ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 Справа № 917/452/24

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", ідентифікаційний ; бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, 01133

до Фізичної особи-підприємця Проценка Ігоря Олександровича; ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1

про стягнення 44 387,48 грн.

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Біла І.М.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення 44 387,48 грн, в тому числі: 30 000 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 13 887,48 грн суми прострочених платежів по процентах, 500,00 грн суми прострочених платежів за комісією.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом і комісії по договору № 446545-КС-001 про надання кредиту від 30.01.2022.

Ухвалою від 22.03.2024 (а.с. 40-42) суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а також встановив процесуальні строки для подання сторонами заяв по суті спору: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень - до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву. Цією ж ухвалою суд за клопотанням позивача витребував у Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я Проценка Ігоря Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській карті № НОМЕР_2 за період з 30.01.2022 по 27.03.2022 включно.

На виконання ухвали від 22.03.2024 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав суду виписки по банківській карті Проценка І.О. (а.с. 53-59).

У зв`язку із відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в системі "Електронний суд", копія ухвали суду від 22.03.2024 була направлена відповідачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 39). Зазначене поштове відправлення повернулося до суду з довідкою поштового відділення від 06.04.2024 про відсутність адресата (а.с. 46-48).

Крім цього, 17.04.2024 на офіційному веб-порталі судової влади було опубліковано оголошення до уваги учасників справи № 917/452/24, у якому повідомлялось про відкриття провадження у даній справі (а.с. 52).

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 910/17797/17.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, днем вручення відповідачу ухвали суду про порушення провадження у справі № 917/452/24 слід вважати 06.04.2024.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав. У зв`язку з цим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (позивачем) 30.01.2022 було направлено Фізичній особі - підприємцю Проценку Ігорю Олександровичу пропозицію (оферту) укласти Договір № 446545-КС-001 про надання кредиту (а.с. 35).

30.01.2022 Фізична особа - підприємець Проценко Ігор Олександрович прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 446545-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с. 11).

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено Фізичній особі - підприємцю Проценку Ігорю Олександровичу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-3869, на номер телефону НОМЕР_3, який зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті (а.с. 13).

Таким чином, 30.01.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та Фізичною особою - підприємцем Проценком Ігорем Олександровичем було укладено Договір № 446545-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Договір; а.с. 10).

Відповідно до п. 1 Договору, Кредитодавець - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику - ФОП Проценку Ігорю Олександровичу грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі - Правила).

Зокрема, в п. 1 Договору сторони погодили наступні умови надання кредиту: тип Кредиту - Кредит; строк кредиту - 8 тижнів; процентна ставка - фіксована, в день 0,81213043; комісія за надання Кредиту (далі - Комісія) - 4 500,00 грн; загальний розмір наданого Кредиту - 30 000,00 грн; термін дії Договору - до 27.03.2022; орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту - 44 520,00 грн; цілі (мета) Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності; цей Кредит не є споживчим кредитом.

Пунктом 2 Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Договору погоджений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору, а саме: за період з 13.02.2022 по 27.03.2022 позичальник мав сплатити 30 000 грн тіла кредиту, 10 020,00 грн процентів за користування кредитом та 4500,00 грн комісії за надання кредиту.

Відповідно до п. 5 Договору, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір.

Згідно п. 10 Договору, інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Усі неврегульовані Договором правовідносини Сторін регулюються законодавством України.

Відповідно до п. 5.1. Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (а.с. 27-34), які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику протягом всього строку кредитування.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яка вказана позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідками ТОВ ФК "Елаєнс" про переказ грошових коштів (а.с. 14), а також банківською випискою по карті відповідача за період з 30.01.2022 по 27.03.2022 (а.с. 53-58).

Належність відповідачу зазначеної вище банківської картки підтверджується також листом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 09.04.2024 № 20.1.0.0.0/7-240402/46333 (а.с. 53).

В свою чергу відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 457507-КС-001 на загальну суму 4000,00 грн 18.02.2022, яка позивачем зарахована в рахунок часткової оплати комісії (а.с. 17-21).

Решту платежів відповідно до графіку платежів за Договором відповідач не здійснив.

За даними позивача, відповідач не повернув кошти, надані згідно з Договором, що стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою про стягнення з Проценка Ігоря Олександровича 44 387,48 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 30 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 13 887,48 грн; суми прострочених платежів за комісією - 500,00 грн.

При вирішенні спору по суті судом враховується наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

В силу ч. ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.

Згідно з ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

30.09.2015 набрав чинності Закон України від 03.09.2015 № 675-VIII «Про електронну комерцію», який регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

Вказаний Закон визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (ст. 1 Закону).

В ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За частинами 4, 6 наведеної норми, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Також положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Судом встановлено, що 30.01.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та ФОП Проценком Ігорем Олександровичем було укладено договір про надання кредиту № 446545-КС-001, який був укладений у електронній формі та підписаний, зокрема, відповідачем одноразовим ідентифікатором.

Окрім того, позивачем долучено до матеріалів справи візуальну форму послідовності дій клієнта ФОП Проценка І.О. щодо укладення електронного договору (а. с. 22).

У постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 Верховний Суд зазначив, що оскільки оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Наведене вище підтверджує факт укладення між сторонами кредитного договору № 446545-КС-001 від 30.01.2022.

Частиною 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 30.01.2022 на виконання умов Договору позивач надав позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яка вказана позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідками про видачу коштів (а.с. 22), а також банківською випискою по карті відповідача за період з 30.01.2022 по 27.03.2022 (а.с. 53-58).

В свою чергу відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 446545-КС-001 на суму 4000,00 грн 18.02.2022. Згідно розрахунку позивача, сплачену відповідачем суму було зараховано в рахунок погашення комісії за надання кредиту.

Решту платежів відповідно до графіку платежів за Договором відповідач не здійснив.

Судом встановлено, що з врахуванням здійсненої відповідачем оплати, розмір заборгованості за тілом кредиту складає 30 000,00 грн; заборгованість зі сплати відсотків за кредитом становить 13 887,48 грн; заборгованість зі сплати комісії складає 500,00 грн.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав. Докази сплати вказаних сум боргу в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлені законом принципи змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 30 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 13 887,48 грн заборгованості зі сплати відсотків за кредитом та 500 грн заборгованості з комісії, підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору на суму 2147,20 грн покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Проценка Ігоря Олександровича (ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ідентифікаційний ; б. Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133) 30 000 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 13 887,48 грн суми прострочених платежів по процентах, 500,00 грн суми прострочених платежів за комісією, 2147,20 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя Пушко І.І.