РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2024Справа № 910/2638/24

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний код 30019775) в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (39420, Полтавська обл., Машівський р-н, с. Базилівщина, вул. Польова,6, ідентифікаційний код 25976423)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай-КООП" (01104, м. Київ, вул. Бастіонна, 5/13, ідентифікаційний код 31113488)

про стягнення 14 813,28 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату, Акціонерного товариства "Укргазвидобування (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.Бі.Ай-КООП» (далі - відповідач) про стягнення 14 813,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання укладеного між сторонами Генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020 та додаткової угоди № 5, позивачем було перераховано на користь відповідача попередню оплату у розмірі 64 890,72 грн за 181 забезпечених страховим захистом транспортних засобів. Відповідачем було частково виконано, обумовлені договором умови, та передано страхових полісів у кількості 144 одиниці на загальну суму 50 077,44 грн, що підтверджується актом приймання-передачі полісів до додаткової угоди № 5. Проте, відповідачем послуги не надані на 37 одиниць наземних транспортних засобів на суму 14 813,28 грн, які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про його право подати відзив на позовну заяву, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала про відкриття провадження у справі Господарського суду міста Києва від 05.03.2024.

Станом на 18.03.2024 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку, із зазначенням: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення від 13.03.2024 про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 05.03.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

19.10.2020 між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (надалі - позивача, страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова група "Ю.Бі.Ай-КООП" (надалі - відповідач, страховик) був укладений генеральний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №405.02.05//УГВ7434/44-20, відповідно до умов якого страховик зобов`язується надати страхувальнику послуги, зазначені в п.1.2. договору, а страхувальник прийняти і оплатити такі послуги (п.1.1. договору).

19.10.2020 між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" та Приватним акціонерним товариством "Страхова група "Ю.Бі.Ай-КООП" було укладено додаткову угоду № 5 до генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020 (надалі - договір).

Пунктами 1.2., 1.3. договору передбачено, що предметом цього договору є майнові інтереси, що не суперечить законодавству України, пов`язані з відшкодуванням страхувальником шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпечених транспортних засобів, перелічених у додатках, які є невід`ємними частинами додаткових угод, підписаних керівниками апарату та філій страхувальника з страховиком, та які є невід`ємними частинами цього договору. З метою забезпечення страховим захистом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальник укладає з страховиком цей договір, який містить підтвердження умов Генерального договору №405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020, і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.1.4. договору кількість забезпечених страховим захистом наземних транспортних засобів становить 181 одиниць наземних транспортних засобів.

Згідно з п.1.5. договору, по факту укладання цього договору, страховиком надаються страхові поліси, на кожний забезпечений страховим захистом транспортний засіб, що оформлюється Актом приймання-передачі полісів.

Ціна цього договору (загальний страховий внесок) становить 64 890,72 грн. (п.3.1 договору).

За умовами п.4.1. договору розрахунок проводиться страхувальником після пред`явлення страховиком рахунку на оплату послуг.

Розрахунок проводиться шляхом попередньої оплати страхового внеску за цим договором протягом 15-ти календарних днів з дати його вступу в дію, відповідно до п.10.1 цього договору та не раніше дати закінчення додаткової угоди до договору страхування за минулий період (п.4.3. договору).

Пунктом 10.1. договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дня підписання сторонами та скріплення його печатками сторін (за наявністю) та вступає в дію 19.10.2020 але не раніше дати закінчення додаткової угоди до договору страхування за минулий період, та діє протягом 365 календарних днів.

На виконання умов договору, позивач на підставі рахунка №00063 від 19.10.2020 перерахував відповідачу попередню оплату в розмірі 64 890,72 грн. за 181 забезпечених страховим захистом транспортних засобів, що підтверджується платіжним дорученням № 343038 від 03.11.2020.

За доводами позивача, відповідачем було частково виконано обумовлені договором умови та передано страхових полісів у кількості 144 одиниць на загальну суму 50 077,44 грн., що підтверджується актом приймання-передачі полісів до додаткової угоди № 5 до генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020.

З огляду на викладене, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду про стягнення з відповідача суми передоплати у розмірі 14 813,28 грн., за не надані послуги на 37 одиниць наземних транспортних засобів.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором страхування.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Як встановлено судом, позивач на виконання умов договору перерахував на користь відповідача попередню оплату у розмірі 64 890,72 грн., за 181 забезпечених страховим захистом транспортних засобів, про що свідчить платіжне доручення № 343038 від 03.11.2020.

Проте відповідач передав позивачу страхових полісів у кількості 144 одиниць на загальну суму 50 077,44 грн., що підтверджується наявними у справі актом приймання-передачі полісів до додаткової угоди № 5 до Генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 405.02.05//УГВ7434/44-20 від 19.10.2020.

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред`явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази виконання відповідачем зобов`язання за договором страхування в частині передачі страхових полісів у кількості 37 одиниць на загальну суму 14 813,28 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача вказаної суми.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів належного виконання ним своїх зобов`язань з поставки товару у повному обсязі або доказів повернення позивачу здійсненої попередньої оплати.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай-КООП" (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 5/13, ідентифікаційний код 31113488) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний код 30019775) в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування"(39420, Полтавська обл., Машівський р-н, с. Базилівщина, вул. Польова,6, ідентифікаційний код 25976423) попередню оплату у розмірі 14 813 грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.05.2024

Суддя Л. Г. Пукшин