РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2024Справа № 910/1879/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Руно" (Волинська обл., Луцький р-н, с. Липини)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.Смарт Трейдинг" (м. Київ)

про стягнення 127 922,44 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід-Руно" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.Смарт Трейдинг" про стягнення 127 922,44 грн заборгованості за надані послуги за договором про надання транспортних послуг №16/05/03 від 07.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

26.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечує проти позову з підстав його необґрунтованості, та заява про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ст. 6 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2024 залишено позовну заяву без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення виявлених недоліків.

13.03.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивач про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2023 продовжено розгляд справи №910/1879/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання).

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2023 між позивачем (Виконавець) та відповідачем (Замовник) було укладено договір №16/05/03 про надання транспортних послуг (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого Виконавець зобов`язався протягом терміну дії договору здійснювати перевезення солі (Товару) спеціальним видом транспорту (автотранспортом), а Замовник зобов`язався сплатити за надані послуги відповідно до умов договору.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що оплата за надані послуги здійснюється не пізніше З (трьох) банківських днів після отримання виставленого Виконавцем акта.

Згідно з п. 1.3. Договору орієнтовна вартість перевезення розраховується у відповідності до діючих на момент перевезення тарифів виконавця на послуги перевезення солі автотранспортом та вказується в актах виконаних робіт.

Як вказує позивач та не заперечує у відзиві відповідач, на виконання умов Договору сторонами 07.03.2023 було укладено 3 Заявки на перевезення:

- від 07.03.2023 (Перевезення автомобілем НОМЕР_2/НОМЕР_3, по маршруту з міста Клайпеда (Литва) до м. Львів. Вартість: 45 євро за тону);

- від 07.03.2023 (Перевезення автомобілем НОМЕР_4/НОМЕР_5, по маршруту з міста Клайпеда (Литва) до м. Львів. Вартість: 45 євро за тону);

- від 05.04.2023 (Перевезення автомобілем НОМЕР_1 /НОМЕР_6, по маршруту з міста Клайпеда (Литва) до м. Львів. Вартість: 42 євро за тону).

На підтвердження виконання означених заявок позивачем додано до матеріалів справи відповідні накладні (CMR).

Як зазначає позивач, відповідачу для оплати наданих послуг було виставлено рахунки на оплату на загальну суму 127 922,44 грн, які було направлено "Новою поштою" (відправлення №7677), на підтвердження чого позивачем також надано специфікацією «Нової пошти» та роздруківку з сайту «Нової Пошти» по відправленню №7677.

Також позивачем було зареєстровано податкові накладні по вищевказаних операціях №62 від 10.03.2023, №63 від 10.03.2023, №81 від 10.04.2023, які накладні прийняті та зареєстровані податковим органом, що підтверджується квитанціями до них.

Проте відповідач свої зобов`язання по оплаті наданих позивачем послуг не виконав, у зв`язку з чим позивач 16.08.2023 направив йому претензію №09/08, яка отримувачем залишена без відповіді та задоволення.

Вказане зумовило звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з постачання товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 906 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідач у відзиві заперечує проти позову, посилаючись на неотримання від позивача рахунків на оплату послуг.

За змістом частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши надані позивачем до матеріалів справи докази, зокрема, специфікацію «Нової пошти» та роздруківку з сайту «Нової Пошти» по відправленню №7677, претензію від 16.08.2023 №09/08 та докази її направлення відповідачу, суд дійшов висновку про те, що твердження позивача про направлення відповідачу рахунків на оплату послуг є обґрунтованими та вірогідними, тож строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих йому послуг є таким, що настав.

Оскільки у матеріалах відсутні докази сплати відповідачем вартості наданих позивачем послуг у розмірі 127 922,44 грн та з огляду на відсутність інших заперечень відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Твердження позивача відповідачем належними доказами не спростовані.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.Смарт Трейдинг" (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, 4Б, офіс 301; ідентифікаційний код 38960764) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Руно" (45601, Волинська обл., Луцький р-н, с. Липини, вул. Кривоноса, 23, кв. 94; ідентифікаційний код 40264629) 127 922 (сто двадцять міс тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн 44 коп. заборгованості та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко