ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.05.2024 Справа № 917/461/15

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., секретар судового засідання Михатило А.В., за участю представника заявника Сухої М.В., представники інших учасників справи не з`явились, розглянувши

заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року по справі №917/461/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР", вул.Лучанська, 1Б, с. Юсківці, Миргородський район, Полтавська область, 37022

до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу, вул. Яворницького 59 а, оф. 35, м. Дніпро, 49000

2. Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, вул. Артема, 73, м. Київ, 04053

про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню,

встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 р. (суддя Іваницький О.Т.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" ( вул.Лучанська, 1Б, с. Юсківці, Миргородський район, Полтавська область, 37022) задоволено. Визнано виконавчі написи № 112, № 115, № 116, № 126, № 124, № 121, № 123, № 113 від 30.01.2015р., вчинені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г., такими, що не підлягають виконанню. Стягнуто з ПАТ "Банк Кредит Дніпро" на користь ТОВ "Луксор-Агро" (ТОВ "Полтава-Агро") 1 218,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 р. у справі № 917/461/15 залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року.

09.05.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року по справі №917/461/15.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи № 917/461/15 (у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 ) справу та заяву про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року по справі №917/461/15 передано на розгляд судді Тимощенко О.М.

Ухвалою від 13.05.2024 року суд ухвалив прийняти заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року по справі №917/461/15 до розгляду. Розгляд заяви призначив на 20.05.2024 року на 09:00год.

15.05.2024 року до суду від представника АБ "Банк Кредит Дніпро" - Сухої М. В. надійшла заява про її участь в судовому засіданні 20.05.2024 року по справі № 917/461/15 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №6765).

Ухвалою від 15.05.2024 року суд задовольнив заяву представника АБ "Банк Кредит Дніпро" - Сухої М. В. про її участь в судовому засіданні Господарського суду Полтавської області 20.05.2024 року о 09:00 год. по справі № 917/461/15 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 20.05.2024 року представник заявника підтримав свою заяву, наполягав на її задоволенні.

В обґрунтування заяви заявник зазначав, що на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року у справі № 917/461/15 про визнання виконавчих написів нотаріуса такими що не підлягають виконанню, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повинен

був припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна записи про арешти майна, що були зареєстровані у межах виконавчих проваджень з виконання виконавчих написів нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30 січня 2015 року. Проте, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України цього не зробив і як вбачається з його листів від 05.02.2024 року не розуміє, що зняття арешту має бути здійснено на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року у

справі № 917/461/15, що очевидно свідчить про те, що вказане рішення суду є неясним, не чітким та незрозумілим.

Заявник просить суд роз`яснити рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року у справі № 917/461/15 таким чином, що у зв`язку визнанням виконавчих написів нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30 січня 2015 року такими, що

не підлягають виконанню, необхідно скасувати всі арешти, що були накладені в межах виконавчих проваджень щодо виконання виконавчих написів нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30 січня 2015 року з виключенням їх з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстр обтяжень рухомого майна

Суд враховує наступне.

Судом встановлено, що у провадженні господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/1177/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР", село Юсківці, Лохвицький район, Полтавська область, порушена за заявою останнього відповідно до вимог ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 1 ГПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

21.10.2019 введено в дію КУзПБ від 18.10.2018 № 2597-VIII, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство КГС ВС від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16 викладений наступний правовий висновок щодо юрисдикції господарських судів стосовно спорів, стороною яких є боржник у справі про банкрутство.

З уведенням в дію 21.10.2019 КУзПБ справи у спорах, наслідком вирішення яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника у справі про банкрутство, а також спори з вимогами до боржника за правилами статті 7 цього Кодексу підлягають розгляду виключно у межах справи про його банкрутство.

Також згідно з ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладений, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі № 289/233/18, від 19.06.2019 у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17).

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію КУзПБ має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає. Правова позиція Верховного Суду, зокрема і Великої Палати Верховного Суду, щодо визначення виключної підсудності господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, є сталою та послідовною.

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 29.08.2022р. №910/10877/17, застосувавши принцип концентрації у справі про банкрутство майнових та ряду немайнових спорів, КУзПБ розширив підсудність господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо збереження майнових активів боржника у його розпорядженні, з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

У постанові від 29.08.2022р. №910/10877/17 колегія суддів зазначила, що навіть якщо майновий спір за участі боржника було вирішено до відкриття провадження у справі про його банкрутство, однак розгляд в подальшому процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у господарських справах, ухвалених за результатами розгляду такого майнового спору, має відбуватися за правилами ГПК України з обов`язковим урахуванням положень статті 7 КУзПБ.

Наведена правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.04.2022 у справі №27/104б.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заява про надання роз`яснення рішення суду обґрунтована необхідністю зняття арешту з майна у виконавчому провадженні, отже результати розгляду даної заяви, пов`язані із виконанням судового рішення, ухваленого за результатом майнового спору, можуть впливати на рух майнових активів банкрута.

Тобто заява про роз`яснення рішення має розглядатися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР".

Керуючись статтями 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали справи № 917/461/15 та заяву про роз`яснення передати для розгляду в межах справи № 917/1177/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР", яка розглядається Господарським судом Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, всиновлені ст.ст.256-257 ГПК України.

Ухвала підписана 22.05.2024 року

Суддя Тимощенко О.М.