РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2024Справа № 910/11243/23

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко - Легких Г. П.,

за участю секретаря - Конон В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/11243/23

За позовом процесуального позивача - Керівника Краматорської окружної прокуратури (84333, м. Краматорськ, вул. Рум`янцева, буд. 4 «а») в інтересах держави в особі:

1) Донецької обласної державної адміністрації, Донецька обласна військова адміністрація (84306, м. Краматорськ, вул. О. Тихого, буд. 6)

2) Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул.. Єжи Гедройця, буд. 5)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Спайс Хаус» (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, 66)

про стягнення 4 974 821, 75 грн

За участі представників сторін:

Прокурор: Дергунов Д. С. - службове посвідчення;

Від позивача-1: Бусел С. Ю. - самопредставництво, наказ №71/0/155-20-к від 25.09.2020, Положення про департамент;

Від позивача-2: не прибув;

Від відповідача: Лук`яненко В. О. - адвокат, ордер серії АІ №1447834 від 24.08.2023.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Краматорської окружної прокуратури (далі - Прокурор, процесуальний позивач) в інтересах держави в особі Донецької обласної державної адміністрації (Донецької обласної військової адміністрації) (позивач-1) та Акціонерного товариства «Українська залізниця» (позивач-2) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спайс Хаус» (відповідач) про стягнення штрафних санкцій та компенсаційних виплат у розмірі 4 974 821,75 грн, з яких: 2 780 213,07 грн - пеня, 1 922 160,89 грн - інфляційні втрати, 272 447,79 грн - три проценти річних, нарахованих на суму попередньої оплати вартості товару, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на постачання продовольчих товарів за бюджетною програмою 3101710 (КЕКВ 2620), затвердженим рішенням правління Укрзалізниці від 12 березня 2022 року.

Також прокурор просить стягнути з відповідача на користь Донецької обласної прокуратури сплачений судовий збір.

21.07.2023 Господарський суд міста Києва залишив позовну заяву без руху, надав позивачу п`яти денний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

31.07.2023 на електронну адресу суду від Керівника Краматорської окружної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, 01.08.2023 зазначене заява надійшла до суду засобами поштового зв`язку та якою Керівника Краматорської окружної прокуратури усуну недоліки, встановлені ухвалою суду від 21.07.2023.

28.08.2023 до суду від відповідача надійшов відзив, в якому також відповідач просив витребувати у позивача-1 докази та залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство аграрної політики та продовольства України.

08.09.2023 до суду від позивача-1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, а також відповідь на відзив.

19.09.2023 до суду від процесуального позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 26.09.2023 суд на місці ухвалив оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 24.10.2023.

29.09.2023 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив процесуального позивача.

13.10.2023 суд ухвалою повідомив учасників справи про зняття з розгляду справи розгляд якої призначений на 24.10.2023 та про визначення нової дати розгляду справи на 07.11.2023.

23.10.2023 до суду від позивача-1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, а також відповідь на заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 07.11.2023 суд на місці ухвалив задовольнити клопотання відповідача, яке викладене у відзиві на позов про витребування у позивача-1 доказів, а саме докази направлення: 29.03.2022 на адресу ТОВ «Спайс Хаус» заявки на постачання товарів від 29.03.2022; 11.04.2022 на адресу ТОВ «Спайс Хаус» претензії від 11.04.2022 №0309/0/451-22/05 та зобов`язати позивача-1 надати суду письмові пояснення із зазначенням причин за яких останній не може подати витребувані судом докази; закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 12.12.2023.

29.11.2023 до суду від позивача-1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції та письмові пояснення на виконання вимог протокольної ухвали суду від 07.11.2023.

У судовому засіданні 12.12.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача, що викладене у відзиві про залучення третьої особи, та на місці ухвалив відкласти судове засідання пор суті на 19.03.2024.

11.03.2024 до суду від позивача-1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 19.03.2024 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні по суті до 23.04.2024.

27.03.2024 до суду від позивача-1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

У судове засідання 23.04.2024 прибув прокурор та представники позивача-1 та відповідача, позивач-2 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши виступ у судових дебатах представників сторін, які підтримали власні доводи та заперечення, що викладені у заявах по суті справи, Господарський суд міста Києва -,

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

На сайті АТ «Укрзалізниця» оприлюднено договір на постачання продовольчих товарів, затверджений рішенням правління від 12.03.2022, витяг з протоколу № Ц-54/29 Ком.т, за бюджетною програмою 3101710 (КЕКВ 2620) (далі - Договір), згідно якого військові адміністрації або центральні органи виконавчої влади (замовники), АТ «Укрзалізниця» (платник) та юридична особа або фізична особа-підприємець, яка здійснила акцепт (прийняття) умов цього Договору шляхом приєднання до його умов (постачальник), укладають договір на постачання продовольчих товарів для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони з метою задоволення нагальних потреб функціонування держави.

Пунктом 11.2 Договору визначено, що відповідно до умов статті 634 ЦК України цей Договір є договором приєднання і може бути укладений лише шляхом приєднання замовника та постачальника до всіх умов Договору в цілому.

Доказом повного та беззаперечного прийняття замовником усіх умов цього Договору (акцептом) є факт направлення замовником на адресу постачальника заявки, визначеної пунктом 1.1 цього Договору. Доказом повного та беззаперечного прийняття постачальником всіх умов цього Договору (акцептом) є факт направлення постачальником на адресу замовника письмового повідомлення про прийняття заявки замовника (рахунку на попередню оплату), визначеної пунктом 1.1 цього Договору.

Донецькою обласною державною адміністрацією (Донецькою обласною військовою адміністрацією) (позивач-1) на адресу ТОВ «Спайс Хаус» (відповідач) направлено заявку на постачання товарів № 33 від 29.03.2022: консерви, м`ясопродукти у кількості 170 000,0 банок за адресою доставки: станція Дніпро - Лиски 459900, Код одержувача 8556 філія ЦТЛ для Дніпровської ОДА, /772 на умовах Договору.

У відповідь на зазначену заявку ТОВ «Спайс Хаус» на умовах Договору виставлено рахунок на оплату від 29.03.2022 № 06/03 за постачання продовольчих товарів: кубики консервованої яловичини (Код ДК 021:20-5) у кількості 34 000 штук за ціною - 177,13 грн, на загальну суму - 6 022 420,00 грн, консервований яловичий фарш (Код ДК 021:20-5) у кількості 136 000 штук за ціною - 177,13 грн, на загальну суму - 24 089 680,00 грн, усього на загальну суму: 30 112 100,00 грн.

Отже, 29.03.2022 між Донецькою обласною державною адміністрацією (Донецькою обласною військовою адміністрацією) (надалі - замовник, позивач-1), АТ «Укрзалізниця» (надалі - платник, позивач-2) з однієі? сторони, та ТОВ «Спаи?с Хаус» (надалі - постачальник, відповідач), з іншоі? сторони укладено договір.

Відтак, постачальник зобов`язувався поставити замовнику консерви, м`ясопродукти у кількості 170 000 банок на загальну суму 30 112 100,00 грн, замовник - прийняти вказаний товар, платник - своєчасно забезпечити оплату за нього на умовах цього Договору.

Згідно п. 2.2. Договору - попередня оплата у розмірі 30 % вартості товару проводиться протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання платником від Міністерства аграрної політики та продовольства України сканованої копії рахунку за формою згідно з додатком 1 до цього Договору, оформленого належним чином та погодженого замовником та Міністерством аграрної політики та продовольства України, за умови наявності бюджетних коштів на поточних рахунках платника.

31.03.2022 платником (позивачем-2) здійснено попередню оплату в розмірі 30% вартості товару на суму 9 033 630, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №455 від 31.03.2022.

Пунктом 5.4 Договору визначено, що товар повинен бути поставлений замовнику протягом 2 календарних днів з моменту отримання постачальником попередньої? оплати, якщо інше не узгоджено сторонами додатково.

Отже, з урахуванням здійсненої платником 31.03.2022 попередньої? оплати поставка товару відповідачем мала відбутись у строк до 02.04.2022 включно, однак відповідачем зобов?язання з поставки товару не виконано.

Згідно п. 6.1. Договору - у разі затримки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує на зазначений у цьому Договорів рахунок платника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожен день затримки.

Замовником листами за № 309/0/151-22/05 від 11.04.2022 та № 319/0/151-22/05 від 15.06.2022 направлено на адресу відповідача претензії? із вимогою поставки товару протягом 2 календарних днів з моменту отримання відповідної? претензії?. У разі неможливості здійснення поставки товару, відповідачу запропоновано повернути на зазначений? в договорі рахунок платника суму попередньої? оплати в розмірі 30 % вартості товару, що складає 9 033 630, 00 грн. та сплатити пеню в розмірі подвійної? облікової? ставки Національного банку України від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Згідно з відповіддю відповідача за № 22/06 від 22.03.2022 товар згідно із заявкою змовника закуплено та поставлено на територію України, однак при виконанні митних формальностей з оформлення товару у вільний? обіг на території? України виникли проблеми, пов`язані з неузгодженістю форм певних супровідних документів ЗЕД, отриманих від відправника вантажу.

11.07.2022, враховуючи порушення постачальником вимог договору щодо поставки товару в обумовлений? договором термін, керуючись п. 6.3. договору, замовником на адресу постачальника та платника листом за №361/0/150-22/05 від 11.07.2022 направлено повідомлення про розірвання договору. Відтак, Договір достроково розірвано з 16.07.2022.

У зв`язку зі вище встановленим, позивач просить стягнути з відповідача пеню за затримку поставки товару на суму 30 112 100, 00 грн за період з 03.04.2022 по 15.07.2022 у розмірі 2 780 213, 07 грн.

Пунктом 6.8. Договору визначено, що постачальник зобов`язаний у разі не здійснення ним поставки товару з будь-яких причин повернути отриманий ним відповідно до умов цього Договору авансовий платіж не пізніше, ніж протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту, коли мала бути здійснена поставка.

31.03.2023 відповідачем частково повернуто позивачу-2 суму попередньої оплати в розмірі 3 544 232, 35 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2 від 31.03.2023. Стягнення решти суми попередньої оплати у розмірі 5 489 397, 65 грн. було предметом розгляду в межах справи №910/2120/23.

Прокурор стверджує, що фактично відповідач з 09.04.2022 протиправно користується попередньою оплатою у розмірі 9 033 630, 00 грн, а відтак у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача за період прострочення з 09.04.2022 по 17.04.2023 інфляційні втрати у розмірі 1 922 160, 89 грн та 3 % річних у розмірі 272 447, 79 грн.

2. Предмет позову.

Предметом позову є матеріально правові вимоги прокурора в інтересах позивачів про стягнення з відповідача на користь позивача-2, як платника, 4 974 821, 75 грн, з яких 2 780 213, 07 грн пені у порядку п. 6.1. Договору за затримку поставки товару за період з 03.04.2022 по 15.07.2022, 1 922 160, 89 грн інфляційних втрат та 272 447, 79 грн 3 % річних у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за період прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення попередньої оплати з 09.04.2022 по 17.04.2023.

3. Доводи прокурора та позивачів щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару, що стало підставою для нарахування пені, а також подальших грошових зобов`язань з повернення суми попередньої оплати, що стало підставою для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

Позивач-1 у відповіді на відзив навів наступні доводи:

(1) факти направлення позивачем-1 заявки на адресу відповідача, виставлення відповідачем у відповідь на заявку позивача-1 рахунку та відповідно укладення Договору між позивачами та відповідачем, невиконання зобов`язання відповідача щодо поставки товару та виникнення зобов`язання з повернення суми попередньої оплати з 03.04.2022 встановлено рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/2120/23 від 18.07.2023, що набрало законної сили 15.08.2023;

(2) у зв`язку з тим, що Договір було достроково розірвано позивачем-1 на підставі п. 6.3. Договору з 16.07.2023, то пеня підлягає нарахуванню у порядку п. 6.1. Договору за період часу з 03.04.2022 (день, що є наступним за останнім днем, в який зобов`язання з поставки товару мало бути виконане) по 15.07.2022 (день, що передує дню, в який припинено зобов`язання щодо поставки товару). Таким чином, розрахунок пені за кожен день затримки поставки товару до моменту розірвання договору, що наведений у позові є обґрунтованим;

(3) в силу п. 6.8. Договору попередня оплата повинна була бути повернута у строк до 08.04.2022 включно. При цьому, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення. Отже, наведений у позові розрахунок 3 % річних та інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення авансу є обґрунтованим;

Прокурор у відповіді на відзив також звертає увагу на преюдиційне значення рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/2120/23 від 18.07.2023, що набрало законної сили 15.08.2023 та зазначає про обґрунтованість визначених ним у позові періодів нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Позивач-2 власної позиції щодо суті позовних вимог в письмовому вигляді не надав.

4. Заперечення відповідача щодо суті позовних вимог.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначає наступне:

(1) відповідач належним чином виконав умови Договору, але у зв`язку з відмовою митних органів України здійснювати розмитнення товару, який ввозився на виконання постанови КМУ №328 від 20.03.2022, не зміг розмитнити та передати товар, який призначався в тому числі і для позивача-1, та був належної якості;

(2) з квітня 2022 по грудень 2022 відповідач ніс додаткові витрати, пов`язані з утриманням товарів, що фактично паралізувало господарську діяльність товариства. В подальшому, 31.03.2023 відповідач повернув позивачу-2 частину попередньої оплати, але з 05.04.2023 рахунки відповідача арештовані на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2023 у межах справи №761/11443/23;

(3) відповідач підтверджує отримання від позивача повідомлення від 11.07.2022 про дострокове розірвання Договору, який вважається розірваним із 16.07.2022;

(4) відповідач заперечує факт отримання від позивача-1 заявки на постачання товарів від 29.03.2022 №33, а відтак і факт укладення Договору сторонами;

(5) на думку відповідача, прокурор не вірно обраховує у позові періоди нарахування пені, 3 % річних та інфляції. Зобов`язання щодо поставки товарів та щодо повернення попередньої оплати є взаємовиключними. Так, зобов`язання щодо поставки товару існувало з 03.04.2022 і припинилося 08.04.2022, а починаючи з 09.04.2022 у відповідача настав обов`язок з повернення авансу. Таким чином, нарахування пені за затримку поставки товару може бути здійснено за період з 03.04.2022 по 08.04.2022, а за прострочення зобов`язання щодо повернення авансу з 09.04.2022 по 04.04.2023, оскільки, з 05.04.2023 рахунки відповідача є заблоковані.

(6) відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій (пені) до 0.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи наявні підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивачів?

- чи існують преюдиційні факти стосовно укладення договору, виконання відповідачем обов`язку з поставки товару та повернення авансу, а зокрема, коли саме настали строки виконання таких зобов`язань?

- відтак, чи наявні підстави для стягнення з відповідача пені за порушення строків поставки товару та 3 % річних, інфляції та порушення строку повернення попередньої оплати, за які періоди та у якому розмірі?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Підстави представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано положеннями ГПК України та статтею 23 Законом України "Про прокуратуру".

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 3 ст. 4 ГПК України).

До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами (ч. 3 ст. 53 ГПК України).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 4 ст. 53 ГПК України).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Отже, аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган;

2) у разі відсутності такого органу.

Обґрунтовуючи підстави для представництва інтересів позивача-1 (Донецька обласна військова адміністрація (Донецька обласна державна адміністрація)) та позивача-2 (АТ «Укрзалізниця») прокурор зазначає, що позивач-1 є органом державної влади, уповноваженим на захист державних інтересів у спірних правовідносинах, а позивачу-2 в свою чергу було делеговано державою владні повноваження щодо перерахування бюджетних коштів.

Так, зокрема, пунктом 3 Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, що затверджений постановою КМУ №528 від 03.05.2022 (надалі - Порядок) передбачено, що використання субвенції здійснюється з дотриманням умов тристоронніх договорів, замовниками за якими є обласні, Київська міська військові адміністрації, а платником за грошовими зобов`язаннями замовників за договорами - АТ "Українська залізниця".

Субвенція надається шляхом її перерахування Мінінфраструктури на рахунок Укрзалізниці, відкритий в державному банку, з подальшим спрямуванням Укрзалізницею на оплату грошових зобов`язань замовників перед постачальниками товарів (виконавцями робіт або надавачами послуг) відповідно до укладених договорів та рахунків постачальників товарів (виконавців робіт або надавачів послуг) за договорами (п. 4 Порядку).

Кошти, використані Укрзалізницею для здійснення оплати за договорами, є субвенцією, що передана з державного бюджету до місцевих бюджетів, та коштами місцевих бюджетів, що передані розпорядникам субвенції, від розпорядників субвенції постачальникам товарів (виконавцям робіт або надавачам послуг), у сумі такого платежу (п. 5 Порядку).

Підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом є порушення економічних інтересів держави внаслідок невиконання зобов?язання щодо погашення заборгованості за договором на постачання продовольчих товарів та повернення суми авансу з боку ТОВ «Спаи?с Хаус».

Отже, у зазначеному випадку існують підстави для захисту порушених інтересів держави органами прокуратури.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

В матеріалах справи міститься лист позивача-1 №0.1/24-1301/4-23 від 18.04.2023 в якому останній повідомив Краматорську окружну прокуратуру про відсутність коштів для сплати судового збору, та у зв`язку з цим, про неможливість самостійного звернення до суду з відповідним позовом до відповідача про стягнення пені, 3 % річних та інфляції.

Також, в матеріалах справи міститься лист позивача-2 №Ц-7-88/3071-22 від 29.12.2022 про відсутність підстав у АТ «Укрзалізниця» для звернення до суду з відповідним позовом, оскільки, останній, є лише платником бюджетних коштів за субвенціями з державного бюджету, а не безпосередньо самим замовником товару.

При цьому, суд наголошує, що прокурор звертався до позивачів з повідомленнями про представництво інтересів держави №53-1734вих-23 та №53-1733вих-23 від 25.05.2023. Отже, позивачі обізнані про порушення інтересів держави, однак самостійно до суду з метою вирішення даного спору не зверталися.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у даній справі законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивачів (в частині використання бюджетних коштів).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 ЦК України).

Відповідач стверджує, що ним не було отримано від позивача-1 заявки на постачання товару №33 від 29.03.2022, а відтак Договір поставки між сторонами не був укладений.

Суд констатує, що питання укладення між сторонами Договору поставки та його виконання досліджувалось господарським судом в межах розгляду справи №910/2120/23.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі №910/2120/23, що набрало законної сили 15.08.2023 було задоволено позов керівника Краматорської окружної прокуратури в повному обсязі та стягнуто з ТОВ «Спайс Хаус» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 5 489 397, 65 грн попередньої оплати сплаченої за Договором на постачання продовольчих товарів, що укладений між сторонами від 29.03.2022.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі №910/2120/23, що набрало законної сили 15.08.2023 має преюдиційне значення при розгляді господарської справи №910/11243/23.

Згідно п. 5.4. Договору - товар повинен бути поставлений замовнику протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання постачальником попередньої оплати, якщо інше не узгоджено сторонами додатково.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі №910/2120/23, встановлено також наступне:

(1) враховуючи дату здійснення позивачем-2 попередньої оплати (9 033 630, 00 грн) 31.03.2022 +2 дні, товар мав бути поставлений до 02.04.2022 включно. Проте, відповідачем поставку товару позивачу-1 здійснено взагалі не було.

(2) 31.03.2023 відповідачем повернуто позивачу-2 суму попередньої оплати в розмірі 3 544 232, 35 грн.

(3) із закінченням строку виконання зобов`язання продавця передати оплачений покупцем товар останньому таке зобов`язання припиняється і відповідно трансформується в зобов`язання з повернення сплаченої покупцем передоплати за його вимогою, і навпаки, із закінченням строку оплати покупцем товару, проданого в кредит, таке зобов`язання припиняється і трансформується в зобов`язання з повернення продавцю відповідного товару.

(4) відтак, враховуючи, що в положеннях ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України закріплено рівнозначні наслідки тотожних за своєю суттю порушень, притримуючись висновків Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постанові від 22.09.2020 у справі №918/631/19, суд дійшов висновку, що в силу приписів ч. 1 ст. 530 та ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України у відповідача виникло зобов`язання повернути суму попередньої оплати (тобто сплатити кошти) з наступного дня після строку поставки товару, тобто з 03.04.2022.

(5) доказів повернення відповідачем позивачу-2 сплачених грошових коштів, матеріали справи №910/2120/23 не містять. Крім цього, відповідач не заперечував, що ним не було поставлено товар та визнав факт наявності у нього боргу на вказану суму попередньої оплати.

З огляду на вище наведене, суд погоджується з процесуальним позивачем та позивачем-1 в частині того, що факти укладення Договору, невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару та виникнення у відповідача послідуючого грошового зобов`язання з повернення суми попередньої оплати є встановленими у рішенні Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 по справі №910/2120/23, що набрало законної сили. Отже, наведені факти не підлягають доказуванню в межах даної справи №910/11243/23.

Згідно п. 6.1. Договору - у разі затримки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує на зазначений у цьому Договорі рахунок платника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача-2 пеню у порядку п. 6.1. Договору з 03.04.2022 (день, що є наступним за останнім днем, в який зобов`язання з поставки товару мало бути виконане) по 15.07.2022 (день, що передує дню, в який, на думку прокурора, припинено зобов`язання щодо поставки товару).

Суд констатує, що дійсно сторонами підтверджено, що листом позивача-1 №261/0/150-22/05 від 11.07.2022 Договір поставки є достроково розірваний з 16.07.2023.

Натомість, суд зазначає, що поняття «строк дії договору» не є тотожним визначенню «строк виконання зобов`язань», а отже припинення строку дії договору не означає припинення зобов`язання за договором, що до прикладу може настати раніше.

Так, у межах розгляду справи №910/2120/23, господарським судом було встановлено преюдиційний факт того, що у відповідача виникло зобов`язання повернути суму попередньої оплати (тобто сплатити кошти) з наступного дня після строку поставки товару, тобто з 03.04.2022. Відповідно з 03.04.2022 зобов`язання відповідача з поставки товару є припиненими.

З огляду на вище зазначене, стягнення з відповідача нарахованої пені за затримку поставки товару за період з 03.04.2022 по 15.07.2022 є безпідставними, оскільки, зобов`язання відповідача щодо поставки товару у вказаний період вже було припиненим та є взаємовиключним щодо зобов`язання з повернення попередньої оплати.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 2 780 213, 07 грн. Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Пунктом 6.8. Договору визначено, що постачальник зобов`язаний у разі не здійснення ним поставки товару з будь-яких причин повернути отриманий ним відповідно до умов цього Договору авансований платіж не пізніше, ніж протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту, коли мала бути здійснена поставка.

З 03.04.2022 у відповідача виникло нове грошове зобов`язання з повернення попередньої оплати у розмірі 9 033 630, 00 грн впродовж 5 (п`яти) банківських днів, тобто до 07.04.2022 включно.

Отже, з 08.04.2022 відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з повернення авансового платежу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму неповернутої попередньої оплати з 09.04.2022 є правомірним.

Заперечення відповідача в частині того, що обрахунок 3 % річних та інфляційних втрат повинен бути проведений по 04.04.2023, оскільки, з 05.04.2023 рахунки відповідача є заблоковані на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2023 у межах справи №761/11443/23 судом відхиляється.

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує наявність судового рішення, яким накладено арешт на рахунки боржника з припиненням грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України сум.

Суд, здійснивши перевірку наведеного у позові розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат за період з 09.04.2022 по 17.04.2023 з урахуванням частково повернутої попередньої оплати (31.03.2023 на суму 3 544 232, 35 грн) за допомогою ІПС «Ліга:Закон» встановив, що з відповідача підлягає стягненню сума інфляційних втрат у розмірі 1 922 160, 89 грн та 3 % річних у розмірі 272 447, 79 грн, як вірно встановлено прокурором у позові.

За розрахунками суду дійсна сума інфляційних втрат, що повинна була б бути стягнута з відповідача становить 1 933 139, 69 грн, проте, з огляду на те, що суд не вправі виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України), то позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі, що визначений позивачем.

З огляду на вище встановлене, суд задовольняє позовні вимоги прокурора частково.

6. Розподіл судових витрат.

Суд встановив, що Донецька обласна прокуратура при подачі позову сплатила судовий збір у розмірі 74 622, 23 грн.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

Таким чином, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та в частині задоволених позовних вимог стягується з відповідача на користь Донецької обласної прокуратури.

Відповідач про понесення будь-яких судових витрат суду не повідомляв.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Керівника Краматорської окружної прокуратури - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спайс Хаус» (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, 66; ідентифікаційний код: 39047127) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул.. Єжи Гедройця, буд. 5, ідентифікаційний код: 40075815) 1 922 160 (один мільйон дев`ятсот двадцять дві тисячі сто шістдесят) грн 89 коп. - інфляційних втрат та 272 447 (двісті сімдесят дві тисячі чотириста сорок сім) грн 79 коп. - 3 % річних у зв`язку з неповерненням попередньої оплати (авансу) за договором постачання продовольчих товарів від 29.03.2022 на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Державний ощадний банк України».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спайс Хаус» (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, 66; ідентифікаційний код: 39047127) на користь Донецької обласної прокуратури судовий збір у розмірі 32 919 (тридцять дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 08 коп. (реквізити отримувача: , юридична адреса: вул. Університетська, 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, розрахунковий рахунок №UA0016251, Державна казначейська служба України, отримувач - Донецька обласна прокуратура).

4. У задоволенні позову Керівника Краматорської окружної прокуратури в частині стягнення пені у розмірі 2780213, 07 грн - відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.05.2024.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких