ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 Справа № 914/234/24

за позовом: керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі

позивача: Камянка-Бузької міської ради Львівського району Львівської області

До відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів

про: усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Лука Галина Володимирівна прокурор;

Від позивача: Маценко Ольга Олександрівна представник;

Від відповідача: Телічак Юлія Василівна представник

На розгляд до господарського суду Львівської області надійшла позовна заява керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача: Камянка-Бузької міської ради Львівського району Львівської області до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів про усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування вчиненої 14.10.2023 року у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером №:19:000:0043 площею 6.0000 га. Також, прокурор просить стягнути з відповідача на користь Львівської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2422,40грн.

Ухвалою суду від 30.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 22.02.2024 року на 10:20 год.

13.02.2024 року від відповідача до суду через систему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву за вх. №4191/24 з документами згідно вказаного додатку, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

19.02.2024 року прокурором через систему Електронний суд подано відповідь на відзив за вх.№ 4700/24 з документами згідно вказаного додатку.

22.02.2024 року від позивача через систему Електронний суд надійшли додаткові пояснення по справі за вх.№ 5188/24, в яких підтримує поданий позов прокурора та просить його задоволити в повному обсязі.

У судовому засіданні 22.02.2024 року судом зобов"язано в 5 ден. строк учасникам справи надати відповідь на відзив та заперечення та оголошено перерву до 14.03.2024 року до 11:15 год. У судовому засіданні 14.03.2024 року оголошено перерву до 11.04.2024 року до 11:45 год.

Ухвалою суду від 11.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 09.05.2024 року о 14:00 год.

В судове засідання 09.05.2024 року прокурор явку забезпечив, надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги та просить позов задоволити в повному обсязі.

В судове засідання 09.05.2024 року позивач явку представника забезпечив, підтримав поданий прокурором позов, поданий в його інтересах та просить його задоволити в повному обсязі.

В судове засідання 09.05.2024 року відповідач явку уповноваженого представника забезпечив.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Аргументи прокурора.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами вивчення Жовківською окружною прокуратурою даних Публічної кадастрової карти України, зокрема накладенням аналітичного шару «умовна прибережна захисна смуга» на базовий шар «ортофотоплан» в кадастровому поділі, виявлено, що земельна ділянка кадастровий №:19:000:0043 площею 6.0000 га розташована впритул до ріки Західний Буг та їй присвоєно категорію землі сільськогосподарського призначення.

У результаті держаної реєстрації земельної ділянки кадастровий №:19:000:0043 площею 6.0000 га порушено водоохоронну зону уздовж річки Західний Буг, а землі в межах прибережної захисної смуги сформовано як землі сільськогосподарського призначення. Чим створено перешкода власнику в ефективному використанні вказаної ділянки як земель водного фонду.

Відтак, прокурор стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером №:19:000:0043 не може існувати у встановлених межах, її державна реєстрація повинна бути скасована та створено новий об`єкт (об`єкти) земельних відносин з іншим цільовим призначенням. Тому вважає, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :19:000:0043 підлягає скасуванню.

Також, прокурор просить стягнути з відповідача на користь Львівської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2422,40грн.

Аргументи позивача.

22.02.2024 року від позивача через систему Електронний суд надійшли додаткові пояснення по справі за вх.№ 5188/24, в яких підтримує поданий позов прокурора та просить його задоволити в повному обсязі.

Аргументи відповідача.

13.02.2024 року від відповідача до суду через систему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву за вх. №4191/24 з документами згідно вказаного додатку, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Обставини, встановлені судом.

За результатами вивчення Жовківською окружною прокуратурою даних Публічної кадастрової карти України, зокрема накладенням аналітичного шару «умовна прибережна захисна смуга» на базовий шар «ортофотоплан» в кадастровому поділі, виявлено, що земельна ділянка кадастровий №:19:000:0043 площею 6.0000 га розташована впритул до ріки Західний Буг та їй присвоєно категорію землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до листа Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 02.02.2023 №1-9/266 та на підставі Атестату відповідності, зареєстрованого в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 02.12.2021 за № 23582, Жовківська окружна прокуратура є користувачем інформаційно телекомунікаційної системі «Автоматизована система Державного земельного кадастру».

Як вбачається з інформації наявної у інформаційно телекомунікаційній системі «Автоматизована система Державного земельного кадастру», на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки Відділу Держземагентства у Кам`янка-Бузькому районі про державну реєстрацію земельної ділянки (реєстраційний № ЗВ-013 від 14.10.2013) та на підставі заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру Відділу у Кам`янка-Бузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (реєстраційний № ЗВ-018 від 26.07.2018) зареєстровано земельну ділянку кадастровий № :19:000:0043; адреса земельної ділянки Львівська область, Кам`янка-Бузький район, Кам`янка-Бузька рада; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; площа 6.0000 га; форма власності державна (відомості про власника відсутні).

Зазначена земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги річки Західний Буг. Прокурор стверджує, що такі відомості є загальновідомими, а тому не потребують доказування.

У відомостях про державну реєстрацію земельної ділянки зазначено: інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки Проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою, 24.09.2013, ФОП Білоус Ігор Іванович; орган, який зареєстрував земельну ділянку Відділ Держземагентства у Кам`янка-Бузькому районі; дата державної реєстрації земельної ділянки 14.10.2013р.

Відомості щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку кадастровий №:19:000:0043 площею 6.0000 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні (інформаційна довідка 361424057 від 10.01.2024).

Як вбачається з інформації Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну № 09/40 від 10.01.2024 паспорт річки Західний Буг не розроблявся. Річка Західний Буг згідно з ст. 79 Водного кодексу України належить до категорії середніх річок. Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок (у меженний період) шириною для середніх річок 50 метрів, якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Вказані обставини підтверджуються інформацією Кам`янка-Бузької міської ради від №43/03-15 від 05.01.2024 року з якої вбачається, що технічна документація щодо земельної ділянки кадастровий №:19:000:0043 площею 6.0000 га розроблена ФОП Білоус І.І. 24.09.2013, земельна ділянка зареєстрована як землі сільськогосподарського призначення, право комунальної власності на вказану земельну ділянку не зареєстровано.

У результаті держаної реєстрації земельної ділянки кадастровий №:19:000:0043 площею 6.0000 га порушено водоохоронну зону уздовж річки Західний Буг, а землі в межах прибережної захисної смуги сформовано як землі сільськогосподарського призначення. Чим створено перешкода власнику в ефективному використанні вказаної ділянки як земель водного фонду.

Прокурор зазначає, що без скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, землі водного фонду будуть обліковуватись як землі сільськогосподарського призначення, а отже на них не буде поширюватись режим обмеженої господарської діяльності. Існування вказаної ділянки унеможливлює виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж водогосподарських зон та прибережної захисної смуги.

Земельна ділянка з кадастровим номером №:19:000:0043 не може існувати у встановлених межах, її державна реєстрація повинна бути скасована та створено новий об`єкт (об`єкти) земельних відносин з іншим цільовим призначенням.

Таким чином, з метою реального поновлення прав Кам`янка-Бузької міської ради, прокурор вважає, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :19:000:0043 підлягає скасуванню.

Щодо підставності звернення Керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області до суду та щодо порушення інтересів держави в даному випадку, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави, у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого стану. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. «Нездійснення захисту» має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

В позовній заяві прокурор обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, з урахуванням вимог чинного законодавства прокуратурою заявляючи позов слід зазначити: 1) в чому полягає інтерес держави та 2) нездійснення чи неналежне здійснення захисту такого інтересу уповноваженим органом.

Виходячи із наведених норм законодавства, «державним» (суспільним, публічним) інтересом для звернення прокурора до суду із даним позовом є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання поновлення прав Кам`янка-Бузької міської ради, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером №:19:000:0043 не може існувати у встановлених межах, її державна реєстрація повинна бути скасована та створено новий об`єкт (об`єкти) земельних відносин з іншим цільовим призначенням.

В даному випадку, порушення інтересів держави полягає в тому, що земельна ділянка з кадастровим номером № № :19:000:0043 площею 6.0000 га не може існувати в межах прибережної захисної смуги річки Західний Буг як землі сільськогосподарського призначення, її державна реєстрація повинна бути скасована та створено новий об`єкт (об`єкти) земельних відносин з іншими цільовим призначенням.

З огляду на викладене, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване на припинення незаконних дій органів виконавчої влади та зміцнення авторитету держави, а також відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників, оскільки незаконні дії щодо реєстрації земельної ділянки органом виконавчої влади порушують рівновагу у соціально-економічних відносинах та негативно впливають на зміцнення їх авторитету у суспільстві.

За таких обставин "суспільним", "публічним" інтересом звернення прокурора з вимогою про скасування державної реєстрації земельної ділянки яка знаходиться в межах прибережної захисної смуги річки Західний Буг як землі сільськогосподарського призначення у цій справі є задоволення суспільної потреби у відновленні законності під час вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - зміни цільового призначення земель водного фонду, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу, водних об`єктів - національним надбанням Українського народу, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту та в цілому водних ресурсів, які забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу, і є обмеженими та уразливими природними об`єктами. "Суспільний", "публічний" інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землі водного фонду, захист такого права шляхом скасування державної реєстрації об`єкту права, який не може існувати як об`єкт права та надання можливості органу місцевого самоврядування внесення до Державного земельного кадастру передбачених законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера як земельної ділянки водного фонду.

Тобто, для здійснення представництва інтересів держави не має значення, з яких причин (об`єктивних чи суб`єктивних) орган державної влади чи орган місцевого самоврядування не здійснив захист державних інтересів. Важливо лише те, що такий захист не здійснено.

Аналогічну правову позицію щодо наявності у прокурора підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2020 по справі № 905/120/19.

Саме бездіяльність зі зверненням до суду з позовом про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою на користь держави, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що державний орган неналежно виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави, що має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень та підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з цим позовом до суду (зазначені правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, від 06.02.2019 у справі № 927/246/18).

З огляду на викладене, у порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до звернення з даним позовом до суду прокурором повідомлено уповноважений орган про наявність факту порушень інтересів держави, який полягає у неправомірній зміні цільового призначення земельної ділянки з земель водного фонду на землі сільськогосподарського призначення, та надано останньому можливість протягом розумного строку відреагувати на вказане порушення.

Згідно з п.п. 34, 41 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; прийняття рішень щодо здійснення виконавчим органом сільської, селищної, міської ради державного контролю за використанням та охороною земель.

Враховуючи викладене, листом № 14.53/05-38-4821ВИХ-23 від 22.12.2023 окружною прокуратурою в порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» повідомлено Кам`янка-Бузьку міську раду про виявлені порушення.

За результатами розгляду вказаного листа окружної прокуратури Кам`янка-Бузькою міською радою надано відповідь № 43/03-15 від 05.01.2024, згідно з якою міська рада не була замовником технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, право комунальної власності на земельні ділянки не зареєстровано, про вжиті заходи щодо відновлення порушених інтересів шляхом звернення до суду не зазначено, що вказує на бездіяльність вказаного органу.

Таким чином, прокуратурою повідомлено Кам`янка-Бузьку міську раду про виявлені порушення, однак, вказаний органи самостійно не звернувся до суду з позовом.

Відтак, прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі Кам`янка-Бузької міської ради Львівського району Львівської області як органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, у зв`язку з бездіяльністю позивача.

Відтак, прокурор зазначає, що його звернення до суду спрямоване на дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності.

Норми права та мотиви суду.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У Конституції України (статті 13, 14) передбачено, що земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ст. ст. 4, 5 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) завданням земельного законодавства, яке включає цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Статті 19 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відповідно до цільового призначення всі землі України поділяються на землі сільськогосподарського призначення, житлової та громадської забудови, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, лісового та водного фонду, промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно із ч.-ч. 1, 2, 7 ст. 20 Земельного Кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Земельного Кодексу України та ст. 4 Водного Кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Відповідно до ст. 59 Земельного Кодексу України передбачено обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлено можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно ж до частини четвертої ст. 84 ЗК України землі водного фонду взагалі не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством.

Випадки передачі земель водного фонду до приватної власності, зокрема громадян, передбачені положеннями частини другої ст. 59 Земельного Кодексу України.

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (ч. 4 ст. 59 Земельного Кодексу України).

За положеннями ст. 60 Земельного Кодексу України та ст. 88 Водного Кодексу України уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Правовий режим прибережних смуг визначається статтями 60, 62 Земельного Кодексу України та статтями 1, 88, 90 Водного Кодексу України.

Так, згідно зі ст. 61 ЗК України та ст. 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Відповідно до ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

- для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари 25 метрів;

- для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари 50 метрів;

- для великих річок, водосховищ на них та озер 100 метрів.

Отже, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим.

З огляду на наведене, положення ч.1 ст. 83, ч.1 ст. 84, ст. 122 ЗК України, ст.-ст. 1, 2, 6, 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, водні ресурси є об`єктами права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Як вбачається з інформації наявної у інформаційно телекомунікаційній системі «Автоматизована система Державного земельного кадастру», на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки Відділу Держземагентства у Кам`янка-Бузькому районі про державну реєстрацію земельної ділянки (реєстраційний № ЗВ-013 від 14.10.2013) та на підставі заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру Відділу у Кам`янка-Бузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (реєстраційний № ЗВ-018 від 26.07.2018) зареєстровано земельну ділянку кадастровий № :19:000:0043; адреса земельної ділянки Львівська область, Кам`янка-Бузький район, Кам`янка-Бузька рада; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; площа 6.0000 га; форма власності державна (відомості про власника відсутні).

Однак, судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий №:19:000:0043 площею 6.0000 га розташована в межах прибережної захисної смуги річки Західний Буг.

Відтак, в результаті державної реєстрації земельної ділянки кадастровий №:19:000:0043 площею 6.0000 порушено вимоги Земельного Кодексу України щодо визначення цивільного призначення земельної ділянки, водоохоронну зону уздовж річки Західний Буг.

Згідно з ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Спеціальним законом, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України Про Державний земельний кадастр

В постанові від 03.09.2020 у справі № 911/3306/17 Верховний Суд вказав, що держава, втручаючись у права щодо земельних ділянок, зокрема тих, які перебувають під посиленою правовою охороною, захищає загальні інтереси у безпечному довкіллі, не погіршенні екологічної ситуації, у використанні майна не на шкоду людині та суспільству і ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок.

Статтями 16, 25 Закону України Про Державний земельний кадастр передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Також, у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки закривається і відповідна Поземельна книга.

Отже, з метою реального поновлення прав держави, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером №:19:000:0043 підлягає скасуванню.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації (ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Статтями 16, 25 Закону України Про Державний земельний кадастр передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Також, у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки закривається і відповідна Поземельна книга.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. У разі скасування державної реєстрації з цієї підстави, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав. Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора, відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи та зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями (п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051).

У відомостях про державну реєстрацію земельної ділянки зазначено: інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки Проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою, 24.09.2013, ФОП Білоус Ігор Іванович; орган, який зареєстрував земельну ділянку Відділ Держземагентства у Кам`янка-Бузькому районі; дата державної реєстрації земельної ділянки 14.10.2013р.

Відомості щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку кадастровий №:19:000:0043 площею 6.0000 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні (інформаційна довідка 361424057 від 10.01.2024).

Таким чином, орган що допустив порушення та уповноваженим органом на усунення такого порушення шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером №:19:000:0043 є Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 та інших.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18.

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України).

Перелік способів захисту земельних прав викладений у ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, якою, зокрема передбачено і застосування інших, передбачених законом способів.

Таким чином, обраний прокурором спосіб захисту порушених прав держави є ефективним, відповідає змісту порушеного права та інтересу, призведе до реального відновлення інтересів держави у спірних правовідносинах, який узгоджується з положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України, а саме скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером №:19:000:0043 як об`єкта цивільних прав.

Відповідно до ч. 1ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно ст.79 ГПКУкраїни наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог прокурора.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Львівською обласною прокуратурою при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2422,4 грн., як за немайнову вимогу, що підтверджується платіжною інструкцією №84 від 19.01.2024 року, який обрахований згідно ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 185, 191, 192, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Усунути Кам`янка-Бузькій міській раді Львівського району Львівської області перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування вчиненої 14.10.2013 року у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером № :19:000:0043 площею 6.0000 га.

3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр. В. Чорновола, 4; ) на користь Львівської обласної прокуратури (; 79005, Львівська обл., м. Львів, пр-т Шевченка, буд. 17/19) 2422,40 грн судового збору.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 17.05.2024 року.

Суддя Коссак С.М.