УХВАЛА

м. Київ

20.05.2024Справа № 40/390

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження

скаргу Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією "Інвест - Хауз Холдінг"

на бездіяльність державного виконавця у справі № 40/390

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія"

до Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією "Інвест - Хауз Холдінг"

про стягнення 153 392,39 грн.

Без повідомлення (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 40/390 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія" до Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією "Інвест-Хауз Холдінг" про стягнення 153 392,39 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2009 позов задоволено повністю вирішено стягнути з Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією "Інвест - Хауз Холдінг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія" заборгованості зі сплати лізингових платежів у розмірі 147 502,03 грн, заборгованість зі сплати ремонтних робіт у розмірі 1 908,36 грн, заборгованість зі сплати платежу за настання страхового випадку у розмірі 3 982,00 грн, витрат по сплаті державного мита у розмірі 1 533,92 грн та 315,00 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

25.01.2020 на виконання рішення Господарського суду міста Києва № 40/390 від 05.11.2009 видано відповідний наказ.

17.05.2024 загальним відділом діловодства суду зареєстровано скаргу Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією "Інвест - Хауз Холдінг" на бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Розглянувши подану скаргу Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією "Інвест - Хауз Холдінг" суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Так, ст. 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Водночас, ст. 170 Господарського процесуального кодексу України визначає загальні вимоги до форми та змісту письмових заяв, клопотань, заперечень, за приписами ч. 1 якої будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Так, суд зазначає, що 18.10.2023 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями" № 3200-IX від 29.06.2023, яким, зокрема внесено зміни до ряду норм Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, учасникам справи слід вчиняти процесуальні дії у справі, зокрема, щодо подання до суду процесуальних документів, з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Отже, чинна редакція Господарського процесуального кодексу України зобов`язує юридичних осіб зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку та встановлює наслідки невиконання таких вимог-фактичне повернення/не врахування поданих учасниками (що не зареєстрували електронний кабінет в ЄСІТС) заяв.

Як встановлено судом, подана скарга не містить відомостей щодо наявності у скаржника та його представника електронного кабінету.

Відтак, відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України скарга Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією "Інвест - Хауз Холдінг" на бездіяльність державного виконавця підлягає поверненню.

Керуючись ст. 6, ч. 4 ст. 170, ст.ст. 233-235, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією "Інвест - Хауз Холдінг" на бездіяльність державного виконавця разом з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

2. Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Л.Г. Пукшин