ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2024 р. Справа№ 910/16927/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Козир Т.П.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2024

у справі № 910/16927/23 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА"

про стягнення 67 284, 90 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" (далі - ТОВ "АДМІТАД", позивач, виконавець) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (далі - ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", відповідач, замовник) про стягнення 67 284, 90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з розміщення реклами №UKR_1_01363 від 15.03.2019 (далі - договір) в частині повної та своєчасної оплати наданих у лютому 2022 року послуг на суму 46 799, 64 грн за заявкою №28 від 01.02.2022, у зв`язку з чим і виникла вказана заборгованість, а також обов`язок сплатити на користь позивача 10 116, 42 грн - пені, 8 241,70 грн - інфляційних втрат та 2127, 14 грн -3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі №910/16927/23 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивач стверджуючи про надання послуг за договором у лютому 2022 року на суму 46 799, 64 грн, не надав суду ані заявки замовника, ані акту надання послуг, оформлених належним чином у відповідності з умовами пунктів 2.3., 4.1., 4.4. договору. Разом з тим, 31.03.2022 позивачем у системі електронного документообігу "Вчасно" самостійно було створено та підписано заявку, датовану 01.02.2022, щодо надання відповідачу послуг, однак зазначений електронний документ не містить кваліфікованого електронного підпису замовника. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами як здійснення замовлення так і прийняття послуг за договором у спірний період (Спрацювання контрольного пікселя виконавця. Час життя Post Click Cookie * - 30 днів. Час холду ** - 30 днів) за ціною ліда з ПДВ - 866, 66 грн.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте при недоведеності обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування скарги апелянт вказував на те, що починаючи з березня 2019 року і до кінця лютого 2022 року протягом 36 місяців позивач на постійній та безперервній основі щомісяця надавав відповідачу послуги з розміщення реклами. Жодних повідомлень про припинення або зупинення надання послуг з 01.02.2022 відповідач позивачу не надавав. Послуги за січень 2022 року прийняв та оплатив, відтак у позивача не було жодних підстав не надавати послуги відповідачу в лютому 2022 року. Заявку № 28 від 01.02.2022 та Акт надання послуг № 478 від 23.03.2022 відповідач отримав належним чином на умовах п. 4.4. Договору та 4.2. Додаткової угоди № 2 від 23.11.2021. Жодних відмов і зауважень від відповідача не надходило. Разом з тим скаржник зазначає, що документи отримані відповідачем належним чином, що підтверджується відповідними квитанціями із системи електронного документообігу «Вчасно», які додано до позовної заяви. Також апелянт наголошує, що суд першої інстанції при розгляді справи підійшов до вирішення спору формально і не звернув увагу на той факт, що якщо заявка №28 від 01.02.2022 є недійсною (неукладеною), адже не підписана відповідачем, то чинною має залишатися заявка № 27 з її розміром цін на послуги, які були надані в лютому 2022 року, адже саме заявка № 28 мала припинити дію заявки № 27 і якщо вона неукладена, чинною є заявка № 27.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Козир Т.П.

Скаржником в апеляційній скарзі викладено клопотання про розгляд справи в загальному провадженні з викликом сторін, обґрунтоване необхідністю надати суду апеляційної інстанції пояснення щодо обставин справи та додатково дослідити ряд доказів у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16927/23, відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі №910/16927/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

29.02.2024 матеріали справи № 910/16927/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

У зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. на лікарняному з 04.03.2024, питання щодо подальшого руху вищевказаної апеляційної скарги вирішувалося після виходу судді Козир Т.П. з лікарняного.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі № 910/16927/23; відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" про розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі № 910/16927/23 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі № 910/16927/23 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 29 березня 2024 року.

Відповідач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач зазначає, що зазначені в Акті надання послуг № 478 від 23.03.2022 послуги відповідачем не могли бути замовлені та фактично не отримувалися. Також, відповідач вказує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами як здійснення замовлення так і прийняття послуг за договором у спірний період.

01.04.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій останнім зазначено, що відповідач належним чином прийняв послуги за січень 2022 року, тим самим підтвердив договірні відносини в 2022 році, і не повідомив про припинення або призупинення Договору на наступний місяць - лютий 2022 року, у зв`язку з чим позивач продовжив надавати послуги в лютому 2022 року за незмінним протягом всієї дії Договору технічним завданням.

Згідно з ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 15.03.2019 між ТОВ "АДМІТАД" та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" укладено договір №UKR_1_01363 про надання послуг з розміщення реклами (далі - договір), за умовами пункту 2.1. якого на підставі наданих замовником заявок виконавець в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується надавати замовнику наступні послуги: здійснювати розміщення РІМ замовника в мережі інтернет на веб-сайтах на свій розсуд; здійснювати облік здійснення лідів і надавати замовнику відповідно до умов цього договору статистичні звіти про надання послуг.

У розділі 1 договору сторонами погоджено основні визначення, що використовуються в договорі.

Заявкою є документ, що підписується сторонами відповідним додатком до договору і містить замовлення щодо надання послуг за договором, вимоги, що пред`являються замовником до здійснення лідів, а також визначає інші істотні умови замовлення, в тому числі термін початку надання послуг і ціни (тарифи) на послуги виконавця (п. 1.5. договору).

Лід - виконання користувачем мережі інтернет заздалегідь визначеної замовником дії на веб-сайті замовника, на якому виконавцем розміщений контрольний піксель (запит додаткової інформації, реєстрація на сайті, заповнення анкети тощо). Факт здійснення користувачем ліда визначається за допомогою спеціальних контрольних пікселів, що розміщуються на веб-сторінках обраних замовником веб-сайтів, або за допомогою інших способів інтеграції (PostBack, API/XML та інші) між системою виконавця і базами даних замовника. Характеристики та умови розміщення та виконання лідів визначається сторонами в заявках до договору (п. 1.6. договору).

Параметри здійснення лідів, обсяги і терміни надання послуг і інші істотні умови узгоджуються сторонами в заявках замовника щодо надання послуг (п. 2.2. договору).

За змістом пункту 2.3. договору сторони дійшли згоди, що система управління інтернет-рекламою і аудиту виконавця (статистика) є єдиним джерелом для обліку обсягу наданих послуг за договором. Дані цієї системи будуть використовуватися для визначення обсягів наданих послуг і для розрахунку їх вартості.

Згідно пункту 4.1. договору ціни і тарифи на послуги, що надаються виконавцем за цим договором, сторони визначають в заявках на послуги, в залежності від обраних замовником параметрів і умов здійснення лідів. Підсумкова вартість послуг виконавця за звітний період фіксується в акті надання послуг. Звітним періодом за договором визнається 1 (один) календарний місяць.

За умовами пункту 4.2. договору сплата замовником вартості послуг виконавця проводиться в такому порядку:

- після підписання договору та погодження сторонами об`єму послуг в заявці замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати виставлення рахунку здійснює передоплату у розмірі 100% від суми, вказаної у заявці;

- за звітний період замовник здійснює сплату наданих послуг у розмірі 100% протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати виставлення рахунку.

У пункті 4.4. договору сторони погодили, що виконавець щомісяця, не пізніше 5-ти робочих днів після закінчення календарного місяця надає замовнику акт надання послуг за відповідний календарний місяць. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акту надання послуг зобов`язаний направити виконавцю підписаний акт надання послуг або письмову вмотивовану відмову від його підписання. У разі якщо замовник не виконує цю умову, зобов`язання виконавця перед замовником за даним договором вважаються виконаними в повному обсязі і належним чином, а акт надання послуг - належним чином оформленим. Момент отримання замовником відповідних документів визначається в будь-якому випадку не пізніше 15 календарних днів з дати їх відправки виконавцем рекомендованим листом за адресою, вказаною у договорі.

Додатковою угодою №2 від 23.11.2021 до договору (далі - додаткова угода №2) сторони домовились про те, що починаючи з 23 листопада 2021 р. при виконанні умов договору будуть здійснювати обмін додатковими угодами, додатками, заявками у формі додатків, доповненнями тощо у вигляді електронних документів із застосуванням до них вимог, що встановлені у Законі України "Про електронні довірчі послуги", засобами телекомунікаційного зв`язку за допомогою відповідних систем електронного документообігу, таких як інтернет сервіс "Вчасно". У разі використання сторонами різних систем електронного документообігу або КЕП різних Центів сертифікації ключів - зазначені системи або КЕП повинні мати можливість взаємної роботи та верифікації ключів один з одним (п. 1 додаткової угоди).

Під електронними документами в рамках цього договору сторони домовились вважати - додаткові угоди, додатки, доповнення тощо (п. 2. додаткової угоди).

За умовами пункту 3 додаткової угоди електронні документи в обов`язковому порядку повинні бути підписані за допомогою КЕП, який в свою чергу, має відповідати вимогам, що встановлені у Законі України "Про електронні довірчі послуги". Сторони повинні зберігати електронні документи у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Згідно пункту 4 додаткової угоди сторони домовились встановити наступні умови обміну електронними документами:

Електронний документ вважається отриманим адресатом (стороною договору, якій направлено електронний документ) відповідно до дати та часу отримання, що відображається в системі електронного документообігу адресата. При цьому, адресат повинен направити автору (сторона договору, яка створила та відправила електронним документ) електронного документу повідомлення в електронній формі про отримання електронного документу на електронну пошту. У випадку, якщо протягом 3 (трьох) робочих днів з дати відправлення електронного документу адресату, автор не отримає від адресата повідомлення чи підтвердження отримання електронного документу, то датою його отримання буде дата відправлення автором документу адресату, що відображається в системі документообігу автора (п. п. 4.1. п. 4. додаткової угоди).

Сторона, яка отримала електронний документ (адресат) зобов`язана протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання або погодити електронний документ шляхом накладення КЕП, або внести свої корективи до такого електронного документу і направити на погодження іншій стороні, або відмовитись від прийняття та підписання такого документу, повідомивши підстави такої відмови іншій стороні (п. п. 4.2. п. 4. додаткової угоди).

Відповідно до вимог чинного законодавства електронні документи, які містять обов`язкові реквізити та підписані КЕП є оригіналом і мають таку ж юридичну силу як оригінали документів у паперовій формі (п. п. 4.3. п. 4. додаткової угоди).

У випадках розбіжностей між датами підписання кожною стороною електронного документа і/або з датою самого документа, датою підписання такого електронного документа обома сторонами вважається дата, зазначена як дата його створення (складання, оформлення) (п. 5. додаткової угоди).

Пунктом 6.1. договору сторони погодили, що при підписанні сторонами заявок у формі додатків, додаткових угод, доповнень в електронній формі з використанням КЕП, таке підписання може бути здійсненне пізніше, ніж дата погодження сторонами таких документів, при цьому сторони можуть посилатися в такому документі на ст. 631 Цивільного кодексу України, та зазначити, що "положення цього додатку, додаткової угоди, доповнення тощо застосовуються з ____(вказати дату)", тобто з дати, коли сторони фактично досягли згоди по усіх істотних умовах.

Цей договір укладено строком на 1 (один) рік і вступає в силу з моменту підписання його сторонами. Договір вважається подовженим на наступний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) днів до моменту закінчення терміну його дії не заявить письмово про свій намір розірвати договір (п. 9.1. договору).

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання умов договору та додаткової угоди №2, сторонами складено в системі електронного документообігу "Вчасно" та підписано уповноваженими представниками сторін за допомогою кваліфікаційного електронного підпису (КЕП), зокрема, заявку №27 від 14.01.2022, якою погоджено надання послуг (Спрацювання контрольного пікселя виконавця. Час життя Post Click Cookie * - 30 днів. Час холду ** - 30 днів) за ціною ліда з ПДВ - 858, 88 грн.

Згідно умов заявки №27 від 14.01.2022 оплата послуг виконавця за цим додатком №27 (заявкою 27) здійснюється двічі протягом звітного періоду, на підставі виставлених виконавцем рахунків. Замовник здійснює оплату не пізніше 5 робочих днів з моменту отримання рахунків: перший рахунок за звітний період виставляється 15 числа поточного (звітного) місяця, другий (коригуючий) - наприкінці поточного (звітного) місяця, кожен з яких закривається актом наданих послуг, в загальному порядку, відповідно до умов договору.

Так, у період з 16.01.2022 по 31.01.2022 позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги за договором на суму 38 649, 60 грн, у кількості 45 за ціною 858, 88 грн, про що сторони склали та підписали за допомогою КЕП акт надання послуг №249 від 31.01.2022.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, за заявкою №27 від 14.01.2022 замовник розрахувався повністю.

У той же час, 28.03.2022 виконавцем у системі електронного документообігу "Вчасно" було підписано акт надання послуг №478 від 23.03.2022 на суму 46 799, 64 грн у кількості 54 за ціною 866, 66 грн.

На оплату вказаних послуг позивачем був також сформований відповідний рахунок №52 від 23.03.2022 на суму 46 799, 64 грн.

31.03.2022 позивачем у системі електронного документообігу "Вчасно" було підписано заявку, датовану 01.02.2022, щодо надання відповідачу послуг (Спрацювання контрольного пікселя виконавця. Час життя Post Click Cookie * - 30 днів. Час холду ** - 30 днів) за ціною ліда з ПДВ - 866, 66 грн, в якій зазначено, що така набирає чинності з 01.02.2022 та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань; Заявка №27 (Додаток №27 від 14.01.2022 року з моменту підписання заявки №28 (додатку №28) припиняє свою дію.

Позивач зазначає, що відповідач, всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором, оплату послуг, що були надані у лютому 2022 року не здійснив, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 46 799, 64 грн.

При цьому, за твердженням позивача, оскільки замовник претензій по якості та кількості послуг не надав, враховуючи положення п. 2.3, п. 4.4., договору та п. 4.2. додаткової угоди №2, акт №478 від 23.03.2022 є належним чином оформленим за мовчазною згодою замовника, а ціна, об`єм і факт наданих послуг, визначених в акті, є погодженим.

Також, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ "АДМІТАД" зверталось до ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" з вимогою вих. №15/09/2023 від 15.09.2023, в якій зазначило про обов`язок останнього протягом 3 банківських днів з моменту отримання цієї вимоги сплатити наявну заборгованість. Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства та вищевказані межі перегляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитися з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апелянта вважає обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із положень частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України слідує, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Умовами пунктів, 2.3., 4.1. договору сторонами погоджено, що параметри здійснення лідів, обсяги, терміни надання послуг, ціни і тарифи на послуги, що надаються виконавцем за цим договором, інші істотні умови узгоджуються сторонами в заявках замовника щодо надання послуг. Підсумкова вартість послуг виконавця за звітний період фіксується в акті надання послуг. Звітним періодом за договором визнається 1 (один) календарний місяць.

Додатковою угодою №2 сторони встановили, що при виконанні умов договору будуть здійснювати обмін додатковими угодами, додатками, заявками у формі додатків, доповненнями тощо у вигляді електронних документів із застосуванням до них вимог, що встановлені у Законі України "Про електронні довірчі послуги", засобами телекомунікаційного зв`язку за допомогою відповідних систем електронного документообігу, таких як інтернет сервіс "Вчасно" (п. 1 додаткової угоди). Під електронними документами в рамках цього договору сторони домовились вважати - додаткові угоди, додатки, доповнення тощо (п. 2. додаткової угоди).

Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Як вбачається із матеріалів справи, у лютому 2022 року позивачем надано відповідачу послуги за договором загальною вартістю 46 799, 64 грн та, відповідно, направлено відповідачу через систему електронного документообігу "Вчасно" Акт надання послуг № 478 від 23.03.2022 та рахунок на оплату № 52 від 23.03.2022.

Як раніше було зазначено, пунктом 4.4. договору сторони погодили, що виконавець щомісяця, не пізніше 5-ти робочих днів після закінчення календарного місяця надає замовнику акт надання послуг за відповідний календарний місяць. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акту надання послуг зобов`язаний направити виконавцю підписаний акт надання послуг або письмову вмотивовану відмову від його підписання. У разі якщо замовник не виконує цю умову, зобов`язання виконавця перед замовником за даним договором вважаються виконаними в повному обсязі і належним чином, а акт надання послуг - належним чином оформленим. Момент отримання замовником відповідних документів визначається в будь-якому випадку не пізніше 15 календарних днів з дати їх відправки виконавцем рекомендованим листом за адресою, вказаною у договорі.

Водночас, жодних доказів мотивованої письмової відмови відповідача, як передбачено у п. 4.4 Договору, від прийняття наданих позивачем послуг матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з п. 9.1. цей договір укладено строком на 1 (один) рік і вступає в силу з моменту підписання його сторонами. Договір вважається подовженим на наступний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) днів до моменту закінчення терміну його дії не заявить письмово про свій намір розірвати договір.

Враховуючи, що відповідач прийняв послуги за січень 2022 року відповідно до заявки №27 від 14.01.2022 та розрахувався за отримані послуги повністю, замовник підтвердив продовження договірних відносин у 2022 році.

Також, як вбачається з матеріалів справи, від відповідача на адресу позивача не надходило жодних повідомлень або листів про припинення або зупинення надання послуг з лютого 2022 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями апелянта щодо того, що докази, які містяться в матеріалах справи не спростовують факт надання послуг позивачем та необхідність здійснення оплати за отримані послуги відповідачем.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 46 799, 64 грн основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено про стягнення з відповідача 10 116,42 грн пені, 8 241,70 грн інфляційних втрат та 2 127,14 грн 3% річних.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 5.2. Договору, у разі порушення Замовником термінів оплати послуг більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, у порівнянні з термінами, вказаними в пункті 4.2. Договору, Замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При перерахунку заявлених позивачем до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням ч. 2 ст. 343 ГК України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", відсутністю підстав для виходу за межі позовних вимог, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що суми пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірах 10 116,42 грн, 8 241,70 грн та 2 127,14 грн, відповідно, є арифметично правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Також, позивачем заявлено про стягнення витрат на надання правничих (правових) послуг в розмірі 15 000,00 грн.

На підтвердження витрат у сумі 15 000,00 грн позивачем надано суду: копію договору про надання правничих (правових) послуг № 1409Л від 14.09.2023, копію рахунку № 1 від 14.09.2023, копію платіжної інструкції №12666 від 05.10.2023, копію додатку №1 до договору про надання правничих (правових) послуг № 1409Л від 14.09.2023, копію звіту (детальний опис) наданих послуг, виконаних адвокатом за договором про надання правничих (правових) послуг № 1409Л від 14.09.2023 за звітний період з 14.09.2023 по 26.10.2023.

14.09.2023 між позивачем та Адвокатським бюро "АНТОНА БОЙКА» (далі - Виконавець) укладено договір про надання правничих (правових) послуг №1409Л, відповідно до якого:

1.1. Виконавець приймає на себе зобов`язання з надання Замовнику правничих (правових) послуг, передбачених умовами цього договору, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити ці послуги в розмірах та в строки, що передбачені цим Договором.

1.2. В межах цього Договору Виконавець надає правничі (правові) послуги у справі зі стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" () (надалі за текстом - Боржник) за договором про надання послуг з розміщення реклами №UKR_1_01363 від 15.03.2019, укладеним між Боржником і Замовником, і яка виникла на момент укладення цього Договору.

2.1. Виконавець приймає на себе наступні зобов`язання:

2.1.1. Надавати Замовнику усні та письмові консультації;

2.1.2. Здійснити досудову підготовку матеріалів справи: зібрати докази, підготувати необхідні листи, вимоги на адресу Боржника, проведення зустрічей із Замовником, і в разі необхідності із Боржником;

2.1.3. Підготувати та подати до суду позовну заяву в порядку, визначеному чинним законодавством України, вести судову справу незалежно від кількості судових засідань в суді першої інстанції, незалежно від виду позовного провадження (загального або у спрощений спосіб без виклику сторін);

2.1.4. Готувати необхідні процесуальні документи, Представляти інтереси Замовника в суді першої інстанції та у відносинах з Боржником;

2.1.5. В межах цього Договору Виконавець зобов`язаний діяти виключно на користь Замовника.

2.1.6. Надавати послуги за цим Договором до ухвалення рішення судом першої інстанції, або відмови від позову, або закриття/припинення провадження по справі.

3.1. Розрахунки Замовника з Виконавцем здійснюються в національній валюті України.

3.2. Вартість послуг за даним Договором становить 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок), без ПДВ, з урахуванням пункту 3.4. Договору.

3.3. Грошова сума, визначена відповідно до п. 3.2. цього Договору та вказана в рахунку Виконавця, перераховується Замовником на рахунок Виконавця наступним чином:

- передоплата 50% від суми, вказаної в п. 3.2. Договору, протягом 5 (п`яти) днів з моменту укладення цього Договору;

- оплата 50% від суми, вказаної в п. 3.2. Договору, протягом 5 (п`яти) днів з моменту ухвалення судом рішення по справі, яка визначена в п. 1. Договору, незалежно від результату або ухвалення рішення про припинення провадження по справі;

3.4. Сторони домовились, що в разі, якщо між Замовником і Боржником до моменту подання позовної заяви до суду буде досягнуто врегулювання спору (оплата боргу (повністю або частково), надання Боржником гарантійного листа Замовнику про сплату боргу, укладення угоди про врегулювання спору, тощо) і Замовник письмово до моменту подання позовної заяви до суду повідомить Виконавця про небажання подавати позовну заяву проти Боржника - вартість послуг за цим Договором буде складати 50% від вартості, зазначеної в пункті 3.2. Договору 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), без ПДВ, що відобразиться Сторонами в акті наданих послуг за Договором.

3.5. До вартості послуг не входять та підлягають сплаті Замовником окремо будь-які витрати, пов`язані з наданням послуг за цим Договором (судовий збір, мито, обов`язкові платежі, вартість висновків та експертиз, винагорода нотаріусам, вартість державних послуг тощо), які необхідно сплачувати третім особам для виконання цього Договору, та які Замовник зобов`язується сплачувати на вимогу Виконавця. При оплаті (компенсації) Замовником витрат Виконавцю, пов`язаних з наданням послуг за цим Договором, які необхідно сплачувати третім особам для виконання цього Договору, до розміру витрат Виконавець включає банківську комісію та розмір єдиного податку 5%.

3.6. Після виконання умов цього Договору Сторони підписують акт наданих послуг, з урахуванням пункту 3.4. Договору.

На виконання пункту 3.3. договору та на підставі рахунку № 1 від 14.09.2023 позивач сплатив на користь Виконавця 7 500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 12666 від 05.10.2023.

Також, як вбачається зі Звіту (детального опису) наданих послуг, виконаних адвокатом, за Договором про надання правничих (правових) послуг № 1409Л від 14.09.2023 року за звітний період з 14.09.2023 по 26.10.2023 Виконавцем за Договором надані наступні послуги:

- Проведення виїзної зустрічі у Замовника 14.09.2023 року, надання правової консультації щодо заборгованості ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" () за договором про надання послуг з розміщення реклами №UKR_1_01363 від 15.03.2019 року;

- Аналіз матеріалів справи, опрацювання документів, запит додаткових документів, підготовка правової позиції (стратегії) по справі, аналіз поточної судової практики у справах зі стягнення заборгованості;

- Підготовка на адресу ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" вимоги про виконання зобов`язань з оплати послуг за договором про надання послуг з розміщення реклами №UKR_1_01363 від 15.03.2019 року;

- Проведення повторної виїзної зустрічі у Замовника 25.10.2023 року, уточнення і погодження правової позиції;

- Підготовка позовної заяви до суду, здійснення розрахунків штрафних санкцій та інфляційних втрат, вчинення в порядку ГПК України дій з підготовки та подання пакету документів до суду: друкування, оформлення матеріалів та доказів, копіювання, завірення документів, сплата судового збору, направлення пакету документів боржнику (відповідачу) тощо.

На підтвердження того, що Бойко А.В. є адвокатом Адвокатського бюро "АНТОНА БОЙКА», позивачем було надано ордер від 26 жовтня 2023 року серії АА № 1367669, та даним документом підтверджує повноваження адвоката на представництво інтересів позивача в суді.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3-5 ст. 126 зазначеного Кодексу, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві на позовну заяву виклав заперечення щодо заявленого позивачем розміру витрат понесених на професійну правничу допомогу, зазначивши, що витрати на правничу допомогу є безпідставними та не є доведеними, а розмір є неспівмірним з ціною позову.

Посилаючись на невідповідність заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу критеріям реальності та розумності, відповідач не наводить жодного обґрунтування цієї суми витрат на правничу допомогу, не зазначає жодних заперечень щодо наявних в матеріалах справи доказів фактичного понесення позивачем витрат на надання правової допомоги у заявленому до стягнення розмірі.

Таким чином, відповідачем не доведено необґрунтованості та неспівмірності витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Як вже зазначалось, позивачем підтверджено належними доказами заявлений розмір судових витрат.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує на тому, що послуги адвоката полягають також і у підготовці до справи та вчиненні інших процесуальних дій від імені та в інтересах клієнта.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі №910/16927/23 у задоволенні позову відмовлено, розподіл витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу судом першої інстанції не здійснювався.

Водночас, за результатами апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі №910/16927/23 підлягає скасуванню, з прийняттям у справі нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів апеляційного господарського суду, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, розміру мінімальної заробітної плати, з огляду на предмет спору, обсяг наданих адвокатом послуг, приходить до висновку про покладення на відповідача витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

З огляду на встановлені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази та вимоги законодавства, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до п.п. 3-4 ч.1 ст. 277 ГПК України, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків місцевого господарського суду встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі № 910/16927/23 - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги позивача та ухваленням рішення про задоволення позовних вимог, судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі № 910/16927/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі №910/16927/23 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" про стягнення 67 284, 90 грн задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. 25, приміщення 318; ідентифікаційний код 42753492) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" (04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, корп. 6, оф. 2; ідентифікаційний код 38864442) основний борг у розмірі 46 799 (сорок шість тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн 64 коп, 3% річних у розмірі 2 127 (дві тисячі сто двадцять сім) грн 14 коп, інфляційні втрати у розмірі 8 241 (вісім тисяч двісті сорок один) грн 70 коп, пеню у розмірі 10 116 (десять тисяч сто шістнадцять) грн 42 коп та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 3 220 (три тисячі двісті двадцять) грн 80 коп судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. 25, приміщення 318; ідентифікаційний код 42753492) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" (04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, корп. 6, оф. 2; ідентифікаційний код 38864442) судові витрати на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.

7. Матеріали справи № 910/16927/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Т.П. Козир

О.В. Агрикова