ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024м. ХарківСправа № 922/339/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Пономар Є. А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", м.Харків (адреса: 61005, м.Харків, м-н Конституції, 22)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю мале науково-виробниче медичне підприємство "ЕКОМІКРОБІОЛОГ", м.Харків (адреса: 61183, м.Харків, вул.Гвардійців-Широнінців, 111, кв.148) 2. ОСОБА_1 , м.Харків (адреса: АДРЕСА_1 )
про стягнення 591257,55 грн
за участю представників:

позивача Рябова С.П. (самопредставництво, довіреність №19/4 - 02/139 від 17.01.2024),

Усатюк І.В. (самопредставництво, довіреність №19/4-02/282 від 17.05.2023);

відповідача-1 не з`явився;

відповідача-2 не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

02.02.2024 року позивач - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю мале науково-виробниче медичне підприємство "ЕКОМІКРОБІОЛОГ" та ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути солідарно заборгованість за договором кредитної лінії №1893 від 06.01.2022, що станом на 17.01.2024 становить 591257,55грн та складається з: 570000,00 грн - прострочена заборгованість за основним боргом; 15032,55 грн - прострочені проценти за користування кредитом; 6225,00 грн - прострочена комісія.

05.02.2024 року з метою встановлення місцезнаходження відповідача-2 відповідно до ч.8 ст.176 ГПК України по справі №922/339/24 судом було зроблено витяг з Єдиного державного демографічного реєстру.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.02.2024 року відкрито провадження у справі №922/339/24 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.03.2024 року, яке протокольною ухвалою суду було відкладено на 02.04.2024 року.

23.02.2024 року представник позивача супровідним листом (вх.№5043) надав до суду документи для долучення до матеріалів справи.

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 02.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2024 року, яке протокольною ухвалою суду було відкладено на 07.05.2024 року.

Представники позивача у судовому засіданні 07.05.2024 року позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання 07.052024 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з огляду на наступне.

Ухвали суду направлялись на юридичну адресу відповідача-1, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_2 .

Також ухвали суду направлялись на адресу відповідача-2, яка зазначена в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: АДРЕСА_1 .

Однак, ухвали повернулись до суду без вручення відповідачам, з відмітками пошти "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Під час розгляду справи судом перевірено адреси відповідачів згідно з даними реєстрів, яки залишилися незмінними.

Інформації про інші адреси відповідачів у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

Слід зазначити, що відповідно до п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" у разі невручення рекомендованого листа, він разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З пунктів 99 та 116 указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Тобто, неотримання поштової кореспонденції в точці видачі є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо належного отримання листа, тобто є його власною волею.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і не вручено підприємством зв`язку з посиланням на "за закінченням терміну зберігання", вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та, яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Слід враховувати, що організація власної господарської діяльності забезпечується самим товариством, зокрема щодо призначення відповідальної особи на отримання поштової кореспонденції та подальшим її одержанням. Товариство несе ризики та наслідки, пов`язані з неналежним отримання поштової кореспонденції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачі належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Відзив на позов відповідачами до суду надано не було.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки явка в судове засідання представників відповідачів обов`язковою не визнавалася, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх за наявними в справі матеріалами, як це передбачено ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників позивача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

06.01.2022 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Ощадбанк», Банк або банк-кредитор, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю малим науково-виробничим медичним підприємством «ЕКОМІКРОБІОЛОГ» (надалі - Позичальник, Відповідач-1) укладений договір кредитної лінії № 1893 (надалі - Кредитний договір), та того ж дня додатковий договір № 1 від 06.01.2022 до Кредитного договору (надалі - Додатковий договір), за державними програмами «Доступні кредити 5-7-9%», «Державні гарантії на портфельній основі на 2021 рік».

Відповідно до пп.2.1, 3.1, 3.2, 3.8 Кредитного договору Банк зобов`язався надати, а позичальник - отримати, належним чином використати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит був наданий Позичальнику на поповнення оборотного капіталу у вигляді відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в розмірі 600000,00 (шістсот тисяч гривень 00 копійок) гривень та з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 05.01.2025.

У п. 3.3 кредитного договору сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з наступним графіком:

Період та Діючий ліміт кредитування: До «04» лютого 2024р. (включно) 600000,00 грн.; «05» лютого 2024р.-«04» березня 2024р.(включно) 550000,00 грн.; «05» березня 2024р. «04» квітня 2024р. (включно) 500000,00 грн.; «05» квітня 2024р.-«04» травня 2024р. (включно) 450000,00 грн.; «05» травня 2024р. «04» червня 2024р. (включно) 400000,00 грн.; «05» червня 2024р.- «04» липня 2024р. (включно) 350000,00 грн.; «05» липня 2024р. «04» серпня 2024р. (включно) 300000,00 грн.; «05» серпня 2024р. «04» вересня 2024р. (включно) 250000,00 грн.; «05» вересня 2024р. «04» жовтня 2024р. (включно) 200000,00 грн.; «05» жовтня 2024р. «04» листопада 2024р. (включно) 150000,00 грн.; «05» листопада 2024р. «04» грудня 2024р. (включно) 100000,00 грн.; «05» грудня 2024р. «05» січня 2025р. (включно) 50000,00 грн.

Кредит надається траншами (частинами) в порядку та на умовах, передбачених цим договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку шляхом перерахування кредитних коштів з рахунку для обліку основної суми боргу UA0063805 на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий в Банку, відповідно до п.3.9. кредитного договору.

Таким чином, вбачається, що позивачем на виконання умов кредитного договору надано відповідачу-1 кредитний ліміт в розмірі 600000,00 грн.

Пунктом 3.11 кредитного договору сторони передбачили, що з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.

Також, відповідно до підпункту 3.11.1 кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з підпунктом 3.3 цього договору.

Відповідно до підпункту 3.5.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою, яка є змінюваною.

Загальний порядок нарахування та сплати процентів визначений у пунктах 3.5, 3.16 договору.

Відповідно до пунктів 3.16, 3.19 кредитного договору позичальник зобов`язався щомісяця забезпечити сплату повної суми процентів за користування кредитом та перерахування коштів для погашення заборгованості (в т.ч. погашення простроченої заборгованості) на рахунок Банку №UA0063805, код банку 351823, а Банк зобов`язався зараховувати зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості позичальника за відповідним зобов`язанням.

Відповідно до пп.3.5.1 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою, яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням формули:

БПС = Індекс інфляції UIRD (Зт) + Маржа, де:

БПС - розмір базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором;

Індекс U1RD (Зт) - Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб;

Маржа - доданок, який виражений у процентах, що становить 7%.

Розмір базової процентної ставки на момент укладення Кредитного договору, відповідно до пп. 3.5.2 Кредитного договору, визначений у розмірі 14,41% річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої процентної ставки у відповідності до пп. 3.5.3 цього Договору. Перегляд базової процентної ставки та її зміна розміру (збільшення чи зменшення, якщо це є наслідком застосування формули, передбаченої пп.3.5. Кредитного договору) здійснюється Банком кожного календарного кварталу, починаючи з дати укладення цього Кредитного договору до повного виконання Позичальником зобов`язань за цим Кредитним договором. При цьому, застосовується індекс UIRD (Зт), який визначається для відповідної дати, а саме станом на : «01» січня, «01» квітня, «01» липня та «01» жовтня відповідного року (пп.3.5.3 Кредитного договору). У зв`язку з чим, враховуючи змінність кожного кварталу Індексу UIRD (Зт), на підставі умов п.3.5 Кредитного договору, базова відсотка ставка з 01.01.2022 року склала 14,22% річних, з 01.07.2022 року склала 15,05 % річних, з 01.10.2022 року склала 17,95 % річних, з 01.01.2023 року склала 18,96 % річних.

Загальний порядок нарахування та сплати процентів визначений у пунктах 3.5, 3.16 Кредитного договору.

Умовами п.3.6 Кредитного договору також встановлений особливий порядок виконання Позичальником зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID, передбачений програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємннцтва, та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», реалізація якої здійснюється на підставі «Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 28 та договору про співробітництво, укладеного між Банком та Фондом розвитку підприємництва (далі - Програма). Розмір та порядок надання компенсації передбачені вищевказаною Програмою та визначаються умовами пунктів 1.1, 3.6 Кредитного договору.

Зокрема, згідно з підпунктом 3.6.1 Кредитного договору, приймаючи до уваги умови Програми, користуючись принципом свободи договору та керуючись ч.2 ст. 526 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що за умови дотримання Позичальником умов Програми та належного виконання ним умов Кредитного договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини), в межах періоду відповідності Програмі, Позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів (за умови відсутності обставин та/або порушень умов Кредитного договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку).

Період повної компенсації процентів - цс період часу, що припадає на строк дії Програми, та який починається з дати укладення Кредитного договору та триває протягом строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з мстою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або обмежувальних заходів, пов`язаних з її поширенням, та протягом 90 днів з дня його fix) відміни включно, (підп.17) п. 1.1. Кредитного договору).

В період повної компенсації процентів та за умови виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором в період відповідності Програмі останній має право на компенсацію - грошові кошти, які надаються Позичальнику в рамках державної підтримки на виконання вищевказаної Програми шляхом щомісячної оплати Фондом розвитку підприємництва процентів за користування кредитом, (підп.11) п. 1.1. Кредитного договору).

Згідно з п.3.18.1 Кредитного договору, з урахуванням умов вищевказаної Програми призупиняється надання компенсації Позичальнику, якщо він допустить прострочення більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів виконання зобов`язань зі сплати процентів (їх частини) та/або з повернення кредиту (його частини), або з інших підстав, які передбачені або будуть передбачені умовами Програми.

Пунктом 3.7 Кредитного договору також передбачено, що Позичальник сплачує Банку:

- комісійну винагороду за надання кредиту в розмірі 0,5% від суми максимального ліміту кредитування в день укладення цього договору;

- комісійну винагороду за обслуговування кредиту в розмірі 0,83% від суми максимального ліміту кредитування, щомісячно. Сплачується з 10 до 15 числа місяця, наступного за звітнім. Метод нарахування 30/360.

Відповідно до пунктів 3.16, 3.19 Кредитного договору Позичальник щомісяця забезпечує сплату повної суми процентів за користування кредитом та перерахування коштів для погашення заборгованості (в т.ч. погашення простроченої заборгованості) на рахунок Банку UA0063805, код банку 351823 та Банк зараховує зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості Позичальника за відповідним зобов`язанням.

Згідно з пп. 4.3.1, 4.3.2 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з Банком.

У п. 6.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язався також у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором сплатити на першу вимогу Банку штрафні санкції у розмірі, визначеному п.6.2 Кредитного договору, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

Крім того, з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, між Банком та фізичною особою ОСОБА_1 (далі - Поручитель) укладений договір поруки № 1894 від 06.01.2022 (далі - договір поруки).

Згідно з умовами пунктів 2.1 та 2.3 договору поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору. Порукою за кредитним договором без отримання згоди поручителя у повному обсязі також забезпечуються зміни умов зобов`язання, які виникнуть (зміняться) відповідно до умов кредитного договору (зокрема, внаслідок внесення змін до кредитного договору).

Пунктом 2.2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник в порядку, визначеному кредитним договором, у т.ч., але не виключно у разі повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором.

Підпунктами 3.2.3 та 3.2.6 договору поруки встановлено, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково. Порука на підставі цього договору діє незалежно від інших способів виконання зобов`язання боржника перед кредитором за кредитним договором (підпункт 3.2.6 договору поруки).

З метою реалізації відповідно до умов цього договору права вимоги до поручителя кредитор має право, але не зобов`язаний пред`явити (направити) поручителю вимогу (підпункт 3.2.4 договору поруки).

У випадку направлення кредитором поручителю вимоги, поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. У випадку, якщо кредитор скористався своїм правом та направив поручителю вимогу, остання є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором (підпункти 3.2.7 3.2.8 Договору поруки).

Відповідно до підп. 3.3.5 Договору поруки виконання зобов`язання здійснюється поручителем шляхом переказу грошових коштів на рахунок кредитора, визначений кредитним договором для погашення заборгованості за ним або у вимозі, направленої кредитором відповідно до умов цього договору.

Окрім цього, виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором частково, згідно ставки індивідуальної гарантії в розмірі 5% від суми кредиту, забезпечено гарантією держави.

Умови програми визначено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723 «Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі» (далі - Постанова № 723) та договором про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-058560 від 03.12.2021, укладеним між Міністром фінансів Марченко С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України на підставі положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 та АТ «Ощадбанк» (далі -Договір гарантії).

Учасниками Програми надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році є:

агент АТ «Державний експортно-імпортний банк України»;

банки-кредитори - банки, перелік яких визначається рішенням Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій на портфельній основі;

гарант держава в особі Міністра фінансів;

позичальники - суб`єкти господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва, визначені Господарським кодексом України, що отримують кредити від банків-кредиторів, часткове виконання боргових зобов`язань за якими забезпечується державними гарантіями на портфельній основі.

Кредит Позичальника був включений АТ «Ощадбанк» до портфелю кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією, зі ставкою індивідуальної гарантії в розмірі 5% від суми кредиту, та з метою виконання умов програми, 06.01.2022 Банк уклав з Позичальником додатковий договір № 1 (далі - Додатковий договір) до Кредитного договору, в якому сторони доповнили останній наступними положеннями:

- ставка індивідуальної гарантії у відсотковому значенні, що відповідає частині кредиту, що покрита Гарантією, станом на день укладення Договору становить 5%. (пп. 1) п. 1.1. Додаткового договору);

- Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання Гарантії, з якими він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для себе (підпункт 2.2.1.2 Додаткового договору),

- Позичальнику відомо, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення на забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених за Гарантією сум та нарахованої пені (підпункт 2.2.1.6 Додаткового договору).

За умовами п. 6 Договору гарантії Гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Пункт 12 Договору гарантії встановлює, що у разі настання гарантійного випадку Гарант зобов`язаний сплатити на користь банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу «Сплата за гарантією» цього договору.

Гарантійний випадок - нездійснення позичальником планового платежу за основним боргом згідно з графіком платежів за будь-яким кредитом, включеним до портфеля, і несплата такого платежу протягом 90 календарних днів, (пп.7) п. 1. Договору гарантії).

У п. 31 Договору гарантії визначено, що у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор надсилає Гаранту вимогу, а Агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами.

Відповідно до п. 35 Договору гарантії Гарант на підставі вимог, отриманих від банку-кредитора, з урахуванням інформації Агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою,

Згідно з п. 38 Договору гарантії у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості за таким проблемним кредитом.

Пунктом 40 договору гарантії врегульовано, що кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом, та зараховуються гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредитор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом.

Робота зі стягнення з позичальника простроченої заборгованості перед державою проводиться банком-кредитором на підставі Порядку №723, статті 17 Бюджетного кодексу України та цього договору гарантії (п. 43 договору гарантії).

У пунктах 79-80 Договору гарантії сторони передбачили, що договір гарантії вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності), а діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

На виконання умов пунктів 1.1, 2.1, 3.9. 3.10 Кредитного договору та на підставі письмових заяв Позичальника від 13.12.2021 та від 06.01.2022. Банк надав Позичальнику 06.01.2022 перший транш (кредит) в розмірі 600000,00 грн шляхом перерахування на підставі платіжної інструкції № від 06.01.2022 грошових кошів в сумі 600000,00 грн з рахунку Банку для обліку основного боргу за Договором UA0063805 на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 , відкритий в Банку для отримання кредитних коштів.

Позичальником, в порушення підпункту 3.11.1 Кредитного договору, не дотримано діючий ліміт кредитування та не здійснено 05.01.2023 погашення основної суми боргу за траншем в розмірі 600000,00 грн (тобто не пізніше ніж на 365 календарний день з дати отримання траншу у розміру 600000,00 грн), внаслідок чого 06.01.2023 на рахунку Банку ІМ0263805 була відображена прострочена заборгованість за основним боргом в сумі 600000,00 грн.

З огляду на те, що погашення основного боргу за першим траншем у розмірі 600000,00 грн у повному обсязі в строк до 05.01.2023 згідно з умовами підпункту 3.11.1 Кредитного договору не відбулось, Банк звертався до Позичальника (лист від 18.01.2023 №118.450-23/24) щодо необхідності погашення простроченої заборгованості за кредитом, процентами, комісією, однак вимоги сплачені не були.

У зв`язку з настанням гарантійного випадку (який полягає у нездійсненні Позичальником у строк до 05.01.2023 (включно) згідно умов підпункту 3.11.1 Кредитного договору планового платежу за основною сумою боргу у розмірі 600000,00 грн та такий платіж залишився несплаченим протягом 90 календарних днів), Банк в порядку, передбаченому пунктами 12, 31 договору гарантії, направив гаранту (з копією агенту) вимогу на сплату за гарантією № 9 від 01.05.2023 договором гарантії, у суми 30000,00 грн., що становить 5% від 600000,00 грн.

02.06.2023 Банком отримано від гаранта суму у розмірі 30000,00 грн для відшкодування за кредитною операцією.

На виконання п. 38 Договору гарантії АТ «Ощадбанк» спрямував отримані кошти у рахунок часткового погашення заборгованості за основним боргом (кредитом), що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_2 .

За розрахунком позивача, станом на 17.01.2024 року розмір простроченої заборгованості за основним боргом (кредитом) за кредитним договором складає 570000,00 грн.

Отже, єдине часткове погашення основної суми боргу за Кредитним договором відбулось 02.06.2023 у розмірі 30000,00 грн за рахунок отримання виплати суми за гарантією. Позивач зазначає, що Позичальник погашення основної суми заборгованості за Кредитним договором не здійснив.

За користування кредитом в період з 06.01.2022 до 30.09.2022 (включно) Банком у відповідності до пунктів 3.5, 3.6, 3.16 Кредитного договору нараховано проценти на загальну суму 64166,64 грн, які були сплачені повністю за рахунок суми компенсації (коштів, наданих Позичальнику в рамках фінансової державної підтримки на виконання програми «Доступні кредити 5-7-9%»).

З урахуванням умов Програми, а саме п.21 Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020р. № 28 (далі - Порядок № 28) та підпункту 3.18.1 Кредитного договору призупиняється Фондом розвитку підприємництва державна підтримка з надання компенсації Позичальнику, якщо він допустить прострочення більше ніж на 15 календарних днів виконання зобов`язань зі сплати процентів (їх частини) та/або з повернення кредиту (його частини), або з інших підстав, які передбачені або будуть передбачені умовами Програми.

Відповідно до підпунктів 4.3.3, 4.3.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язався: відповідати вимогам Програми протягом усього строку дії цього договору для подальшої участі у Програмі; регулярно надавати до Банку завірені належним чином документи/інформацію на підставі яких Банк здійснює, зокрема але не виключно, перевірку на відповідність Позичальника/ГПК умовам Програми, перевірку його фінансового стану тощо.

Відповідно до абз. 14 підп.8 п.12 Порядку №28 ненадання суб`єктом підприємництва інформації, яка є необхідною для отримання державної підтримки відповідно до умов програми, затвердженої Фондом розвитку підприємництва, суб`єкт підприємництва зобов`язаний самостійно забезпечити сплату процентної ставки, визначеної кредитним договором.

Надання компенсації процентів за період користування кредитом з 01 жовтня 2022 року призупинено на підставі п. 3.18.1 Кредитного договору, про що Банк попередив Позичальника листом від 31.10.2022 № 118,450-23/444 та, в подальшому, листом від 18.01.2023 № 118.450- 23/24 у зв`язку з невідповідністю з жовтня 2022 року Позичальника умовам Програми, та ненадання Позичальником щоквартальних документів, необхідних дня підтвердження відповідності Програмі, у строк до 20 жовтня 2022 року, за минулий, 3 квартал 2022 року: довідки про суми отриманої позичальником/ГПК державної допомоги за формою, що є додатком 3 до цього Кредитного договору (що є порушенням умов підпункту 4.3.4.1 Кредитного договору),

- ненадання Позичальником щоквартальних документів, у строк до 10 жовтня 2022 року за З квартал 2022 року довідок за підписом керівника, скріплених печаткою Позичальника (за бажанням): щодо власних/орендованих основних засобів або іншого майна, необхідного для здійснення діяльності Позичальника (виробничого обладнання, складських приміщень, транспортних засобів, торгових або офісних приміщень тощо), що генерує грошові потоки в обсягах, необхідних для виконання зобов`язання (що є порушенням умов пп.4.3.4.8 Кредитного договору), щодо наявної достатньої кількості персоналу в штаті Позичальника, необхідного для здійснення його операційної діяльності (що є порушенням пп.4.3.4.8 Кредитного договору),

- ненадання Позичальником щоквартальної довідки, у строк до 28 жовтня 2022 року, складеної за формою, наведеною в додатку 4 до Кредитного договору про надходження грошових коштів на поточні рахунки Позичальника в інших банківських установах за попередній 3 квартал 2022 року або довідки Позичальника про відсутність відкритих поточних рахунків в інших банках (що є порушенням підпункту 4.3.4.9 Кредитного договору),

- припинення Позичальником сплати щомісячної комісії з 10 по 20 число кожного місяця за обслуговування кредиту у розмірі 0,83% від суми 600000,00 грн нарахованої починаючи з жовтня місяця 2022 року (що є порушення умов п. 3.7 Кредитного договору),

- не забезпеченням власними коштами сплати з 10 по 15 число місяця, наступного за звітним, процентів, нарахованих за користування основною сумою боргу (кредиту) з жовтня місяця 2022 року (що є порушенням п.3.19, пп.3.16.5 Кредитного договору).

Позивач зазначає, що компенсація на погашення процентів надходила із затримкою, тому проценти нараховані з серпня 2022 по вересень 2022 було погашено в лютому 2023 році.

14.12.2023 року, керуючись правом здійснення договірного списання коштів, що передбачене підпунктом 3.3.6.1 Договору поруки, з рахунку Поручителя (Відповідача-2) відкритого в Банку, Банком здійснено договірне списання коштів у сумі 14391,68грн на рахунок НОМЕР_3 (UAH) (код Банку 351823) для погашення заборгованості Позичальника за Кредитним договором, що підтверджується випискою по вказаному рахунку.

В подальшому, на підставі умов п.40 Договору гарантії та пп.2.2.1.6 Додаткового договору до Кредитного договору, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором перед державою 14.12.2023 з загальної суми 14391,68 грн Банком було перераховано Гаранту 719,58 грн. (5% від суми 14391,68 грн.), та суму 13672,10 грн. (95% від суми 14391,68 грн.) зараховано в погашення заборгованості Позичальника перед Банком за несплаченими своєчасно процентами за користування кредитом за Кредитним договором, відповідно до черговості погашення, передбаченої п.3.20 Кредитного договору.

Відповідна банківська операція відображена Банком в обліку виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором перед державою, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк».

Як зазначив позивач, Позичальник жодного разу не здійснив сплату процентів, нарахованих на суму заборгованості за кредитом за період з 01.10.2022 до 06.01.2023, у зв`язку з чим, загальна сума простроченої заборгованості перед Банком за несплаченими процентами станом на 17.01.2024 року становить 15032,55 грн (92871,29 грн - 77838,74 грн).

Отже в порушення пунктів 3.5, 3.6, 3.7, 3.16 Кредитного договору Позичальник не виконав своїх зобов`язань в частині щомісячної сплати процентів за користування кредитом, нарахованих Банком за період з 01.10.2022 до 06.01.2023, що підтверджується виписками по рахунку Банку НОМЕР_5 та НОМЕР_4 , в яких відображена прострочена заборгованість за даними платежами.

Крім того, позивачем нарахована щомісячна комісійна винагорода Банку за обслуговування кредиту, відповідно до умов п. 3.7 Кредитного договору, позивач зазначає, що за період з 06.01.2022 до 30.09.2022 сума комісії, сплачена Позичальником у загальному розмірі 3735,30 грн, і залишається нарахованою та несплаченою сума комісії за період з 01.10.2022 до 29.12.2023 у загальній сумі 6225,00 грн (9960,30 грн - 3735,30 грн).

Облік заборгованості за несплаченою комісією підтверджується виписками по рахунку Банку НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , в яких відображена прострочена заборгованість за даними платежами.

На підтвердження повного виконання своїх зобов`язань та факту невиконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором позивачем надана платіжна інструкція, розрахунок заборгованості та виписки з рахунків обліку заборгованості за Кредитним договором.

Як зазначив позивач, даним позовом банк просить солідарно стягнути з позичальника та поручителя заборгованість перед АТ «Ощадбанк» за Кредитним договором, яка станом на 17.01.2024 складає 591257,55 грн і обліковується на рахунках: НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_7 , НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 17.01.2024 та виписками з рахунків обліку заборгованості за Кредитним договором, доданими до позовної заяви.

Також позивач зазначав, що прострочена заборгованість Позичальника за Кредитним договором перед Банком виникла з жовтня 2022 року, тобто у період воєнного стану, тому позичальник, на підставі п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його закінчення, звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, тому АТ «Ощадбанк» не стягує (не заявляє).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є кредитним договором, який регулюється приписами глави 72 ЦК України та § 1 глави 35 ГК України.

Згідно з вимогами ст.345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 Цивільного кодексу України і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як свідчать наявні матеріали справи, на виконання умов Кредитного договору та на підставі письмових заяв Позичальника від 13.12.2021 та від 06.01.2022. Банк надав Позичальнику 06.01.2022 перший транш (кредит) в розмірі 600000,00 грн шляхом перерахування на підставі платіжної інструкції № від 06.01.2022 грошових кошів в сумі 600000,00 грн з рахунку Банку для обліку основного боргу за Договором НОМЕР_9 на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 , відкритий в Банку для отримання кредитних коштів (а.с.155).

Крім того, факт перерахування відповідачу-1 коштів на розрахунковий рахунок в розмірі 600000,00 грн, що підтверджується банківською випискою (а.с.64).

У розрізі спірних правовідносин суд враховує правову позицію, що викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18, згідно з якою банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а отже є належними доказами надання позичальнику кредитних коштів.

Однак, відповідач-1 взяті на себе зобов`язання не виконав, в порушення підпункту 3.11.1 Кредитного договору, не дотримано діючий ліміт кредитування та не здійснено 05.01.2023 погашення основної суми боргу за траншем в розмірі 600000,00грн.

У зв`язку з настанням гарантійного випадку (який полягає у нездійсненні Позичальником у строк до 05.01.2023 (включно) згідно з умовами пп. 3.11.1 Кредитного договору планового платежу за основною сумою боргу у розмірі 600000,00 грн та такий платіж залишився несплаченим протягом 90 календарних днів), Банк в порядку, передбаченому пунктами 12, 31 Договору гарантії, направив Гаранту (з копією Агенту) вимогу за № 9 від 01.05.2023 про сплату за гарантією суми в розмірі 30000,00 грн (5% від 600000,00 грн).

За результатами розгляду зазначеної вимоги, 02.06.2023 Гарант здійснив виплату суми за гарантією і перерахував АТ «Ощадбанк» суму у розмірі 30000,00 грн.

На виконання п.38 Договору гарантії, АТ «Ощадбанк» спрямував отримані кошти у рахунок часткового погашення заборгованості за основним боргом (кредитом), що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_8 .

Отже розмір простроченої заборгованості за основним боргом (кредитом) перед банком за кредитним договором складає 570000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідачем доказів оплати заборгованості до суду не надано.

Згідно з ст.629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з чч.1, 2 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доданими до позовної заяви доказами підтверджується факт повного виконання позивачем умов Кредитного договору з надання першого траншу (кредиту) в розмірі 600000,00 грн, проте, Позичальник порушив взяті на себе договірні зобов`язання та у строк до 05.01.2023 (включно) кредитні кошти не повернув, не сплатив інші платежі у строки та порядку, передбачені Кредитним договором, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати погашення заборгованості за Кредитним договором з вищевказаних правових підстав.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Так, у забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредитної лінії №1893 від 06.01.2022, між AT «Ощадбанк» та ОСОБА_1 (далі - Поручитель) укладений договір поруки № 1894 від 06.01.2022 (далі - Договір поруки).

Згідно з умовами пункту 2.1 Договору поруки Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання за Кредитним договором, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, порукою за Кредитним договором без отримання згоди Поручителя у повному обсязі також забезпечуються зміни умов зобов`язання, які виникнуть (зміняться) відповідно до умов Кредитного договору (зокрема, внаслідок внесення змін до Кредитного договору), (п.2,3. Договору поруки).

Пунктом 2.2 Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у і ому ж обсязі, що і боржник в порядку, визначеному Кредитним договором, у т.ч., але не виключно у разі повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом та або повернення частини кредиту, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені Кредитним договором.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Приписами ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор мас право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Отже порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Враховуючи невиконання Позичальником своїх договірних зобов`язань, а також з огляду на вищевказані положення закону та умови Договору поруки, позивач вважає наявним у нього також права вимоги до Поручителя щодо погашення заборгованості, а у Поручителя - виникнення солідарного з Позичальником обов`язку повернути суму заборгованості за Договором у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Станом на час звернення позивача до суду заборгованість відповідачем-1 погашена не була.

Таким чином, свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків і комісії за користування кредитом у встановлені строки, всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства, а також умовам Кредитного договору відповідач-1 не виконав, внаслідок чого за Кредитним договором утворилась прострочена заборгованість по кредиту в сумі 570000,00 грн, прострочені проценти за користування кредитом в сумі 15032,55 грн та прострочена комісія в сумі 6225,00 грн, які позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 в судовому порядку.

За приписами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

У відповідності до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 2, 7, 13 ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст.74 ГПК України, покладено саме на сторони, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

При цьому відповідачами не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

В свою чергу, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень відповідачів щодо розрахунку позивача та за умови ненадання контррозрахунку заявлених до стягнення сум боргу, суд здійснює розгляд справи, виходячи з наявних матеріалів та визначив розмір заборгованості відповідачів на підставі наданих позивачем доказів.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання недійсними чи розірвання Кредитного договору чи договору порукисуду не надано.

Будь-які заперечення щодо порядку та умов укладення спірного Кредитного договору та договору поруки на час їх підписання та на протягом виконання з боку сторін відсутні.

Банком надано розрахунок боргу станом на 17.01.2024 (а.с.59-61).

Розрахунок існуючої заборгованості позивачем здійснено арифметично вірно, на підставі умов укладеного між сторонами договору та відповідних вимог чинного законодавства України.

Враховуючи вищезазначене, оскільки факт наявності заборгованості за договором кредитної лінії №1893 від 06.01.2022 у загальному розмірі 591257,55 грн документально підтверджений та відповідачами не спростований, та враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем-2 укладений Договір поруки, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на відповідачів, з вини яких виник спір, порівну.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю мале науково-виробниче медичне підприємство ЕКОМІКРОБІОЛОГ (; адреса: 61183, м.Харків, вул.Гвардійців-Широнінців, буд.111, кв.148) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_10 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Харківського обласного управління AT Ощадбанк (адреса: 61005, м.Харків, майдан Конституції, буд.22; ) заборгованість перед AT Ощадбанк за договором кредитної лінії № 1893 від 06.01.2022, що станом на 17.01.2024 становить 591257,55 грн. та складається з: прострочена заборгованість за основним боргом - 570000,00 грн; прострочені проценти за користування кредитом - 15032,55 грн; прострочена комісія - 6225,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю мале науково-виробниче медичне підприємство ЕКОМІКРОБІОЛОГ (; адреса: 61183, м.Харків, вул.Гвардійців-Широнінців, буд.111, кв.148) на користь Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Харківського обласного управління АТ Ощадбанк (адреса: 61005, м.Харків, майдан Конституції, буд.22; ) судовий збір у розмірі 4434,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_10 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Харківського обласного управління АТ Ощадбанк (адреса: 61005, м.Харків, майдан Конституції, буд.22; ) судовий збір у розмірі 4434,43грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "15" травня 2024 р.

Суддя К.В. Аріт