ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3755/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кафланової А.С.,

розглянувши скаргу акціонерного товариства Українська залізниця на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-679/24 від 23.04.2024/ у справі № 916/3755/21

за позовом: акціонерного товариства Українська залізниця /, адреса 03680, м. Київ, вул. Є. Гедройця, e-mail: / в особі регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця /, адреса 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, e-mail: /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Болградзаготзерно /, адреса 68643, Одеська обл., Ізмаїльський р., с. Кам`янка, вул. Карла Маркса, 2/

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Бікар /68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Нахімова, буд. 90, /

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном

суб`єкт оскарження: Ізмаїльський відділ державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса), заступник начальника відділу - Парапір Артем Дмитрович /, адреса - 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, пр-т. Миру, буд. 23, кім. 203/

За участю представників сторін:

від позивача: адвокат Лісецька Н.В. на підставі ордеру ВН № 1357709 від 22.04.2024;

від відповідача: адвокат Носенко І.П. на підставі ордеру ВН № 1190883 від 28.09.2022;

від третьої особи: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі;

від суб`єкта оскарження: Парапір А.Д. особисто, довіреність від 02.01.2024.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/3755/21 за позовом акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця до товариства з обмеженою відповідальністю Болградзаготзерно про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном верхньої будови під`їзної колії № 15 ст. Болград шляхом допуску працівників, техніки та обладнання позивача до майна - верхньої будови під`їзної колії № 15 ст. Болград для його демонтажу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 в позові відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

У ході апеляційного провадження до участі у справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Бікар.

Постановою Верховного Суду від 13.09.2023 залишено без змін постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 у справі № 916/3755/21.

06.07.2023 на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 року Господарським судом Одеської області року були видані відповідні накази її примусове виконання, - стягнення з ТОВ "Болградзаготзерно": витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви, апеляційної скарги та зобов`язання ТОВ "Болградзаготзерно" усунути перешкоди у користувані та розпорядженні майном - верхньої будови під`їзної колії № 15 ст. Болград шляхом допуску працівників, техніки та обладнання АТ "Укрзалізниця" до цього майна для його демонтажу.

23.04.2024 на адресу суду надійшла скарга акціонерного товариства Українська залізниця на дії та бездіяльність державного виконавця - заступника начальника Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артема Дмитровича /вх. № 2-679/24/ у справі № 916/3755/21, в якій скаржник просить:

- визнати неправомірною (незаконною) та скасувати постанову Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.04.2024 про закінчення виконавчого провадження року ВП 73703727 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.07.2023 № 916/3755/21.

- зобов`язати заступника начальника Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір А.Д. відновити виконавче провадження 73703727 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.07.2023 № 916/3755/21.

В обґрунтування скарги позивач вказує, що пояснення боржника за вих. №05/02-1 від 19.02.2024 та заява ТОВ «Бікар» за вих. №01/04-1 від 09.04.2024, на які посилається орган виконання, свідчать про відсутність допуску працівників скаржника до майна - верхньої будови під`їзної колії № 15 ст. Болград. Скаржник вважає, що органом виконання не вчинено жодних виконавчих дій, направлених на виконання наказу господарського суду Одеської області №916/3755/21 від 06.07.2023.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.04.2024 скаргу передано судді Петренко Н.Д.

Ухвалою суду від 23.04.2024 прийнято до провадження скаргу акціонерного товариства Українська залізниця на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-679/24 від 23.04.2024/ у справі № 916/3755/21; розгляд скарги призначено на 01.05.2024 об 11:40 год.

25.04.2024 на адресу суду надійшла заява Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /вх. № 16982/24/ у справі № 916/3755/21.

Ухвалою суду від 26.04.2024 постановлено здійснити проведення судового засідання на 01.05.2024 об 11:40 год. в режимі відеоконференції через Електронний кабінет Електронного суду (http://cabinet.court.gov.ua).

30.04.2024 на адресу суду надійшли заперечення відповідача /вх. № 17538/24/ на скаргу на дії державного виконавця, в яких відповідач просить відмовити у її задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що на даний час ТОВ «Болградзаготзерно» є лише користувачем частини майнового комплексу розташованого за адресою Болградський район, с. Залізнічне, вул. Болградська, 1 на підставі договору користування №12/01-23 від 29.05.2023, згідно умов договору ТОВ «Болградзаготзерно» не є користувачем та не є власником частини майнового комплексу, до складу якого входить під`їзна колія. У зв`язку із чим, виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.07.2023 № 916/3755/21 з усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном - верхня будова під`їзної колії №15 ст. Болград шляхом допуску працівників, техніки та обладнання Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до майна - верхня будова під`їзної колії №15 ст. Болград для його демонтажу, не вбачається можливим.

Відповідач вказує, що 16.02.2024 між ТОВ «Бікар» та Болградською міською радою Одеської області було укладено договір оренди землі № 173/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Бікар» було передано в оренду земельну ділянку для розрішення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером :02:002:0193, яка розташована за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Залізничне, вул. Болградська, 1. Із змісту кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0193 вбачається, що цілісний майновий комплекс ТОВ «Бікар» знаходиться на даній земельній ділянці, яка передано в оренду ТОВ «Бікар», а не на земельній ділянці, яка знаходиться на праві постійного користування у АТ "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця".

Відповідач вказує, що він не може чинити перешкоди у користуванні майном, доступу до якого не має та яке не знаходиться у його користуванні.

У судовому засіданні 01.05.2024 судом з`ясовано, що державний виконавець направив матеріали виконавчого провадження, які на час судового засідання до суду не надійшли. Враховуючи викладене, суд постановив протокольні ухвали про розгляд скарги протягом розумного строку та про відкладення судового засідання на 15.05.2024 о 13:45 год.

01.05.2024 вже після судового засідання на адресу суду від Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла копія виконавчого провадження ВП 73703727 /вх. № 17731/24/.

13.05.2024 на адресу суду надійшов відзив Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) /вх. № 19159/24/ на скаргу позивача, в державний виконавець просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень державний виконавець вказує, у ході виконавчих дій встановлено, що боржник не може особисто вчинити дії, передбачені рішенням суду, оскільки допуск до верхньої під`їзної колії № 15 ст. Болград надається іншою особою ТОВ «Бікар». У зв`язку із тим, що боржник не перешкоджає у користуванні та розпорядженні майном, державним виконавцем на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Третя особа до судового засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, причини неявки невідомі.

Державний виконавець у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи в частині скарги на дії та бездіяльність державного виконавця, вислухавши представників сторін та державного виконавця, господарський суд зазначає наступне.

Як встановлено судом 06.07.2023 господарським судом на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 видано наказ про зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «Болградзаготзерно» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном верхня будова під`їзної колії №15 ст. Болград шляхом допуску працівників, техніки та обладнання Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до майна верхня будова під`їзної колії №15 ст. Болград для його демонтажу.

Постановою Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.01.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП 73703727 було відкрито виконавче провадження з виконання наказу №916/3755/21 від 06.07.2023.

10.04.2024 Ізмаїльським відділом державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 73703727. У постанові вказано, що боржник не перешкоджає у користуванні та розпорядженні майном верхньої будови під`їзної колії № 15 ст. Болград, про що свідчить пояснення боржника за вих. № 05/02-1 від 19.02.2024 та заява ТОВ «Бікар» за вих. № 01/04-1 від 09.04.2024, на території якого знаходиться вищевказана під`їзна колія.

Судом досліджено копію виконавчого провадження ВП 73703727, наданого Ізмаїльським відділом державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконання ухвали суду.

Так, судом встановлено, що ТОВ Болградзаготзерно листом вих. № 05/02-1 від 19.02.2024 повідомив орган виконавчої служби, що товариство не є власником та користувачем частини майнового комплексу, до складу якого входить під`їзна колія. Для отримання дозволу на допуск працівників, техніки та обладнання регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на територію майнового комплексу необхідно звернутися до власника майнового комплексу. У зв`язку із чим вважає, що виконання наказу не представляється можливим.

29.05.2023 між ТОВ «Бікар» /користонадавач/ та ТОВ Болградзаготзерно /користувач/ укладено договір № 12/01-23, за умовами якого користонадавач зобов`язується передати користувачеві право користування і експлуатації частини майна, що перебуває в єдиному комплексі частини нерухомого майна, розташоване за адресою: Одеська обл., Болградський р., с. Залізнічне, вул. Болградська, 1.

ТОВ «Бікар» листом вих. № 01/04-1 від 09.04.2024 повідомив орган виконавчої служби, що на даний час ТОВ Болградзаготзерно є лише користувачем частини майнового комплексу, розташованого за адресою: Одеська обл., Болградський р., с. Залізнічне, вул. Болградська, 1, до складу якої не входить під`їзна колія. Повноваження щодо допуску будь-яких осіб на частину території майнового комплексу «Болградський КХП», на якій знаходиться під`їзна колія, ТОВ Болградзаготзерно не надавалися. Режим допуску на територію об`єкту встановлюється власником майнового комплексу.

Разом із тим, судом встановлено, що у постанові Верховного Суду від 13.09.2023, якою залишено без змін постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 у справі № 916/3755/21, зазначено: «як встановлено господарським судом апеляційної інстанції на підставі поданих сторонами доказів, саме відповідач, який використовує ЦМК, чинив перешкоди позивачу в реалізації ним повноважень розпорядження та користування вказаним майном, зокрема, щодо недопуску представників позивача до спірного майна.».

Суд зауважує, що як і постанова Південно-західного апеляційного господарського суду у даній справі /22.06.2023/, так і постанова Верховного Суду /13.09.2023/ прийняті після укладання 29.05.2023 між ТОВ «Бікар» /користонадавач/ та ТОВ Болградзаготзерно /користувач/ укладено договір № 12/01-23. При цьому, саме у ході апеляційного провадження до участі у справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - ТОВ Сільськогосподарське підприємство Бікар.

Таким чином при прийнятті постанов апеляційної та касаційної інстанції вже мали місце обставини укладання договору № 12/01-23 від 29.05.2023.

Згідно зі ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, що входять до складу колегії). Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 340 ГПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За правилами ч. 1 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Приписами ч. ч. 1, 5 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність скарги акціонерного товариства Українська залізниця на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-679/24 від 23.04.2024/ у справі № 916/3755/21. Оскільки постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 у справі № 916/3755/21, яку залишено без змін постановою Верховного Суду від 13.09.2023, на підставі поданих сторонами доказів встановлено, що саме відповідач, який використовує ЦМК, чинив перешкоди позивачу в реалізації ним повноважень розпорядження та користування вказаним майном, зокрема, щодо недопуску представників позивача до спірного майна. Відтак не знайшли свого підтвердження доводи відповідача та органу виконавчої служби щодо неможливості виконання наказу внаслідок того, що товариство не є власником та користувачем частини майнового комплексу, до складу якого входить під`їзна колія. У зв`язку із чим, скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 74, 234-235, 254-255, 339-345 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу акціонерного товариства Українська залізниця на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-679/24 від 23.04.2024/ у справі № 916/3755/21 задовольнити.

2. Визнати неправомірною (незаконною) та скасувати постанову Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.04.2024 про закінчення виконавчого провадження року ВП 73703727 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.07.2023 № 916/3755/21.

3. Зобов`язати заступника начальника Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артема Дмитровича відновити виконавче провадження 73703727 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.07.2023 № 916/3755/21.

Ухвала складена та підписана 17.05.2024.

Ухвала набрала законної 15.05.2024 та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя Н.Д. Петренко