ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024м. ХарківСправа № 922/725/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5", сел.Подвірки Харківської області
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
про стягнення 370 757 127,15грн.
за участю представників:

від позивача: Шипенко М.С.

від відповідача: Ващенко Т.Д.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (надалі - відповідач) про стягнення 370757127,15грн., що складається з:

- 301078056,70грн. за Договором № 785-ТЕ купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021, з яких: 226918893,41грн. основного боргу, 56263451,65грн. пені, 7457442,54грн. 3% річних, 10438269,10 грн. інфляційних втрат;

- 40846920,67грн. за Договором № 786-БО купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021, з яких: 30785830,55грн. основного боргу; 7633199,08грн. пені, 1011742,83грн. 3% річних, 1416148,21грн. інфляційних втрат;

- 28673139,72грн. за Договором № 787-КП купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021, з яких: 21610598,95грн. основного боргу, 5358244,40грн. пені, 710208,82грн. 3% річних, 994087,55грн. інфляційних втрат;

- 159010,06грн. за Договором № 788-РО купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021, з яких: 119843,96грн. основного боргу, 29714,74грн. пені, 3938,54грн. 3% річних, 5512,82грн. інфляційних втрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати теплової енергії, отриманої у грудні 2022 року за договорами купівлі-продажу теплової енергії №785-ТЕ від 30.12.2021, №786-БО від 30.12.2021, №787-КП від 30.12.2021, №788-РО від 30.12.2021.

Ухвалою від 11.03.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.04.2024.

27 березня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив у повному обсязі та просив у задоволенні позову відмовити. При цьому зазначив, що розрахунки за відпущену теплову енергію: здійснюються за показниками вузла обліку, використання якого для комерційного обліку не відповідає вимогам чинного законодавства України; без врахування втрат теплової енергії на ділянці мережі від місця встановлення вузла обліку до межі розподілу балансової належності.

28 березня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він з доводами відповідача не погодився, посилаючись на те, що обґрунтованість заявлених позовних вимог відповідачем не спростовано; заперечення відповідача проти позову - безпідставні, ґрунтуються на припущеннях та довільному тлумаченні умов договорів купівлі-продажу теплової енергії, у зв`язку із чим наявні всі правові та фактичні підстави для задоволення позову у повному обсязі.

02 квітня 2024 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому він наполягав на обґрунтованості своїх заперечень проти позову.

Вищезазначені заяви по суті справи подані сторонами у межах строку, встановленого ухвалою від 11.03.2024, а тому разом із доданими матеріалами були прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Також, 27.03.2024 відповідач разом із відзивом заявив клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/1381/23.

01 квітня 2024 року від позивача надійшло заперечення на вищевказане клопотання відповідача, яке мотивовано відсутністю підстав для зупинення провадження у даній справі.

03 квітня 2024 року від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо поданого клопотання про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 05.04.2024 судом оголошено перерву до 17.04.2024.

У підготовчому засіданні 17.04.2024 судом постановлено ухвалу, якою клопотання КП "Харківські теплові мережі" №73юр від 26.03.2024 про зупинення провадження залишено судом без задоволення. Також у зв`язку із заявленням представником відповідача усного клопотання про призначення судової експертизи суд зобов`язав його надати дане клопотання в письмовому вигляді та оголосив перерву до 26.04.2024.

18 квітня 2024 року від відповідача надійшло письмове клопотання про призначення судової експертизи у справі, в якому він просить суд призначити комплексну судову інженерно-технічну та судову економічну експертизу.

18 квітня 2024 року від позивача надійшло заперечення проти клопотання відповідача про призначення експертизи.

22 квітня 2024 року від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі щодо необхідності призначення судової експертизи.

У підготовчому засіданні 26.04.2024 судом постановлено ухвалу, якою клопотання КП "Харківські теплові мережі" від 17.04.2024 про призначення судової експертизи у справі №922/725/24 залишено без задоволення; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 10.05.2024.

08 травня 2024 року від відповідача надійшла заява, в якій він просить долучити до справи додаткові докази, а саме: копію Робочого проєкту автоматизованого вузла обліку теплової енергії та підживлювальної води.

Суд зазначає, що дана заява подана після закриття підготовчого провадження у даній справі.

В той же час, статтею 207 ГПК України встановлено, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

У своїй заяві відповідач зазначає, що разом з відзивом на позовну заяву КП "Харківські теплові мережі" був наданий значний обсяг документів, зокрема, документація на вузол обліку теплової енергії, встановлений на території позивача, копії листів позивача від 01.06.2023 № 01-30/783, від 05.07.2023 № 01-30/983, від 09.08.2023 № 01-30/1227, у яких позивач повідомляв про укладення договору зі спеціалізованою організацією щодо розробки проєктів вузлів обліку теплової енергії та пом`якшеної води, які будуть відповідати норам чинного законодавства України, про закладення коштів на встановлення нових вузлів обліку у тариф на виробництво теплової енергії на 2024 рік, здійснення проектування нових вузлів обліку теплової енергії та пом`якшеної води і надання на ознайомлення копії Робочого проєкту на нові вузли обліку. До відзиву на позовну заву відповідачем була надана тільки копія титульного листа Робочого проєкту, наданого позивачем для ознайомлення з листом від 09.08.2023 № 01-30/1227, оскільки Робочий проєкт на нові вузли обліку теплової енергії та пом`якшеної води має великий обсяг і третина цього проекту міститься на листах формату А-3, сканувати які у відповідача на той час не було технічної можливості та яка є на теперішній час.

Згідно з п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, а також з огляду на поважність повідомлених відповідачем причин, через які він не міг своєчасно надати додатковий доказ (Робочий проєкт автоматизованого вузла обліку теплової енергії та підживлювальної води), суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача та долучити даний документ до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 10.05.2024 підтримав доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив, просив у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

30 грудня 2021 року між Приватним акціонерним товариством "Харківська ТЕЦ-5", як продавецем, та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі", як покупцем, було укладено Договори купівлі-продажу теплової енергії №785-ТЕ, №786-БО, №787-КП, №788-РО, за умовами яких продавець зобов`язався передати у власність покупцю у 2022 році теплову енергію, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити теплову енергію на умовах даних договорів.

Відповідно до пунктів 1.2 вказаних Договорів теплова енергія, що постачається за відповідним договором, використовується покупцем виключно для забезпечення послугами:

- населення (Договір №785-ТЕ від 30.12.2021);

- установ, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів (Договір №786-БО від 30.12.2021);

- інших споживачів (Договір №787-КП від 30.12.2021);

- релігійних організацій (Договір №788-РО від 30.12.2021).

Отже, відповідач придбавав теплову енергію за даними договорами з метою ведення своєї господарської діяльності з надання послуг теппостачання для вищевказаних категорій споживачів.

Згідно з пунктами 2.1 Договорів продавець передає покупцю з 01.01.2022 по 31.12.2022 теплову енергію в кількості:

- 1258,08134 тис.Гкал (Договір №785-ТЕ від 30.12.2021);

- 128,66352 тис.Гкал (Договір №786-БО від 30.12.2021);

- 54,14474 тис.Гкал (Договір №787-КП від 30.12.2021);

- 0,22790 тис.Гкал (Договір №788-РО від 30.12.2021).

Розділами 4 Договорів встановлено наступний порядок обліку теплової енергії:

п.4.1. Облік загальної кількості теплової енергії, яку покупець приймає від продавця в свої теплові мережі, здійснюється комерційним вузлом обліку, встановленим у продавця на межі балансової належності з покупцем.

Вузли обліку повинні відповідати вимогам чинного законодавства.

Показання комерційного вузла обліку теплової енергії, за відповідний період, оформлюються відповідним актом після контрольного зняття показань продавця разом з покупцем.

Продавець забезпечує вільний доступ представників покупця до вузла обліку теплової енергії для проведення огляду, зняття показань та вчинення інших дій, необхідних для контролю за роботою вузла обліку.

Представникам продавця разом з покупцем перед початком роботи вузла обліку та в ході його експлуатації виконується огляд.

Для недопущення втручання в роботу вузла обліку проводиться сумісне опломбуванням складових частин та його елементів зі складанням відповідного акту.

За погодженням Сторін до обстеження вузла обліку теплової енергії можуть бути залучені фахівці сторонніх організацій.

Сторони налагоджують за допомогою інтернет зв`язку, інших ресурсів та необхідного обладнання передачу даних з вузла обліку продавця покупцю.

Продавець, за участі організації, яка здійснює поточне обслуговування його вузла обліку, забезпечує можливість безпосередньої передачі з вузла обліку покупцю. Покупець за участі організації, яка здійснює поточне обслуговування вузла обліку продавця забезпечує можливість приймання та обробки відповідної інформації.

У разі виходу вузла комерційного обліку теплової енергії з ладу, продавець зобов`язується негайно повідомити про це покупця і вжити термінових заходів для відновлення його працездатності. Обсяг відпущеної теплової енергії за час непрацездатності вузла обліку теплової енергії підлягає визначенню розрахунковим шляхом до відновлення його працездатності виходячи із середньодобових витрат теплоносія за попередній розрахунковий період за роздруківками добового архіву (у відповідності до вимог пункту 4 Акту про введення в експлуатацію комерційного вузла обліку теплової енергії від 29.10.2007).

За вимогою покупця продавець у найкоротші строки забезпечує можливість розміщення відеокамер покупця, що здійснюється за рахунок покупця, для цілодобового відеоспостереження в місцях встановлення ультразвукових датчиків витрати, датчиків тиску, датчиків температур, теплообчислювача, перетворювача витрати та витратомірів.

Показання комерційного вузла обліку теплової енергії, відпущеної продавцем в мережі покупця за відповідній період, продавець надає до 2-го числа місяця, наступного за звітнім, які є підставою для оформлення Сторонами двостороннього Акту передачі загальної кількості теплової енергії від продавця до покупця для подальшого розподілу між покупцем та іншими покупцями.

Акт передачі загальної кількості теплової енергії оформлюється продавцем та покупцем до 4-го числа місяця, наступного за звітним.

п.4.1.1. Розрахунки за покупну теплову енергію будуть здійснюватися згідно показів наявного вузла обліку, встановленого у продавця, до моменту отримання висновку експертного закладу. На підставі експертного висновку буде прийняте подальше рішення, стосовно використання наявного вузла обліку, в якості комерційного.

п.4.2. На підставі Акту передачі загальної кількості теплової енергії, покупець складає Акт розподілу теплової енергії між покупцем, іншими покупцями та іншими споживачами, які знаходяться у договірних відносинах с покупцем, за категоріями споживачів теплової енергії.

Даний Акт, оформлений з боку покупця та інших покупців надається продавцю до 5-го числа місяця, наступного за звітним.

п. 4.3. На підставі Акту розподілу теплової енергії, виробленої продавцем, до 8-го числа місяця, наступного за звітним, продавець оформлює та надає покупцю окремий Акт приймання-передачі теплової енергії із зазначенням категорії споживача, кількості та вартості теплової енергії.

п. 4.4. Покупець не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, повертає продавцю оформлений зі своєї сторони один примірник Акту приймання-передачі теплової енергії.

п. 4.5. У випадку неповернення покупцем підписаного оригіналу акту, ненадання письмової обґрунтованої відмови проти підписання акту до 15-го числа (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг поставленої теплової енергії вважається встановленим відповідно до Акту розподілу теплової енергії, а вартість поставленої протягом розрахункового періоду теплової енергії розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 5 цього Договору.

Пунктами 5.1 Договорів визначено, що тариф на теплову енергію, що відпускається продавцем покупцю за цим Договором, встановлюється постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( далі - НКРЕКП). Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.12.2021 № 2736, тариф на виробництво теплової енергії, що використовується для забезпечення послугами інших споживачів, становить:

- 966,73 грн. за 1 Гкал (без ПДВ), крім того ПДВ 20% відповідно до Податкового Кодексу України (Договір №785-ТЕ від 30.12.2021);

- 1877,17 грн. за 1 Гкал (без ПДВ), крім того ПДВ 20% відповідно до Податкового Кодексу України (Договір №786-БО від 30.12.2021);

- 3149,58 грн. за 1 Гкал (без ПДВ), крім того ПДВ 20% відповідно до Податкового Кодексу України (Договір №787-КП від 30.12.2021);

- 1872,77 грн. за 1 Гкал (без ПДВ), крім того ПДВ 20% відповідно до Податкового Кодексу України (Договір №788-РО від 30.12.2021).

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 Договорів у разі зміни НКРЕКП тарифу, вказаного у п.5.1. Договору, новий тариф застосовується Сторонами з дати його офіційного введення в дію у встановленому законодавством порядку. Витрати, пов`язані з виробництвом пом`якшеної води, в тариф не входять.

Згідно з пунктами 6.1. Договорів оплата за отриману теплову енергію за цими Договорами здійснюється відповідачем за фактично передану відповідно до акту приймання-передачі теплову енергію до 22-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки теплової енергії.

Пунктами 6.4 Договорів встановлено, що звірка розрахунків за Договором здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості отриманої теплової енергії покупцем та Акту приймання-передачі теплової енергії до 20-го числа місяця, наступного за звітним та оформлюється актом звірки.

На виконання умов Договору позивач у грудні 2022 року передав відповідачу теплову енергію у грудні 2022 року загальною кількістю 215 751 Гкал для подальшого розподілу між відповідачем (за категоріями його споживачів) та іншими покупцями, що підтверджується Актом передачі загальної кількості теплової енергії від 31.12.2022, який складений відповідно до п.п. 4.1. Договорів, а також Звітом позивача щодо відпуску теплової енергії на місто за грудень 2022 року, що направлявся на адресу електронної пошти відповідача.

На підставі Акту передачі загальної кількості теплової енергії від 31.12.2022, у відповідності з п. 4.2. Договорів, складено Акт №12-ТР від 31.12.2022 згідно з яким із загальної кількості теплової енергії 215 751 Гкал відповідачем на власне придбання розподілена теплова енергія у кількості 215 044, 87387 Гкал та розподілена за категоріями його споживачів таким чином: населення - 195 606,92007 Гкал; бюджетні установи - 13 666,77434 Гкал; інші споживачі - 5 717,85205 Гкал; релігійні організації - 53,32741 Гкал.

На підставі Акту № 12-ТР від 31.12.2022 сторонами, керуючись п.п. 4.3., 4.4. Договорів складено Акти приймання-передачі теплової енергії за категоріями споживачів:

- Акт № 12-ТЕ від 31.12.2022 на загальну кількість теплової енергії 195606,92007 Гкал за Договором № 785-ТЕ (категорія "населення") вартістю 226918893,41грн.;

- Акт № 12-БО від 31.12.2022 на загальну кількість теплової енергії 13666,77434 Гкал за Договором № 786-БО (категорія "бюджетні установи") вартістю 30785830,55грн.;

- Акт № 12-КП від 31.12.2022 на загальну кількість теплової енергії 5717,85205 Гкал за Договором № 787-КП (категорія "інші споживачі") вартістю 21610598,95грн.;

- Акт № 12-РО від 31.12.2022 на загальну кількість теплової енергії 53,32741 Гкал за Договором № 788-РО (категорія "релігійні організації") вартістю 119843,96грн.

Суд зазначає, що всі вищевказані Акти підписані відповідачем з відміткою наступного змісту: "З запереченням в частині втрат теплової енергії та недостовірності обліку загального обсягу теплової енергії".

При цьому відповідні заперечення із зазначенням конкретних обсягів теплової енергії, які на думку відповідача необґрунтовано включені до актів від 31.12.2022, ані в самих цих актах, ані у будь-яких інших документах не відображені.

Також у справі відсутні докази складення відповідачем письмової обґрунтованої відмови проти підписання актів від 31.12.2022 (пункт 4.5 Договорів).

В той же час, вищезазначені обсяги загальної кількості теплової енергії та сума заборгованості за Договорами узгоджується із Актом звіряння розрахунків між ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" та КП "Харківські теплові мережі" станом на 31.12.2023, який складено у відповідності з пунктом 6.2 Договорів. Даний Акт звіряння розрахунків та підписано відповідачем без будь-яких заперечень щодо правильності здійснених позивачем нарахувань.

Таким чином, матеріали справи підтверджують, що у грудні 2022 року позивач передав, а відповідач отримав у власність теплову енергію у складі загальної кількості з розподілом за категоріями:

- "населення" - 195 606,92007 Гкал загальною вартістю 226 918 893,41 грн. (Договір № 785-ТЕ);

- "бюджетні установи" - 13 666,77434 Гкал загальною вартістю 30 785 830,55 грн. (Договір № 786-БО);

- "інші споживачі" - 5 717,85205 Гкал загальною вартістю 21 610 598,95 грн. (Договір № 787-КП);

- "релігійні організації" - 53,32741 Гкал загальною вартістю 119 843,96 грн. (Договір № 788-РО).

За умовами пунктів 7.2 Договорів покупець зобов`язаний прийняти та оплатити зафіксований в Актах приймання-передачі обсяг теплової енергії за тарифом, зазначеним у п.5.1 даних Договорів.

Однак відповідач своє зобов`язання щодо оплати отриманої теплової енергії не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 279435166,87грн. (226918893,41грн. + 30785830,55грн. + 21610598,95грн. + 119843,96грн.)

Пунктом 8.1 Договорів встановлено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань Сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цими Договорами.

В разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цих Договорів, покупець зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.8.2 Договорів).

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 370757127,15грн., що складається з:

- 301078056,70грн. за Договором № 785-ТЕ купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021, з яких: 226918893,41грн. основного боргу, 56263451,65грн. пені, 7457442,54грн. 3% річних, 10438269,10 грн. інфляційних втрат;

- 40846920,67грн. за Договором № 786-БО купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021, з яких: 30785830,55грн. основного боргу; 7633199,08грн. пені, 1011742,83грн. 3% річних, 1416148,21грн. інфляційних втрат;

- 28673139,72грн. за Договором № 787-КП купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021, з яких: 21610598,95грн. основного боргу, 5358244,40грн. пені, 710208,82грн. 3% річних, 994087,55грн. інфляційних втрат;

- 159010,06грн. за Договором № 788-РО купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021, з яких: 119843,96грн. основного боргу, 29714,74грн. пені, 3938,54грн. 3% річних, 5512,82грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач у грудні 2022 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 279435166,87грн., з яких:

- 226918893,41грн. за Договором № 785-ТЕ від 30.12.2021,

- 30785830,55грн. за Договором № 786-БО від 30.12.2021,

- 21610598,95грн. за Договором № 787-КП від 31.12.2021;

- 119843,96 грн. за Договором № 788-РО від 31.12.2021.

Відповідач, з огляду на положення пунктів 6.1 Договорів, повинен був оплатити отриману теплову енергію не пізніше 22.01.2023.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази оплати отриманої теплової енергії за Договорами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 279435166,87грн. основного боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що розрахунки за відпущену теплову енергію здійснюються: за показниками вузла обліку, використання якого для комерційного обліку не відповідає вимогам чинного законодавства України; без врахування втрат теплової енергії на ділянці мережі від місця встановлення вузла обліку до межі розподілу балансової належності, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Так, сторонами у договорах купівлі-продажу теплової енергії №785-ТЕ від 30.12.2021, №786-БО від 30.12.2021, №787-КП від 30.12.2021, №788-РО від 30.12.2021 було погоджено порядок обліку теплової енергії, який в усіх договорах є ідентичними та викладений у розділах 4 цих договорів.

Зокрема, у матеріалах справи наявні підписані сторонами Акт від 31.12.2022 передачі загальної кількості теплової енергії від позивача до відповідача для розподілу між покупцем та споживачами у грудні 2022 року, Акт №12-ТР від 31.12.2022 розподілу теплової енергії, виробленої на ПрАТ "Харківська TEЦ-5" у грудні 2022 року, Акти №12-ТЕ від 31.12.2022, №12-БО від 31.12.2022, №12-КП від 31.12.2022, №12-РО від 31.12.2022 приймання-передачі теплової енергії у грудені 2022 року за кожним із вищевказаних договорів із визначенням обсягів та вартості поставленої теплової енергії.

Вказані документи складені сторонами у відповідності з порядком, що передбачений пунктами 4.1-4.4 вищевказаних Договорів.

При цьому, слід врахувати, що сторонами також було погоджено п.4.1.1 Договору в наступній редакції: "Розрахунки за покупну теплову енергію будуть здійснюватися згідно показів наявного вузла обліку, встановленого у ПРОДАВЦЯ, до моменту отримання висновку експертного закладу. На підставі експертного висновку буде прийнято подальше рішення, стосовно використання наявного вузла обліку, в якості комерційного."

Суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин, укладаючи договори купівлі-продажу теплової енергії №785-ТЕ від 30.12.2021, №786-БО від 30.12.2021, №787-КП від 30.12.2021, №788-РО від 30.12.2021, які містять вищевказану умову п.4.1.1, відповідач, діючи на власний ризик, прийняв на себе відповідні зобов`язання.

З наведеного пункту вбачається, що сторони, по-перше, домовилися здійснювати розрахунки за теплову енергію згідно показів наявного вузла обліку до моменту отримання висновку експертного закладу.

По-друге, наявність відповідного експертного висновку є підставою лише для прийняття подальшого рішення стосовно використання наявного вузла обліку в якості комерційного.

Отже, навіть за умови отримання висновку експерта щодо невідповідності існуючого вузла обліку, ця обставина не впливає на обов`язок покупця здійснити оплату згідно його показів.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що у спірному періоді (грудень 2022 року) відповідний висновок експерта не складався.

Лише 08.02.2023 відповідачем було складено лист №07-32/1888 про надання документації для укладання договорів на теплову енергію і пом`якшену воду. Саме в цьому листі "з метою визначення відповідності працюючого обладнання нормативним та законодавчим вимогам" відповідач просив позивача надати документи та інформацію стосовно існуючого вузла обліку теплової енергії.

Отримавши відповідні документи та відомості, відповідач з листом №07-32/2562 від 24.02.2023 звернувся до ННЦ "Інституту метрології" з листом про надання висновку про відповідність вузлу обліку теплової енергії статусу комерційного.

Таким чином, до лютого 2023 року питання щодо відповідності встановленого вузла обліку вимогам законодавства щодо можливості його використання як комерційного відповідачем не ініціювалося.

Суд також наголошує, що незважаючи на підписання Акту передачі загальної кількості теплової енергії від 31.12.2022, Акту №12-ТР від 31.12.2022 розподілу теплової енергії, а також Актів приймання-передачі теплової енергії №12-ТЕ, №12-БО, №12-КП, №12-РО із відмітками про наявність заперечень в частині втрат теплової енергії та недостовірності обліку загального обсягу теплової енергії, відповідачем не було наведено які саме обсяги теплової енергії, на його думку, були необґрунтовано включені позивачем.

Фактично в цій частині його доводи ґрунтуються лише на припущеннях щодо ймовірної невідповідності між даними вузла обліку та фактичними обсягами поставленої теплової енергії.

Відповідач також не скористався положеннями п.4.5 Договорів та не склав письмової обґрунтованої відмови проти підписання актів від 31.12.2022.

Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний здійснити оплату теплової енергії, яка була поставлена йому за Договорами у грудні 2022 року, саме на підставі даних існуючого вузла обліку, які вказані в Актах приймання-передачі теплової енергії від 31.12.2022.

Також слід зазначити, що відповідно до умов пунктів 4.1 Договорів позивач забезпечує вільний доступ представників відповідача до вузлів обліку теплової енергії для проведення огляду, зняття показань та вчинення інших дій, необхідних для контролю за роботою вузла обліку.

Представниками позивача разом із відповідачем перед початком роботи вузла обліку та в ході його експлуатації виконується огляд.

За погодженням сторін до обстеження вузла обліку можуть бути залучені фахівці сторонніх організацій.

Згідно п.п. 7.1., 7.2. Договорів позивач зобов`язаний передати відповідачу обумовлений в Договорі обсяг теплової енергії з урахуванням можливого коригування, який дорівнює фактичним обсягам спожитої теплової енергії, вказаний в актах приймання-передачі теплової енергії, згідно вимог п.п. 4.3., 4.4. Договорів.

Однак, відповідач, будучи забезпеченим правом у вільному доступі до вузла обліку теплової енергії, протягом дії Договорів, у тому числі й в грудні 2022 року, не зазначив про будь-які розбіжності, невірність обліку теплової енергії, тощо.

Також і під час розгляду даної справи відповідач не надав суду відомостей про інші обсяги споживання теплової енергії, які він вважає обґрунтованими та які він погоджується оплатити.

В той же час, посилаючись на ймовірну часткову неправильність визначених позивачем обсягів отриманої теплової енергії, відповідач наполягає на повній відмові в задоволенні позовних вимог.

Проте така позиція відповідача, який не заперечує ані факт існування правовідносин за Договорами, ані факт отримання теплової енергії у грудні 2022 року, свідчить про недобросовісність поведінки відповідача та намагання ухилитися від виконання договірних обов`язків, що суд вважає неправомірним.

Також суд не погоджується з посиланнями відповідача на порушення п.п. 20, 23 Правил користування тепловою енергією, та 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14.02.2007, з огляду на таке.

Так, сторонами у Договорах чітко визначено, що облік загальної кількості теплової енергії, яку відповідач приймає в свої від позивача в свої теплові мережі, здійснюється комерційними приладами обліку, встановленими у позивача на межі балансової належності з відповідачем (пункт 4.1. Договору).

Тобто, сторони у договорі на постачання теплової енергії визначили місце розташування вузла обліку теплової енергії - на межі балансової належності теплових мереж, тому не підлягає встановленню у даній справі обсяг теплових втрат на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки розрахункових приладів, що свідчить про відсутність необхідності у призначенні експертизи у даній справі.

При цьому, посилаючись на неправильність обрахування обсягів теплової енергії, відповідач не надає будь-яких доказів наявності втрат теплової енергії, не надає контррозрахунків загального обсягу отриманої теплової енергії, не надає доказів розташування вузлу обліку не на межі розподілу балансової належності, як передбачено самим Договором.

Крім того, положеннями п. 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 №71, визначено, що облік відпускання і використання теплової енергії має здійснюватися у вузлі обліку теплової енергії, організованому на межі розділу теплових мереж між теплопостачальною організацією та споживачем.

У разі організації вузла обліку не на межі розділу теплових мереж розрахунок за теплову енергію здійснюється з урахуванням втрат на ділянці мережі від межі розділу до місця установки розрахункових приладів.

Викладені норми свідчать, що положення Пункту 7.2.43. Розділу 7 Правил № 71 регулює порядок обліку відпуску та використання теплової енергії між теплопостачальною організацією та споживачем, а також стосуються питання організації вузла обліку на межі (не на межі) "розділу теплових мереж", що знаходиться поза межами договірного регулювання правовідносин, що виникли між сторонами у даній справі, оскільки, по-перше, відповідач не є споживачем, а позивач не є теплопостачальною організацією за Договорами; по-друге, у правовідносинах між сторонами не виникає "розділу теплових мереж", оскільки визначена лише межа продажу теплової енергії; по-третє, сторонами у Договорах чітко визначено межу продажу теплової енергії та місце встановлення вузла обліку теплової енергії, яку позивач передає відповідачу за Договором.

Відповідно до п. 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, межа продажу теплової енергії - сукупність точок теплової мережі, обладнаних вузлом обліку, на основі показів якого проводяться розрахунки за спожиту теплову енергію, або точка розподілу, визначена в договорі у разі відсутності такого вузла.

У пунктах 4.1 Договорів сторонами погоджено, що облік загальної кількості теплової енергії, яку покупець приймає від продавця в свої теплові мережі, здійснюється вузлом обліку, встановленим у продавця на межі балансової належності з покупцем.

Отже, сторони у договорах купівлі-продажу теплової енергії визначили місце розташування вузла обліку теплової енергії - на межі балансової належності, що виключає необхідність урахуванням втрат на ділянці мережі від межі розділу до місця установки розрахункових приладів.

Суд також відхиляє посилання відповідача на те, що листами від 01.06.2023 №01-30/783 та від 09.08.2023 № 01-301227 позивач начебто підтвердив той факт, що встановлений вузол обліку теплової енергії не відповідає вимогам чинного законодавства.

Вказані листи стосуються розробки позивачем документації щодо нових вузлів обліку теплової енергії та пом`якшеної води. При цьому, будь-яких даних про те, що існуючий вузол обліку не відповідає вимогам законодавства або в його роботі наявні несправності, які впливають на правильність визначення обсягу теплової енергії, вказані листи не містять.

До того ж, як зазначалося вище надане відповідачем листування не стосується спірного періоду (грудень 2022 року), а тому в будь-якому випадку не спростовує правомірності використання позивачем показань встановленого вузла обліку.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 8.2 Договорів встановлено, що в разі невиконання покупцем умов п.6.1. цих Договорів, покупець зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу пені в загальному розмірі 69284609,87грн., 3% річних в загальному розмірі 9183332,73грн., інфляційних втрат в загальному розмірі 12854017,68грн., а саме:

- 56263451,65грн. пені, 7457442,54грн. 3% річних, 10438269,10 грн. інфляційних втрат за Договором № 785-ТЕ купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021;

- 7633199,08грн. пені, 1011742,83грн. 3% річних, 1416148,21грн. інфляційних втрат за Договором № 786-БО купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021;

- 5358244,40грн. пені, 710208,82грн. 3% річних, 994087,55грн. інфляційних втрат за Договором № 787-КП купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021;

- 29714,74грн. пені, 3938,54грн. 3% річних, 5512,82грн. інфляційних втрат за Договором № 788-РО купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м.Харків, вул.Мефодіївська, буд.11, код 31557119) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська обл., Харківський р-н, сел.Подвірки, код 05471230) 279435166,87грн. основного боргу, 69284609,87грн. пені, 9183332,73грн. 3% річних, 12854017,68грн. інфляційних втрат, 847840,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "20" травня 2024 р.

Суддя М.В. Калантай