СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

21 травня 2024 року м. Харків Справа № 917/1748/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №861) на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.02.2024 у справі №917/1748/23

за позовною заявою ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро перемога", вул. Миру, буд. 2/1, с. Гиряві Ісківці, Миргородський р-н, Полтавська обл., 37223

про визнання недійсним рішення за протоколом № 33/22 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро перемога" від 20.09.2022 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.02.2024 у справі №917/1748/23 (суддя Ківшик О.В.) позов задоволено; визнано недійсним рішення за протоколом №33/22 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро перемога" від 20.09.2022; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро перемога" на користь ОСОБА_2 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси або обов`язки, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 29.02.2024 у справі №917/1748/23 та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2024 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. №861) на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.02.2024 у справі №917/1748/23; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 21.05.2024.

23.04.2024 від представника ОСОБА_2 адвоката Сови В.В. надійшла заява, в якій вона просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. а також розглядати справу без її участі.

30.04.2024 від ТОВ "Агро перемога" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, а також просив розглянути справу без участі представника ТОВ "Агро перемога".

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_3 , яка входила до складу суду, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., Білоусова Я.О.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча були повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про закриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення

Згідно із частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Зазначеною правовою нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено питання про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Водночас судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Доведення цих обставин покладено на скаржників, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №921/730/13-г/3, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №904/897/19, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №910/9016/16, від 21.07.2020 у справі №914/1971/18.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статей 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Наведений висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №62/112 та у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 у справі №925/1600/16.

Якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він є учасником ТОВ "Агро перемога" та має частку у статутному капіталі товариства у розмірі 10%, був учасником товариства станом на 20.09.2022, приймав участь у прийнятті рішення, яке оформлено протоколом №33/22 від 20.09.2022, а протокол №33/22 від 20.09.2022 підписано ним у якості секретаря зборів. Отже, на думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції оскаржуваним рішенням поставив під сумнів зафіксовані у протоколі рішення, чим вирішив питання про його права, інтереси та обов`язки. При цьому, за твердженням заявника апеляційної скарги, суд першої інстанції безпідставно не залучив його до участі у справі в якості третьої особи.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 щодо "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, інтересів та (або) обов`язків, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує скаржник, було реальним, стосувалося індивідуально виражених прав або інтересів.

Вирішення судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки, особи, не залученої до участі у справі, буде мати місце, якщо такі права, інтереси та (або) обов`язки, особи виникають саме із оскарженого судового рішення, а не із інших юридичних фактів, з яких виходив суд, приймаючи своє рішення.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 у справі №910/12807/16 зазначив, що учасниками судового процесу у спорах про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичних осіб з підстав недотримання вимог закону та/або установчих документів під час їх скликання та проведення є учасник (учасники) або акціонер (акціонери), права яких на участь у загальних зборах було порушено, та юридична особа. Оскільки результат вирішення спору залежить лише від встановлення судом наявності та ступеня порушень прав позивача (позивачів) під час скликання та проведення загальних зборів, залучення інших учасників (акціонерів) товариства або осіб, з якими на підставі спірних рішень товариство вступило у правовідносини, не вимагається.

Колегія суддів зазначає, що зміст оскаржуваного рішення (його мотивувальна та резолютивна частина) не містить будь яких висновків, суджень або посилань суду на права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 , як учасника ТОВ "Агро перемога", а в резолютивній частині рішення суду не йдеться про порушення безпосередньо прав, інтересів та обов`язків такої особи.

При цьому, оскільки предметом розгляду у даній справі є вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агро перемога" від 20.09.2022, оформленого протоколом № 33/22 від 20.09.2022, з підстав порушення його прав, як учасника товариства, яке полягає у неповідомленні позивача про проведення та фактичному проведенні 20.09.2022 загальних зборів учасників товариства за його відсутності, результат вирішення даної справи залежить лише від встановлення судом наявності та ступеня порушень прав позивача, як учасника товариства, під час скликання та проведення загальних зборів, залучення ОСОБА_1 , як іншого учасника товариства, не є обов`язковим під час вирішення даного спору. При цьому саме товариство, яке є належним відповідачем, має доводити доказами обставини належного повідомлення позивача про спірні збори. В свою чергу ОСОБА_1 не є представником ТОВ "Агро перемога" та не звертається в інтересах товариства.

Колегія суддів звертає увагу, що у корпоративних спорах про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичних осіб з підстав недотримання вимог закону та/або установчих документів під час їх скликання та проведення коло сторін обмежено лише учасником (учасниками) права яких на участь у загальних зборах було порушено, та юридичною особою і як наслідок встановлено процесуальні обмеження доступу до суду інших учасників юридичної особи.

Такі процесуальні обмеження можуть вважатися законними і такими, що переслідують легітимну мету, оскільки спрямовані на забезпечення належного відправлення правосуддя, правової визначеності та захист прав всіх учасників юридичної особи, зважаючи на те, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що проникнення за "корпоративну завісу" або нехтування правосуб`єктністю компанії може буде виправданим лише за виключних обставин, зокрема, якщо точно встановлено, що компанія не може звернутися до конвенційних установ через органи, утворені згідно з її статутом, або, у випадку ліквідації, через її ліквідаторів (див. рішення у справі "Агротексім та інші проти Греції" (Agrotexim and Others v. Greece), від 24 жовтня 1995 року, пункт 66, Серії А № 330-A). Таким чином, ЄСПЛ дійшов висновку, що за звичайних обставин акціонер (навіть мажоритарний) не може звертатися до суду в інтересах банку.

Проте, в даному випадку учасник товариства звертається у власних інтересах, а не в інтересах товариства та не зазначає при цьому про наявність виключних обставин, а суд таких обставин також не вбачає.

За таких обставин колегія суддів на підставі п. 3 ст. 264 ГПК України дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. №861) на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.02.2024 у справі №917/1748/23, оскільки вказаним судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки згаданої особи не вирішувалося.

Керуючись статтями 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. №861) на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.02.2024 у справі №917/1748/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок і строки її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.О. Фоміна