ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/309/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до відповідача: ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фізична особа-підприємець Борисов Сергій Степанович

про стягнення в сумі 811 966 грн. 56 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: ОСОБА_1 (в залі суду) - паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 від 19 вересня 2007 року;

Третя особа: ОСОБА_2 (в залі суду) - паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 від 28 квітня 2007 року.

Описова частина:

В березні 2024 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фізична особа-підприємець Борисов Сергій Степанович про стягнення в сумі 811 966 грн. 56 коп.

Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/309/24 за позовною заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фізична особа-підприємець Борисов Сергій Степанович про стягнення в сумі 873 928 грн. 76 коп. та визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 23 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 918/309/24. Призначено справу до судового розгляду по суті на 14 травня 2024 року.

В судовому засіданні відповідач та третя особа заперечили проти позову, у свою чергу позивач не забезпечив явку уповноважених представників, хоча про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлений.

Частиною 1 статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі, хоча на судові засідання забезпечив явку, також третя особа не скористалася своїм правом на подання письмових пояснень та доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що положення ст. 81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції та подання доказів.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав сторін на своєчасне вирішення спору, суд вважає за можливе ухвалити рішення в цій справі.

Заслухавши відповідача та третю особу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Мотивувальна частина:

10.11.2021 р. між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (надалі - "Позивач", "Банк", "Кредитор") та Фізичною особою - підприємцем Борисов Сергій Степанович (надалі по тексту "Третя особа", "Боржник", "Позичальник") було укладено Кредитний договір № 011/18279/01285653 (надалі "Кредитний договір"), згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування - 800 000, 00 грн. з кінцевим терміном погашення кредиту - 10.11.2024 р. (п. 1.1, п. 1.3 Кредитного договору). (надалі - договір, а.с. 15-21).

Кредит надається Позичальнику на розвиток бізнесу. До правовідносин не застосовується Закон України "Про споживче кредитування".

Протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 19,35 % річних, у т.ч. за користування кредитом після настання кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного п. 1.3 Договору (п.п. 2.1, 2.2 Кредитного договору).

Нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за кредитом/простроченої заборгованості за договором протягом всього строку користування кредитом/наявності простроченої заборгованості. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення кредиту/простроченої заборгованості в повному обсязі (п. 2.3 Кредитного договору).

Відповідно до умов п. 3.2. Кредитного договору Кредитор, після виконання позичальником обов`язкових умов, згідно заяви останнього (а.с. 27) надав у межах ліміту кредитні кошти з позичкового рахунку, шляхом їх безготівкового перерахування на зазначений Позичальником поточний рахунок в АТ "Райффайзен Банк", для подальшого використання за цільовим призначенням.

Операції щодо надання кредитних коштів підтверджуються виписками по рахунку.

Вказані виписки, є належними доказами на підтвердження видачі кредиту, що узгоджується з позицією, викладеною у Постанові від 23.09.2019 року у справі №910/10254/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду та у Постанові від 30.08.2019 року у справі № 353/614/15 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду. (копія виписки по рахунку додасться).

З вказаного слідує, що Банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.

Згідно умов п. 5.1 - п. 5.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному Кредитним договором.

Позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком. Ануїтетинтий платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його використання.

Окрім того, Позичальник, відповідно до ст. 10 Кредитного договору засвідчив та гарантував, що на момент укладення Договору є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим та існуючим згідно норм чинного законодавства України, володіє достатнім рівнем платоспроможності та кредитоспроможності, має всі повноваження для укладення та виконання умов Кредитного договору та не існує жодної з обставин Дефолту, визначених ст. 8 Кредитного договору. До укладення договору останній отримав всі необхідну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", дана інформація - достатня для правильного розуміння та доступною, умови Договору зрозумілі та відповідають інтересам Позичальника, є розумними та справедливими.

Позичальник також засвідчив, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких він виходив при укладенні Договору та/або Договорів забезпечення, останній приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання Позичальником Кредитного договору, Договорів забезпечення, а також не є підставою для невиконання своїх кредитних зобов`язань (п. 10.2 Кредитного договору).

Відтак, у зв язку із укладенням Кредитного договору та отриманням кредитних коштів у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах, встановлених п. п. 2.1., 5.2., 5.3. Кредитного договору.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 10.11.2021 р. між АТ "Райффайзен Банк" та громадянкою України ОСОБА_1 (надалі "Відповідач", "Фінансовий поручитель") було укладено Договір поруки № 011/18279/01285653/П (надалі - Договір поруки), відповідно до умов якого Фінансовий поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням, які виникають з умов Кредитного договору № 011/18279/01285653 від 10.11.2021 року у повному обсязі цих зобов`язань. (а.с. 24 - 26).

Відповідно до умов п. 2.1. Договору поруки сторони визначили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечуваних зобов`язань, кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплата заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель - зобов`язаний виконані вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору поруки, поручитель засвідчив та гарантував, що він належним чином та в повному обсязі ознайомлений із положеннями кредитного договору та договорів, що забезпечують його виконання, цілком розуміє їх зміст і будь-яке посилання в тексті цього договору на кредитний договір чи окремі його положення застосовуються рівною мірою до виконання прав і обов`язків сторін за цим договором.

Згідно умов п. 2.2 договору поруки поручитель зобов`язався здійснювати виконання порушених забезпечуваних зобов`язань протягом 10 робочих днів здати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі.

Відповідно до ст. 6 договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою кредитора. Строк поруки, що встановлена договором, становить п`ять років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання.

Отже, з матеріалів справи слідує, що відповідач, поручився за зобов`язаннями третьої особи за договором кредитування перед позивачем, що стверджується наведеними вище договорами, на які суд покликався.

Матеріалами справи ствердженого а відповідачем в свою чергу не спростовано наступні обставини.

Всупереч умовам та приписам кредитного договору, позичальник не виконував взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснював щомісячну сплату відсотків за користування кредитними коштами (обставини дефолту, згідно ст. 8 кредитного договору), у зв`язку з чим станом на 07.12.2022 р. заборгованість позичальника за кредитним договором становила 873 928,76 грн. і складалася із: заборгованості за кредитом у розмірі 806 805, 74 грн., у т.ч прострочена - 40 796, 33 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 67 123, 02 грн., у т.ч. прострочена - 55 574, 65 грн. (розрахунок заборгованості додасться).

Відповідно до п. 8.1. кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод, вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Окрім того, АТ "Райффайзен Банк" вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимог про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором позичальнику фізичній особі - підприємцю Борисову С.С. за вих. № 114/5-К-271319 від 07.12.2022 р. і поручителю ОСОБА_1 за вих. № 114/5-К-271337 від 07.12.2022 р., якими надано можливість добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором протягом 30 і 15 днів відповідно.

У зв`язку із невиконанням позичальником і поручителем умов кредитного договору поруки, АТ "Райффайзен Банк" звернувся до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" із позовом про стягнення із позичальника та поручителя заборгованості в сумі 873 928, 76 грн.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" у третейській справі № 151/23 від 22.05.2023 р. позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно із фізичної особи - підприємця Борисова С.С. та ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованість за кредитним договором № 011/18279/01285653 від 10.11.2021 р. у сумі 811 966, 56 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 749 764, 47 грн.; заборгованість за відсотками - 62 202, 09 грн.

Стягнуто солідарно із фізичної особи - підприємця Борисова С.С. та ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк" третейський збір у сумі 8 519, 66 грн., по 4 259, 83 грн.

У зв`язку із невиконанням рішення третейського суду в добровільному порядку АТ "Райффайзен Банк" звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

24.08.2023 р. у справі № 873/297/23 Північний апеляційний господарський суд ухвалив рішення за заявою АТ "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ухвали суду заява АТ "Райффайзен Банк" про видачу наказів на примусове виконання рішення третейського суду у третейській справі № 83/23 задоволена частково. Ухвалено видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 22.05.2023 р. про стягнення із фізичної особи - підприємця Борисова С.С. на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованості за кредитним договором № 011/18279/01285653 від 10.11.2021 р. у сумі 811 966, 56 грн. та про стягнення із нього третейського збору у розмірі 8 519, 66 грн. В іншій частині заява АТ "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду залишена без задоволення.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на день звернення до господарського суду із цим позовом заборгованість за Кредитним договором у повному обсязі не погашена, доказі протилежного відповідачем не надана.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом, станом на 15.03.2024 р., з якого вбачається, що у період після 07.12.2022 р. будь-які погашення як за кредитом (тіло кредиту), так і за відсотками не здійснювалися.

Судом встановлено, заборгованість за кредитом не погашена, відповідно, заборгованості у загальному розмірі 811 966, 56 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 749 764, 47 грн.; заборгованість за відсотками - 62 202, 09 грн., щодо стягнення такої із відповідача (поручителя) ОСОБА_1 є обґрунтованою та не спростовано відповідачем або третьою особою.

Щодо вказаних правовідносин які виникли між сторонами, слід зазначити наступні норми законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Крім того, п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3. ст. 549 ЦК України є пеня.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 553 ЦК України: 1. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 2. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. 3. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України: 1. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 3. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 555 ЦК України: 1. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. 2. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Відповідно до ст. 556 ЦК України: 1. Після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. 2. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. 3. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

Відповідно до ст. 557 ЦК України: 1. Боржник, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це поручителя. 2. Поручитель, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, у зв`язку з не направленням йому боржником повідомлення про виконання ним свого обов`язку, має право стягнути з кредитора безпідставно одержане або пред`явити зворотну вимогу до боржника.

Враховуючи викладене, позов Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" до відповідача ОСОБА_1 , є доведеним та обґрунтованим, таким який ґрунтується на нормах законодавства які зазначалися вище.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вказане, суд констатує той факт, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ґрунтовність позову, в той час як відповідачем не надано жодного доказу який вказував би на спростування позову, з огляду на що, суд позов задовольняє та стягує з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариство "Райффайзен Банк" заборгованість в сумі 811 966 грн 56 коп., з яких 749 764 грн 47 коп. заборгованість за кредитом та 62 202 грн 09 коп. заборгованість за відсотками.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем заявлено судові витрати, щодо сплати судового збору в розмірі 13 108 грн 93 коп. Також викладено прохання судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом позов задоволено, то судовий збір слід покласти на відповідача.

Разом з тим, при визначенні розміру судового збору, позивачем було допущено арифметичну помилку, зокрема, в прохальній частині позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 811 966 грн 56 коп. розмір судового збору за який становить 12 179 грн 50 коп. (811 966 грн 56 коп.*1,5% у відповідності до статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Із зазначеного слідує, що позивачем переплачено судовий збір на 929 грн. 43 коп. (13 108 грн. 93 коп. - 12 179 грн. 50 коп.).

Отже, розмір судового збору, який підлягає до розподілу та покладенню на відповідача складає 12 179 грн. 50 коп.

Що стосується судового збору в розмірі 929 грн. 43 коп., переплачений позивачем, останній вправі звернутися до суду із заявою, щодо повернення надмірно сплаченого судового збору у відповідності до положень статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а, ) заборгованість за кредитом - 749 764 (сімсот сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. 47 коп.; заборгованість за відсотками - 62 202 (шістдесят дві тисячі двісті два) грн. 09 коп. та 12 179 (дванадцять тисяч сто сімдесят дев`ять) грн. 50 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 23 травня 2024 року.

Суддя Вадим Торчинюк