ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м.Харків Справа № 913/91/24

Провадження № 4/913/91/24

Господарський суд Луганської області у складі судді Ірини ГОЛЕНКО, розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 07.03.2024

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ

до відповідача - Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 150506 грн 28 коп.

Без виклику (повідомлення) сторін,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до Господарського суду Луганської області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021 в загальній сумі 150506 грн 28 коп., з яких: 84757 грн 77 коп. - основна заборгованість, 32636 грн 66 коп. - пеня, 4391 грн 09 коп. - 3% річних, 28720 грн 76 коп. - інфляційні втрати.

Заявник обґрунтовує позовні вимоги порушенням відповідачем договірних зобов`язань зі своєчасної та повної оплати вартості поставленого природного газу.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.03.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Голенко І.П.

Господарський суд Луганської області ухвалою від 13.03.2024 залишив позовну заяву ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» без руху та встановив строк для їх усунення.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви суд ухвалою від 25.03.2024 відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, а також встановив сторонам строки для подання процесуальних заяв по суті.

Ухвала суду від 25.03.2024 надсилалась позивачу та його представнику в їх електронні кабінети підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» та отримана ними 25.03.2024 о 13 год. 36 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідач не мав електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», тому суд повідомив його про розгляд справи шляхом передання телефонограми від 25.03.2024 за номером телефону НОМЕР_1 .

Телефонограму прийняла заступник генерального директора КНП ЛОР «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» Михайлюченко Лідія Борисівна, яка повідомила адресу фактичного місцезнаходження відповідача, куди можна направляти поштову кореспонденцію: 19601, Черкаська область, Черкаський район, с. Геронимівка, вул. Диспансерна, 1.

Ухвала суду від 25.03.2024 була надіслана відповідачу за вищезазначеною адресою, яка була отримана ним 02.04.2024, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була доставлена 25.03.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Крім того, суд розміщував відповідне повідомлення на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі «Інше - Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях»), враховуючи Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року № 1364.

17.04.2024 до суду від відповідача надійшов відзив № 177 від 09.04.2024 на позовну заяву, яким проти позову заперечує та зазначає, що до цього часу позивач свої зобов`язання відповідно до п. 3.5.1 договору не виконав та завірену належним чином копію акту відповідачу не надав. Електронні копії актів, які надані разом з позовом, не надавалися відповідачу раніше та не відповідають фактичним показникам комерційного вузла обліку, який на цей час знаходиться на непідконтрольній території України, що унеможливлює перевірку. Роздруківка з екрану комп`ютера, з якої вбачається, що акти були направлені на електронну пошту відповідача, не є допустимим доказом направлення завіреної належним чином копії акту надання послуг у відповідності до вимог п. 3.5.1 договору.

У розрахунку суми основного боргу позивачем була допущена помилка в колонці фактичної оплати, що призвело до помилкових розрахунків про утворення боргу в сумі 1771 грн 27 коп. та нарахування пені, 3% річних та інфляційних нарахувань. Таким чином, у відповідача відсутній борг за січень 2022 року.

Ураховуючи, що позивачем акт приймання-передачі та рахунок за постачання природного газу за лютий 2022 року не було надано, відповідач вважає позов необґрунтованим.

19.04.2024 позивач подав через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» відповідь на відзив, у якій зазначає про підтвердження отримання коштів від відповідача за листопад-грудень 2021 року та січень 2022 року в сумі 297577,61 грн. Зазначає, що оплата за переданий у власність природний газ здійснювалась відповідачем на підставі актів, які направлялись на його електронну адресу і заперечень у зв`язку з цим не виникало і не надходило і оплата відповідачем здійснювалась. Відповідач не заперечує факту отримання газу у лютому 2022 року. У відповідності до п. 2.3. договору відповідач був включений до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС. Таким чином, враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС, щодо остаточних відборів природного газу, які у вигляді прінтскрінів відповідач, при бажанні, через свій особистий кабінет мав можливість встановити, в якому об`ємі і який постачальник поставив природний газ і самостійно здійснити розрахунок вартості переданого товару.

Згідно із ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

01.01.2021 Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» підписало заяви-приєднання 094201RBN4AB011, 094201RBN4DB011 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), якими приєдналося до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.

Згідно цих заяв-приєднань оператором ГРМ є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», КНП ЛОР «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» присвоєно EIC-код як суб`єкта ринку природного газу 56XS00001RBN400G.

02.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» EIC-код 56Х10Х (далі - позивач, постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» EIC-код 56XS00001RBN400G (далі - відповідач, споживач) укладено договір постачання природного газу № 11-1007/21-БО-Т, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 55,299 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (тис.куб. метрів): листопад 2021 року - 7,045, грудень 2021 року - 4,335, січень 2022 року - 7,050, лютий 2022 року - 6,353, березень 2022 року - 6,157, квітень 2022 року - 4,128, травень 2022 року - 0,016, червень 2022 року - 0,018, липень 2022 року - 0,078, серпень 2022 року - 0,092, вересень 2022 року - 0,894, жовтень 2022 року - 1,565, листопад 2022 року - 7,546, грудень 2022 року - 10,022.

Згідно з п. 2.3 договору підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на офіційній платформі оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Умовами договору передбачено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі (п. 3.1 договору).

У п. 3.5 договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п. 3.5.1 договору).

Відповідно до п. 3.5.2 договору на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Згідно з п. 3.5.3 договору споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У п. 3.5.4 договору передбачено, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до пункту 3.5.1 цього договору, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ - 13658,42 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 135,576 грн, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16554,00 грн (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору загальна вартість цього договору на дату укладання становить 762849,71 грн, крім того ПДВ - 152569,94 грн, разом з ПДВ - 915419,65 грн.

Згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов пп. 3.5.4 п. 3.5 цього договору.

Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим (п. 5.2 договору).

У п. 5.3 договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 цього договору.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати споживачем 100% вартості природного газу, замовленого за попередній розрахунковий період, та 100% оплати вартості фактичного переданого природного газу у попередні розрахункові періоди.

Споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором (пп. 4 п. 6.2 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

Згідно з п. 7.2 договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У п. 13.1 договору передбачено, що даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Договір постачання природного газу № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021 підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

20.12.2021 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та КНП ЛОР «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» укладено додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021, в якій виклали п. 2.1 договору в наступній редакції: « 2.1. Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 55,299 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (тис.куб.метрів): листопад 2021 року - 3,447, грудень 2021 року - 7,933, січень 2022 року - 7,050, лютий 2022 року - 6,353, березень 2022 року - 6,157, квітень 2022 року - 4,128, травень 2022 року - 0,016, червень 2022 року - 0,018, липень 2022 року - 0,078, серпень 2022 року - 0,092, вересень 2022 року - 0,894, жовтень 2022 року - 1,565, листопад 2022 року - 7,546, грудень 2022 року - 10,022.

Решта умов залишаються незмінними і обов`язковими для виконання сторонами.

Додаткова угода № 1 до договору належним чином підписана сторонами та скріплена печатками.

Згідно даних, наданих Оператором ГТС «Луганськгаз», остаточна алокація відборів споживача з EIC-код 56XS00001RBN400G - КНП ЛОР «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» у листопаді 2021 року становить 3447,00, у грудні 2021 року - 8040,00, у січні 2022 року - 6596,18, у лютому 2022 року - 5013,08, що підтверджується скріншотами з Інформаційної платформи Оператора ГТС. Всього - 23096,26.

Як зазначає у позовній заяві позивач, акти приймання - передачі природного газу у період з листопада 2021 року по лютий 2022 року включно в кількості 23,09626 тис. куб. м на загальну суму 382335,38 грн були направлені відповідачу електронною поштою - , яка є офіційною електронною адресою відповідача (роздруківка з ЄДР з зазначенням електронної адреси додана до заяви про усунення недоліків), зокрема, акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 в кількості 8,04000 тис.куб.м на суму 133094,12 грн надіслано 12.01.2022; акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 в кількості 6,59618 тис.куб.м на суму 109193,14 грн надіслано 12.02.2022; акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022 в кількості 5,01308 тис.куб.м на суму 82986,50 грн надіслано 12.02.2022 та 13.03.2022, що підтверджується скріншотами з електронної пошти позивача.

При цьому, позивач не додає до заяви докази направлення акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 в кількості 3,44700 тис. куб. м на суму 57061,62 грн., хоча ця сума не є спірною.

Крім того, позивач також на зазначену адресу направив відповідачу 24.12.2021 рахунок-фактуру № 11-1007/21-БО-Т/12/21 за грудень 2021 року на суму 131322,85 грн й 15.02.2022 рахунок-фактуру № 11-1007/21-БО-Т/Б21 про наявність поточної заборгованості за грудень 2021 року у розмірі 1771, 27 грн, що також підтверджується скріншотами з електронної пошти позивача.

Водночас, відповідач надає акт № 1 приймання-передачі природного газу від 10.12.2022 на суму 57061, 62 грн (за листопад 2021 року), акт № 1 приймання-передачі природного газу від 14.02.2022 на суму 109193,14 грн (за січень 2022 року), які належним чином підписані сторонами договору та скріплені печатками підприємств, а також додає рахунок-фактуру № 11-1007/21-БО-Т/12/21 за грудень 2021 року на суму 131322,85 грн.

На виконання умов договору відповідач сплатив вартість поставленого природного газу на загальну суму 297577 грн 61 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 641 від 22.12.2021 на суму 57061,62 грн з призначенням платежу «оплата за природний газ за листопад 2021 року згідно акту № 1 від 10.12.2021; дог № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021», № 694 від 28.12.2021 на суму 131322,85 грн з призначенням платежу «оплата за природний газ за грудень 2021 року, зг. рах-факт. № 11-1007/21-БО-Т/12/21 від 24.12.2021; дог. № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021», № 32 від 05.08.2022 на суму 109193,14 грн з призначенням платежу «Опл посл. постач. природного газуза січень 2022 р.; зг. акт № 1 від 14.02.2022; дог.№ 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021».

Факт оплати також підтверджується інформацією про надходження коштів за період з 02.11.2021 до 30.08.2023, листом № 16/2-09/43657/2023 від 08.08.2023 АТ «Державний ощадний банк України» з реєстром надходжень коштів від КНП ЛОР «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб».

Позивач вважає, що відповідач здійснив оплату вартості поставленого природного газу частково та не у строк, встановлений договором, тому звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 84757 грн 77 коп., пені в сумі 32636 грн 66 коп. за період з 16.02.2022 до 15.10.2022, 3% річних у сумі 4391 грн 09 коп. за період з 16.02.2022 до 30.06.2023, інфляційних втрат у сумі 28720 грн 76 коп. за період з березня 2022 року до червня 2023 року.

Дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договоромабо актами цивільного законодавстване встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару.

У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Матеріалами справи підтверджено факт укладання договору постачання природного газу № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021 та додаткової угоди № 1 до зазначеного договору.

Факт поставки позивачем природного газу та отримання відповідачем підтверджуються підписаними сторонами договору актами приймання-передачі природного газу № 1 від 10.12.2022 за листопад 2021 року на суму 57061,62 грн, № 1 від 14.02.2022 за січень 2022 року на суму 109193,14 грн. Позивач також виставив відповідачу рахунок-фактуру № 11-1007/21-БО-Т/12/21 за грудень 2021 року на суму 131322,85 грн. Ці докази додані до відзиву на позовну заяву та не спростовані позивачем.

Відповідач здійснив оплату з посиланням у призначенні платежу на підписані сторонами акти, які додані до відзиву. Вказане підтверджується платіжними дорученнями № 641 від 22.12.2021 на суму 57061,62 грн з призначенням платежу «оплата за природний газ за листопад 2021 року згідно акту № 1 від 10.12.2021; дог № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021», № 694 від 28.12.2021 на суму 131322,85 грн з призначенням платежу «оплата за природний газ за грудень 2021 року, зг. рах-факт. № 11-1007/21-БО-Т/12/21 від 24.12.2021; дог. № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021», № 32 від 05.08.2022 на суму 109193,14 грн з призначенням платежу «Опл посл. постач. природного газу за січень 2022 р.; зг. акт № 1 від 14.02.2022; дог. № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021», а також інформацією про надходження коштів за період з 02.11.2021 до 30.08.2023, листом № 16/2-09/43657/2023 від 08.08.2023 АТ «Державний ощадний банк України» з реєстром надходжень коштів від КНП ЛОР «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб».

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами укладеного договору постачальник (позивач) зобов`язується поставити споживачеві (відповідачу) природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 договору).

Згідно із п. 3.1 договору право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

У п. 3.5.2, п. 3.5.3 договору передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до пункту 3.5.1 цього договору, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (п. 3.5.4 договору).

Умови проведення розрахунків передбачено розділом 5 договору. Оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов пп. 3.5.4 п. 3.5 цього договору.

Суд, проаналізувавши умови договору, дійшов висновку, що сторони не передбачили порядок надсилання актів приймання-передачі природного газу електронною поштою.

В матеріалах справи відсутні належні докази направлення відповідачу актів приймання-передачі природного газу, в т. ч. від 31.12.2021 на суму 133094,12 грн за грудень місяць 2021 року (в яку включена сума 1771,27 грн) та від 28.02.2022 на суму 82986,50 грн. за лютий місяць 2022 року засобами поштового зв`язку, як це передбачено договором. Доводи позивача в цій частині суд відхиляє.

Позивач ніяким чином не обґрунтував причини неможливості направлення відповідачу актів приймання-передачі природного газу засобами поштового зв`язку.

Відповідач здійснював оплату за отриманий газ з посиланням на підписані сторонами договору акти, що підтверджується призначеннями платежу у вище перелічених платіжних дорученнях. У зв`язку з чим доводи позивача в цій частині суд також відхиляє.

Крім того, суд звертає увагу на те, що акти, які відправлялися позивачем електронною поштою, відрізняються номером та датою укладання, від тих, що підписані сторонами договору, хоча суми актів співпадають. Пояснень стосовно цього позивач не надав.

Розділ 14 договору містить реквізити сторін, зокрема, адреса електронної пошти позивача - та відповідача - .

В той же час, позивач для відправлення спірних документів використовував електронну пошту відповідача , яка була офіційною електронною поштою Луганського обласного туберкульозного диспансеру до дати припинення - 30.03.2020, а Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» немає такої офіційної електронної пошти, що підтверджується витягами з ЄДРПОУ, зробленими судом.

Позивач для відправлення документів зі своєї сторони також використав іншу електронну пошту, ніж та, яка передбачена розділом 14 договору.

Матеріали справи не містять доказів ділового електронного листування між сторонами спору з використанням електронної пошти, які не передбачені умовами договору.

Зі скріншотів електронної пошти позивача також вбачається, що акт від 31.12.2021 на суму 133094,12 грн, акт від 28.02.2022 на суму 82986,50 грн та інші документи, окрім додаткової угоди до договору, мають дописи «ваше повідомлення готове до надсилання» у розділі «Надіслані», тобто відсутні відмітки про факт надіслання кожного документу.

Доводи позивача про те, що відповідач, при бажанні, через свій особистий кабінет мав можливість встановити, в якому обсязі і який постачальник поставив природний газ, враховуючи дані з Інформаційної платформи, та самостійно здійснити розрахунок вартості переданого товару суд відхиляє у зв`язку з необґрунтованістю. Умовами договору не передбачено такого права та обов`язку споживача (відповідача). Дані з інформаційної платформи сторони договору використовують для щоденного моніторингу фактично відібраного споживачем обсягу природного газу, а також для звірки фактичного використаного обсягу газу споживачем (п. 3.4, п. 3.6 договору).

Тому, відсутні правові підстави для стягнення заявленої основної суми заборгованості та, відповідно, для нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду (п. 4 ст. 236 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 зазначила, що термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

Посилання позивача на постанову Верховного суду від 29.04.2020 у справі № 915/641/19 є некоректною, оскільки не є справою з подібними правовідносинами у справі № 913/91/24 ні по суб`єктному, ні по об`єктному, ні за змістовним критерієм. Крім того, у справі № 915/641/19 факт отримання товару підтверджено підписаними обома сторонами накладними, як це передбачено договором. У цій справі, що розглядається, умови для оплати не залежать від факту виставлення рахунку, зовсім різні договірні умови для сторін та фактичні обставини між зазначеними справами.

Не заперечення відповідачем проти факту отримання природного газу, як це відмічає позивач у відповіді на відзив, не звільняє останнього від обов`язку скласти належним чином у письмовій формі оригінали актів приймання-передачі природного газу та надіслати їх засобами поштового зв`язку для підписання, для того щоб у разі неповернення цих актів у позивача були правові підстави для нарахування заявлених до стягнення сум.

Суд звертає увагу відповідача, що за спірним договором споживачем є Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб». Тому відповідач у відзиві помилково послався на п. 3.5.1 договору, оскільки обов`язок передбачений п. 3.5.1 договору стосується саме відповідача.

Крім того, оцінюючи доводи в контексті допустимості/недопустимості доказу, Верховний Суд виходить з того, що недопустимість і неналежність є різними поняттями. Така позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 910/2328/21.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до статті 86 ГПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За приписами статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Отже, недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно, тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17, від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19.

Ураховуючи викладене вище, позовні вимоги є необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається позивача.

Враховуючи розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд ухвалює та підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76, 86, 91, 96, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України, та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано - 22.05.2024.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО