 18.02.2020 в частині своєчасної та повної оплати за поставлений товар за видатковими накладними №214 та №226 від 31.01.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2024 у справі №904/959/24 направлена на адресу Приватного підприємства "Вега авто": вул. Набережна Перемоги, буд. 112д, кім. 186, Дніпро, 49100 (номер поштового трекінгу 430) повернулася за зворотною адресою з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Приватного підприємства "Вега авто": вул. Набережна Перемоги, буд. 112д, кім. 186, Дніпро, 49100, тобто, поштову кореспонденцію було направлено судом за місцем державної реєстрації.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи вчинялись дія щодо повідомлення засобами телефонного зв`язку (телефонограмою) за номером телефону, який значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак відповідач не відповів.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення: є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, якщо відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Так, ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, таким чином строк подання відзиву на позов є таким. що настав.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Також, враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс" (постачальник) та Приватним підприємством "Вега авто" (далі покупець) був укладений договір № 18/02-2020-1 поставки товару, відповідно до пункту 1.1. якого поставки постачальник передає у власність покупця товари (шини, диски, колеса, комплектуючі та інші автомобільні товари для транспортних засобів, сільськогосподарської техніки, спецтехніки) в асортименті, кількості та за ціною в українській гривні відповідно до поданих заявок покупця, узгоджених сторонами за допомогою факсимільного або електронного зв`язку, або в усній формі, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити їх на умовах даного договору. Тара (упаковка) входить у вартість товару. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем за видатковою, виданою постачальником, яка після її підписання сторонами має юридичну силу специфікації в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України. Товар, прийнятий покупцем за видатковою накладною або узгоджений сторонами в рахунку, переданому за допомогою факсимільного або електронного зв`язку, не підлягає поверненню з ініціативи покупця, крім випадків його невідповідності якості, або якщо кількість переданого товару перевищує кількість, заявлену відповідачем.

Згідно з пунктом 2.4 договору поставки підписана сторонами товарно-транспортна та/або видаткова накладна є достатнім і допустимим доказом, що підтверджує факт передання (поставки) покупцю товару за цим договором у відповідності з визначеною кількістю та встановленою якістю, а також всіх документів, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром.

Відповідно до пункту 4.1 договору поставки ціна на товар встановлюється в національній валюті України гривнях (з урахуванням податку на додану вартість) і вказується в письмових додатках визначених п. 1.2 цього договору, у разі їх відсутності у рахунках і видаткових накладних на кожну окрему партію товару.

Згідно з пунктом 4.3 договору поставки оплата товару здійснюється покупцем на підставі даного договору і видаткових накладних до нього шляхом проведення безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника або шляхом внесення готівкових коштів в касу постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару.

Згідно з пунктом 10.2 договору поставки цей договір набирає з моменту його підписання сторона і діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

31 січня 2022 року позивач на виконання умов договору поставки здійснив поставку товару відповідачу, що підтверджується видатковими накладними № 214 від 31.01.2022 року на суму 8 600,00 грн, № 226 від 31.01.2022 року на суму 8 600,00 грн, всього на загальну суму 17 200,00 грн

Приватним підприємством "Вега авто" згідно з платіжною інструкцією №1578 від 02.09.2022 перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс" 12 800,00 грн. з призначенням платежу: "згідно рахунку №264 від 16.08.2021". Позивач зазначає, що вказаною платіжною інструкцією відповідач повторно сплатив уже сплачений рахунок, тому позивач здійснив зарахування вказаних коштів за поставлений товару у порядку черговості, в тому числі й за поставлений товар за видатковою накладною № 214 від 31.01.2022 у сумі 3 600,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс" посилається на неналежне виконання Приватним підприємством "Вега авто" зобов`язань за договором поставки в частині своєчасної оплати поставленої, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 13 600,00 грн заборгованості по оплаті товару за договором поставки, 2 728,62 грн пені, 2 720,00 грн штрафу, 920,93 грн 3% річних, 3 876,33 грн інфляційних втрат.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору поставки № 18/02-2020-1 від 18.02.2020, факт поставки товару, строк оплати, строк дії договору, наявність /відсутність прострочення оплати товару.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 13 600,00 грн за договором поставки № 18/02-2020-1 від 18.02.2020 за поставлений товар за спірними видатковими накладними № 214 від 31.01.2022 року у сумі 5 000,00 грн (8 600,00 грн (вартість поставки) 3 600,00 грн сума часткової оплати) та № 226 від 31.01.2022 у сумі 8 600,00 грн.

З урахуванням приписів пункту 4.3 договору строк оплати за поставлений товар згідно спірних видаткових накладних, є таким що настав.

Відповідач доказів оплати вартості поставленого товару у розмірі 13 600,00 грн до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 13 600,00 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.1 договору поставки встановлено, що у разі порушення термінів оплати товару покупець, в першу чергу, зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми боргу за кожен календарний день прострочення протягом всього часу прострочення, а потім сплатити суму основного боргу. При цьому, при надходженні коштів від покупця за товар за цим договором, постачальник спочатку зараховую нараховану суму пені. Нарахування пені за прострочення оплати товару припиняється через дванадцять місяців з дня, коли грошове зобов`язання повинно було бути виконане. Крім пені, у разі простроченні платежу на термін понад 30 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 20 % від простроченої суми.

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 2 728,62 грн пені за період з 15.02.2022 по 15.08.2022, 2 720,00 грн штрафу, 920,93 грн 3% річних за період з 15.02.2022 по 29.02.2024, 3 876,33 грн інфляційних втрат за період з січня 2022 року по січень 2024 року.

Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 23 845,88 грн (13 600,00 грн заборгованості + 2 728,62 грн пені + 2 720,00 грн штрафу + 920,93 грн 3% річних + 3 876,33 грн інфляційних втрат).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача у сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс" до Приватного підприємства "Вега авто" про стягнення 23 845,88 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Вега авто" (49100, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 112д, кім. 186, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс" (87554, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Будівельників, буд. 187, кв. 9, поштова адреса: 04070, м. Київ, вул. Волоська, 50/38, офіс 130; ) 13 600,00 грн заборгованості по оплаті товару за договором поставки, 2 728,62 грн пені, 2 720,00 грн штрафу, 920,93 грн 3% річних, 3 876,33 грн інфляційних втрат, 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.05.2024

Суддя Ю.А. Бажанова