ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2024 р. Справа№ 910/1871/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача 1: не прибув;

від відповідача 2: Новіцька Л.О.;

від третьої особи 1: не прибув;

від третьої особи 2: Данілов А.І. (поза межами приміщення суду);

від третьої особи 3: Данілов А.І. (поза межами приміщення суду),

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 року (повний текст рішення складено та підписано 26.10.2023 року)

у справі №910/1871/23 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом ОСОБА_2

до 1. Державного реєстратора Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Гладуна Андрія Анатолійовича

2. Міністерства юстиції України

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал 5"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг"

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Гладуна Андрія Анатолійовича (далі - відповідач ), Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2) та за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" (далі - третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" (далі - третя особа 2), Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" (далі - третя особа 3) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації Гладуна Андрія Анатолійовича про державну реєстрацію створення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології "Арго" () в частині внесення відомостей та запису №0055123 від 23.07.2015 року до ЄДР щодо кінцевого бенефіціарного власника (контролера) - ОСОБА_2 , з моменту прийняття такого рішення та внесення відомостей і запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії з вилучення інформації щодо наявності у ОСОБА_2 статусу кінцевого бенефіціарного власника (контролера) Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва "Інноваційні технології "Арго", код за ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" (код за ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" (код за ) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з моменту їх внесення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 ніколи не володів ні корпоративними права, ні акціями компанії Менеджмент Технолоджи Девелопмент Холдинг С.А. напряму, чи через підконтрольних йому юридичних чи фізичних осіб, а відомості що були внесенні до ЄДР в ході виконання реєстраційної дії Державним реєстратором Гладуном А.А. - недостовірні та протиправні по відношенню до позивача. Більше того, відображення такої інформації дає можливість притягувати ОСОБА_2 до матеріальної відповідальності за зобов`язаннями боржників-банкрутів в процедурі банкрутства через покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в рамках господарських справ №802/908/20 та №910/4685/20.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 через свого представника звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 року у справі №910/1871/23 та ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 75, 236 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не застосував до спірних правовідносин висновки Верховного Суду зокрема, у постанові від 15.07.2021 року №910/19256/16, від 24.05.2018 року по справі №922/2391/16 та висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17.

Також, за твердженням скаржника, ОСОБА_2 ніколи не був кінцевим власником Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ Арго» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Ессеншал», оскільки не володів корпоративними правами чи часткою в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ Арго», як і не володів корпоративними правами чи акціями компанії засновника з обмеженою відповідальністю «ІТ Арго» - Менеджмент Технолоджи Девелопмент Холдинг С.А., що зареєстрована за правом Великого Герцогства Люксембург під номером в реєстрі В105.524 за за адресою: 1528, Велике Герцогство Люксембург, м. Люксембург, Р. Гійом Шнайдер, 6л .

При цьому, скаржник, зокрема, вказав, що відомості, що були внесені Державним реєстратором Гладуном А.А. до ЄДР в ході виконання реєстраційної дії - недостовірні та протиправні по відношенню до ОСОБА_2 , оскільки порушують його конституційні права, що полягають у свободі волевиявлення, недоторканість його особистого життя, честі, гідності та ділової репутації шляхом розповсюдження недостовірної інформації про позивача.

Крім того, представник скаржника зазначив, що ОСОБА_2 ніколи не мав можливості здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ Арго» безпосередньо або через інших осіб, шляхом реалізації права володіння або користуватися всіма активами чи їх значною часткою; не мав вирішального впливу на формування складу керівних органів товариства, результати голосування, а також вчиненні правочинів, які надають можливість визначити умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управляння; не мав можливості здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов`язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Водночас, за твердженням скаржника, враховуючи, що рада директорів Акціонерного товариства «Менеджмент Технолоджи Девелопмент Холдинг С.А.» складалась з чотирьох осіб, то будь-які рішення ради директорів приймалися за умови, що хоча б троє членів ради директорів проголосували за прийняття такого рішення. В свою чергу, один з членів ради директорів Акціонерного товариства «Менеджмент Технолоджи Девелопмент Холдинг С.А.» самостійно не міг прийняти хоча б якесь рішення ради директорів. А отже, призначення ОСОБА_2 на посаду одного з чотирьох членів ради директорів (колегіального виконавчого органу) Акціонерного товариства «Менеджмент Технолоджи Девелопмент Холдинг С.А.» не надавало йому можливості здійснювати вирішальний вплив на діяльність цією юридичної особи та, відповідно, на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні технології «Арго».

Позивачем було надано суду належним чином засвідчену копію Реєстру акціонерів Компанії «MENAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A.» з перекладом, яким визначено розподіл акцій компанії між двома учасниками, жодним яз яких не є ОСОБА_2 , та жоден з яких не володіє часткою в розмірі 90%, що прямо суперечить відомостям зазначених в листі №05.3.18 від 27.08.2018 року на адресу АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2023 року витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1871/23. Відкладено вирішення питання пов`язаних з рухом апеляційної скарги до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/1871/23.

07.12.2023 року на виконання вимог вищезазначеної ухвали до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/1871/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі №910/1871/23 залишено без руху.

27.12.2023 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача 2 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник відповідача 2 просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

При цьому, представник відповідача 2, зокрема зазначив, що вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та недоведеними, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 року у справі №910/1871/23 законним та обґрунтованим, а відповідно таким, що не підлягає скасуванню.

Крім того, за твердженням представника відповідача 2 скаржником безпідставно заявлені вимоги до Міністерства юстиції України щодо вилучення інформації з Єдиного державного реєстру, оскільки вчинення реєстраційних дій, в тому числі, внесення змін до Єдиного державного реєстру покладаються на державного реєстратора.

Скаржником не доведено жодних аргументів щодо обґрунтування позовних вимог до Міністерства юстиції України, не надано належних доказів, які б свідчили про виникнення спірних правовідносин між ним та Міністерством юстиції України.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду квитанцію від 14.12.2023 року про сплату судового збору в сумі 6 441,60 грн та докази направлення апеляційної скарги через систему «Електронний Суд» арбітражному керуючому Данілову А.І.

Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 року у справі №910/1871/23 своєю ухвалою від19.12.2023 року.

02.01.2024 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від ліквідатора арбітражного керуючого третіх осіб 2, 3 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник третіх осіб 2, 3 просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

При цьому, ліквідатор арбітражний керуючий третіх осіб 2, 3, зокрема зазначив, що подаючи позовну заяву у даній справі ОСОБА_2 діє недобросовісно, оскільки переслідує мету створити юридичні підстави для перегляду судових рішень у справі №908/802/20 та №910/4685/20 і таким чином уникнути субсидіарної відповідальності за доведення третіх осіб 2, 3 (Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг") до банкрутства.

Слід відхилити посилання скаржника на положення ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», якою встановлено презумпцію достовірності відомостей, внесених до ЄДРЮОФОПтаГФ, оскільки згідно з ч. 5 ст. 10 названого Закону вимоги цієї статті не застосовуються у правовідносинах та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, щодо статусу відомостей про кінцевих бенефіціарних власників.

Також, за твердженням ліквідатора арбітражного керуючого третіх осіб 2,3, слід відхилити доводи скаржника, проте, що саме внаслідок оскаржуваної реєстраційної дії було створено для покладення на ОСОБА_2 субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг", оскільки, як вбачається з таких, що набрали законної сили, судових рішень у справах №908/802/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та №910/4685/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг", було взято до уваги статус ОСОБА_3 КБВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" у період доведення вказаних підприємств до банкрутства з серпня 2018 року по січень 2019 року, а у зазначений період відомості про статус ОСОБА_2 КБВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" було внесено на підставі інших реєстраційних дій, ніж оскаржувана у цій справі, іншими державними реєстраторами та на підставі заяв інших осіб.

Крім того, ліквідатор арбітражний керуючий третіх осіб 2, 3 зауважив, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки заявлена позовна вимога не призводить до захисту тих прав, про порушення яких вказує позивач, зокрема, не спростовує факту наявності у ОСОБА_2 статусу КБВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" у період з серпня 2018 року по січень 2019 року, що, зокрема, було встановлено судовими рішеннями про покладення на ОСОБА_2 субсидіарної відповідальності у справі №908/802/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та у справі №910/4685/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг".

При цьому, ліквідатор арбітражний керуючий третіх осіб 2, 3 зазначив, що позивачем порушені строки позовної давності при звернені з позовом, адже позов заявлено лише у лютому 2023 року, тоді як відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є відкритими та загальнодоступними, а відтак позивач починаючи з 2015 року мав безперешкодну можливість дізнатися про наявність у ЄДРЮОФОПтаГФ відомостей про факт державної реєстрації його статусу КБВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Ессеншал».

Розгляд справи неодноразово відкладався на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

08.05.2024 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника скаржника до суду надійшли письмові пояснення, щодо належного відповідача, відповідно до яких представник заявника, зокрема, зазначив, що спірні правовідносини з огляду на їх суть та суб`єктивний склад є правовідносинами, що виникли у сфері державної реєстрації юридичних осіб але не є корпоративними, оскільки звернення до суду із цим позовом не зумовлене необхідністю захисту корпоративних прав позивача.

15.05.2024 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника скаржника до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було обґрунтоване тим, що представника позивача ОСОБА_4 зайнятий в іншому судовому процесі.

При цьому, колегія суддів відзначає, що представник скаржника в даному клопотанні, як на підставу для його задоволення посилається на участь в судовому засіданні Дніпровського районного суду міста Києва, розгляд якого призначено на 10.07.2024 року.

Приймаючи до уваги, що вищевказане клопотання не підтверджено жодними належними та допустимими в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України доказами (ухвала Дніпровського районного суду міста Києва, витяг з сайту Судової влади України щодо дати розгляду відповідної справи, тощо), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Тобто, розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Так, строк розгляду апеляційної скарги відповідно до ст. 273 Господарського процесуального кодексу України майже закінчився, а задоволення клопотання призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

Представник відповідача 2 та ліквідатор арбітражний керуючий третіх осіб 2, 3, в судовому засіданні 15.05.2024 року Північного апеляційного господарського суду заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники скаржника, відповідача 1 та третьої особи 1 в судове засіданні 15.05.2024 року Північного апеляційного господарського суду не прибули. Про час та місце розгляду апеляційних скарг були повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа та розпискою про відкладення (наявні в матеріалах справи).

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідача 2 та ліквідатора арбітражного керуючого третіх осіб 2, 3, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, з матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал» вбачається, що оскаржувану реєстраційну дію з включення до ЄДРЮОФОПтаГФ відомостей про наявність у ОСОБА_2 статусу власника істотної участі та КБВ Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал» вчинено державним реєстратором Гладуном А.А. на підставі Заяви за формою № 1 (реєстраційної картки на проведення реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи) (далі - Заява), підписаної ОСОБА_5 від 23.07.2015 року (арк. 2-7 реєстраційної справи).

На арк. 3 Заяви ОСОБА_5 зазначено, що єдиним засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал» є Компанія MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. (арк. 4 реєстраційної справи).

На арк. 4 Заяви в розділі «Відомості про структуру власності засновників юридичних осіб, яка дає можливість встановити фізичних осіб-власників істотної участі цих юридичних осіб», ОСОБА_5 зазначено відомості про Компанію MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. (засновник юридичної особи) та громадянина ОСОБА_2 (власника істотної участі) (арк. 5 реєстраційної справи).

На арк. 5 Заяви в розділі «Відомості про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів)» ОСОБА_5 зазначено відомості про Компанію «МТД Ентерпрайзес Компані КФТ» (кінцевий бенефіціарний (контролер) учасника (засновника) юридичної особи, якщо учасник (засновник) - юридична особа) та громадянина ОСОБА_2 (арк. 5 реєстраційної справи).

На арк. 4 заяви в розділі «Відомості про структуру власності засновників юридичних осіб, яка дає можливість встановити фізичних осіб - власників істотної участі цих юридичних осіб» ОСОБА_5 зазначено відомості про Компанію MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. (засновник юридичної особи) та громадянина ОСОБА_2 (власник істотної участі) (арк. 6 реєстраційної справи).

20.07.2015 року відбулись загальні збори учасників Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., на яких був присутній єдиний учасник Компанія «МТД Ентерпрайзес Компані КФТ» (4400, Угорщина, м. Ньїредьхаза, вул. Каллої, 79/A) юридична особа, створена та зареєстрована за законодавством Угорщини під реєстраційним номером 15-09-067082, що володіє 100% статутного капіталу Компанії - в особі директора ОСОБА_2 , який діє на підставі статуту.

Відповідно до Протоколу № 1-15(А) загальних зборів учасників Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. від 20.07.2015 року прийнято рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ «Арго»; уповноважено Голову ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. - АгрбуС.Р., на участь в Установчих зборах засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ «Арго», якому доручено вирішення всіх питань з утворення товариства (арк. 8 реєстраційної справи).

Так, з протоколу № 1 установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ «Арго» від 22.07.2015 року (арк. 9 реєстраційної справи) вбачається, що участь на зборах взяли Голова ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Відповідно до рішень установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ «Арго», що викладені у Протоколі № 1 установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ «Арго» від 22.07.2015 року, ОСОБА_4 призначено директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ «Арго» та уповноважено його на здійснення державної реєстрації товариства.

Довіреністю від 22.07.2015 року голова ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_5 представляти інтереси Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. і діяти від її імені у вирішенні питань державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ «Арго», зокрема, подати реєстраційні картки форми № 1, № 4, № 6 та ін., подати інші документи державному реєстратору, розписуватись в документах та в їх отриманні та подачі, вчиняти інші дії, які будуть доцільні на розсуд представника (арк. 10 реєстраційної справи).

При поданні документів для проведення державної реєстрації створення Товариства з обмеженою відповідальністю «IT «Арго» ОСОБА_5 було подано державному реєстратору, зокрема, виписку з Реєстру комерсантів та підприємств Люксембургу (далі - Виписка) складену в електронному варіанті та скріплену електронним підписом, поставленим держателем реєстру комерсантів та підприємств для гарантії оригінального походження та повноти даних, які містяться в документі в порівнянні з реєстраційними даними чи з документами, які було подано в реєстр компаній та підприємств, легалізованого шляхом проставлення Апостилю 16.06.2015 року та підписаного співробітником Реєстру комерсантів та підприємств ОСОБА_7 та підтвердженого інспектором бюро паспортів, віз та легалізації Міністерства іноземних справ та міграції Великого герцогства Люксембург - Маріо Вісеном 22.06.2015 року за № V-1845 (арк. 11-13 реєстраційної справи).

Випискою підтверджено наступні відомості щодо Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. станом на 22.07.2015 року:

- передбачений статутом порядок підписання від імені компанії: компанія зобов`язана засвідчувати спільним підписом двох членів підписом голови правління чи єдиним підписом представника правління, або єдиним підписом голови правління;

- орган управління: правління, до складу якого входять: ОСОБА_2 - член правління з терміном дії повноважень з 05.06.2021 року по 05.06.2021 року; ОСОБА_9 - член правління та Голова правління з терміном дії повноважень з 29.08.2014 року по 29.08.2020 року; ОСОБА_10 - член правління з терміном дії повноважень з 05.06.2015 року по 05.06.2021 року; ОСОБА_13 - член правління з терміном дії повноважень з 16.05.2013 року по 2017 рік.

Справжність копії Виписки посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черповицьким М.Ю. 22.07.2015 року та зареєстровано в Реєстрі за №№ 9059, 9060.

Крім того, матеріали справи містять витяг з Реєстру комерсантів та товариств Люксембургу (Extrait Registre de Commerce et des Societes Luxemburg) відносно Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., оригінальність якого посвідчено цивільним законним нотаріусом у Люксембурзі - Мартином Шеффером 29.08.2017 року, та легалізованого шляхом проставлення Апостилю від 30.08.2017 року за № V-647 із перекладом з французької на російську мову, який виконано перекладачем ОСОБА_11 , справжність копії документа та справжність підпису перекладача посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б.14.12.2017 року , про що зроблено запис до реєстру нотаріальних дій за №№ 2583, 2584.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, вказаним документом підтверджується, що громадянин України ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є членом ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., термін дії повноважень 05.06.2021 року по 05.06.2021 року.

Вказаним документом також підтверджується, що громадянка України - ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , є уповноваженою на управління поточною діяльністю Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING .А., термін дії повноважень 29.08.2014 року по 29.08.2020 року.

Відповідно до витягу з Реєстру комерсантів та товариств Люксембургу (Extrait Registre de Commerce et des Societes Luxemburg) відносно Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., оригінальність якого посвідчено цивільним законним нотаріусом у Люксембурзі Мартином Шеффером 29.08.2017 року, а саме відповідно до розділу «Уполномоченный (ые) на управление текущей деятельностью. Режим уставной подписи» товариство приймає на себе зобов`язання на підставі, зокрема, одноосібного підпису голови ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., а саме громадянки - ОСОБА_6 .

Як вбачається з витягу з Реєстру комерсантів та товариств Люксембургу (Extrait Registre de Commerce et des Societes Luxemburg) відносно Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., оригінальність якого посвідчено цивільним законним нотаріусом у Люксембурзі - Мартином Шеффером 29.08.2017 року, та легалізованого шляхом проставлення Апостилю від 30.08.2017 року за № V- 647 із перекладом з французької на російську мову, виконаного перекладачем Афанасьевою Оленою Андріївною , справжність копії документа та справжність підпису перекладача посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. 14.12.2017 року, про що зроблено запис до реєстру нотаріальних дій за № 2583, 2584, до складу Ради директорів Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.А. входили наступні особи:

- ОСОБА_6 - член ради директорів правління, голова Ради директорів правління з терміном дії повноважень з 15.06.2015 року по 29.08.2020 року та уповноважена особа Ради директорів на управління поточною діяльністю з терміном повноважень з 01.04.2011 року по 2017 рік;

- ОСОБА_13 - член ради директорів правління з терміном дії повноважень з 16.05.2013 року по 2017 рік;

- ОСОБА_2 - член ради директорів правління з терміном дії повноважень з 05.06.2015 року по 05.06.2017 року.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, документально підтверджено, що у період з 22.07.2015 року по 14.12.2017 року склад ради директорів Правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. не змінювався.

Відповідно до ст. 4 Статуту Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.А. від 14.12.2005 року Компанією керує Рада директорів правління, яка складається з мінімум трьох директорів, які не обов`язково повинні бути акціонерами.

Відповідно до ст. 5 Статуту Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.А. від 14.12.2005 року Рада директорів правління може приймати будь-які рішення, необхідні або корисні для досягнення цілей компанії, за виключенням рішень, які підлягають прийняттю виключно на загальних зборах акціонерів відповідно до закону або статуту.

Згідно абз. 4 ст. 6 Статуту Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.А. від 14.12.2005 року Компанія бере на себе зобов`язання або після спільного підписання будь-якими двома директорами правління, або шляхом підписання делегованою радою особою, або шляхом підписання головою ради директорів правління.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року № 1702- VII, який діяв на час спірних правовідносин, кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов`язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в голосу в юридичній особі. юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або права голосу в юридичній особі.

Отже, згідно з наведеною правовою нормою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що однією з кваліфікаційних ознак, відповідність якій вказує на наявність у фізичної особи статусу кінцевого бенефіціарного власника, є можливість такої фізичної особи здійснювати вплив шляхом володіння спільно з іншими пов`язаними фізичними особами 25 чи більше відсотків прав голосу в юридичній особі.

Відповідно до п. 191 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року № 1702- VII, який діяв на час спірних правовідносин, істотна участь - пряме або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами часткою у розмірі 10 і більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на дату вчинення державним реєстратором Гладуном А.А. оскаржуваної реєстраційної дії (23.07.2015) всі чотири особи, які входили до складу Ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., а саме, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , вважалися власниками істотної участі та відповідали кваліфікаційним ознакам кінцевого бенефіціарного власника, які передбачено у п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року № 1702-VII, який діяв на час спірних правовідносин.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що на дату вчинення державним реєстратором Гладуном А.А. оскаржуваної реєстраційної дії (23.07.2015 року) позивач - ОСОБА_2 мав істотну участь та відповідав ознакам кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал», оскільки займаючи в період з 05.06.2015 року по 05.06.2021 року посаду одного з чотирьох членів Ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. та відповідно маючи 25% прав голосу у виконавчому органі компанії - раді директорів правління, володів спільно з іншими пов`язаними фізичними особами - членами Ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , яким сукупно з ОСОБА_2 належало 100% прав голосу прав голосу у виконавчому органі директорів Компанії правління TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A.

З огляду на викладене, колегія судді не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що ОСОБА_2 ніколи не був кінцевим власником Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ Арго» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Ессеншал», оскільки не володів корпоративними правами чи часткою в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ Арго», як і не володів корпоративними правами чи акціями компанії засновника з обмеженою відповідальністю «ІТ Арго» - Менеджмент Технолоджи Девелопмент Холдинг С.А., що зареєстрована за правом Великого Герцогства Люксембург під номером в реєстрі В105.524 за адресою: 1528, Велике Герцогство Люксембург, м. Люксембург, Р. Гійом Шнайдер, 6л., як безпідставне та таке, що спростовується висновками суду.

При цьому, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що відомості, що були внесені Державним реєстратором Гладуном А.А. до ЄДР в ході виконання реєстраційної дії - недостовірні та протиправні по відношенню до ОСОБА_2 , оскільки порушують його конституційні права, що полягають у свободі волевиявлення, недоторканість його особистого життя, честі, гідності та ділової репутації шляхом розповсюдження недостовірної інформації про позивача, оскільки останні не підтверджені жодними належними та допустимими в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України доказами.

Разом з цим, колегія судів відзначає, що на даний час набрали законної сили судові рішення, прийняті у справі № 908/802/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та у справі № 910/4685/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг», якими на ОСОБА_2 як на солідарного боржника покладено відповідальність за доведення вказаних товариств до банкрутства в розмірі 80 098 014,39 грн та 205. 542 345,47 грн відповідно.

Зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що юридичною підставою покладення на ОСОБА_2 субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства Товариства з обмеженою відповідльністю «Квартал 5» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг» є те, що ОСОБА_2 , в період доведення вказаних товариств до банкрутства, маючи можливість здійснення вирішального впливу на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг», допустив неправомірну бездіяльність, яка призвела до банкрутства боржників, виведення посадовими особами активів боржників, зменшення ліквідаційної маси, що мало наслідком неможливість задоволення вимог кредиторів.

Зокрема, в межах розгляду справи № 908/802/20 відносно ОСОБА_2 встановлені наступні факти.

« ОСОБА_2 одночасно був кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» (з 13.12.2018 року по 17.01.2019 року) та Товариств з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг», що були розташовані за однією адресою: (м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т) через володіння корпоративними правами їх єдиного учасника (власника) - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал» (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТ «Арго»), маючи вирішальний вплив на управлінські рішення та господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг», сприяв виведенню належних Товариству з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» активів, а саме через безтоварні операції були виведені з підприємства обігові кошти в загальній сумі 145 000 000,00 грн (з 13.12.2018 року по 17.01.2019 року у сумі 6 213 000,00 грн на рахунок пов`язаної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг»)» - п. 26 Постанови Верховного Суду від у справі № 908/802/20.

«В подальшому ОСОБА_2 , здійснюючи прямий вплив на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" довів його до банкрутства, що підтверджується фактом порушення Господарським судом міста Києва провадження у справі № 910/4685/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" та встановленням факту повної відсутності ліквідаційної маси цього товариства у Підсумковому звіті у процедурі розпорядження майном у справі № 910/4685/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал- Трейдінг" від 22.02.2021 року , складеного арбітражним керуючим Акаєвою С.М.» - п. 28 Постанови Верховного Суду у справі № 908/802/20.

При цьому, п.п. 29-35 постанови Верховного Суду від 06.12.2022 року у справі № 908/802/20 встановлено наступне: «Поняття та кваліфікуючі ознаки кінцевого бенефіціарного власника передбачено Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"; Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"; Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи" від 21.05.2015 року № 475-VIII; Наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 року № 3268/5 "Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"; Листом Міністерства юстиції України від 14.05.2015 року № 19.3-32/27; Кодексом України про адміністративні правопорушення; Кримінальним кодексом України.

Відповідно до вищенаведених нормативно-правових актів кінцевий бенефіціарний власник - це будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.

Кінцевим бенефіціарним власником для юридичних осіб є будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння).

Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 мав вирішальний вплив на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" через володіння часткою в статутному капіталі 100 % через Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології "АРГО") та Компанію "Менеджмент технолоджи девелопмент холинг С.А."

Також, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру Юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань громадянин ОСОБА_2 був кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" у період з грудня 2018 по січень 2019 року, та одночасно був кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології "АРГО") у період до 28.05.2020 року. В подальшому, починаючи з 28.05.2020 року кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань було зазначено колишнього керівника цього ж товариства - громадянина ОСОБА_5 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що діючи в статусі кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмженою відповідальністю "Квартал 5", маючи юридичну та фактичну можливість здійснювати вплив на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" через володіння корпоративними правами вищезазначених пов`язаних юридичних осіб та маючи можливість надавати обов`язкові для виконання вказівки директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології "АРГО") громадянину ОСОБА_5 та директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" громадянину ОСОБА_14 , громадянин ОСОБА_2 фактично є винуватцем доведення Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" до банкрутства, оскільки саме завдяки його впливу на вищезазначених осіб всі належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" активи було викрадено, документи про фінансово-господарську діяльність сховано від арбітражного керуючого, а саме товариство після доведення його до стану банкрутства було переоформлено на підставних (фіктивних) осіб.»

«Натомість, як вірно встановлено судом першої інстанції, кінцеві бенефіціарні власники, учасники та керівники Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" будь-яких заходів щодо недопущення банкрутства не здійснювали, фактично відмовившись від подальшого здійснення від імені юридичної особи - банкрута господарської діяльності, припинили подавати фінансову та статистичну звітність після третього кварталу 2018 до органів статистики та Державної податкової служби України, що є порушенням положень ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".» - п. 63 Постанови Верховного Суду від у справі № 908/802/20.

"Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що встановленими обставини у цій справі беззаперечно підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" набуло стану банкрутства саме у зв`язку з умисними діями та умисною бездіяльністю зазначених вище осіб - відповідачів, неефективними недобросовісними управлінськими діями.» - п. 90 Постанови Верховного Суду від у справі № 908/802/20.

«Також, зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції правомірно вважав обґрунтованими висновки ліквідатора, доведеним ним належними та допустимими доказами факт незаконних, недобросовісних дій та бездіяльності кінцевих бенефіціарних власників, учасників (власників), керівників та інших третіх осіб, які мали вплив на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та які призвели до банкрутства боржника, виведення даними особами активів боржника, зменшення ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5", що мало наслідком неможливість задоволення вимог кредиторів.» - п. 93 Постанови Верховного Суду від у справі № 908/802/20.

Крім того, колегія суддів відзначає, що в межах розгляду справи № 910/4685/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал-Трейдінг» відносно ОСОБА_2 у постанові Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/4685/20 від 29.05.2023 року встановлені наступні факти:

«Відповідно до матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг", яку було витребувано від Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 року, та відповідно до додатково наданих ліквідатором банкрута документів, в період доведення Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" до банкрутства з 10.08.2018 року по 06.02.2019 року управління діяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" прямо або опосередковано здійснювали наступні особи: ОСОБА_15 , якому належала частка у статутному капіталі товариства в розмірі 40% статутного капіталу у період з 10.08.2018 року по 10.12.2018 року; Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва Товариство з відповідальністю "Інноваційні технології "Арго") (ідентифікаційний код 39909075), якому починаючи з 10.08.2018 року по 10.12.2018 року належала частка у статутному капіталі товариства в розмірі 60% статутного капіталу, а починаючи з 10.12.2018 року по 30.01.2019 року - 100% статутного капіталу товариства; ОСОБА_5 , який в період доведення товариства до банкрутства з 10.08.2018 року по 30.01.2019 року займав посаду керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва відповідальністю "Інноваційні технології "Арго") (ідентифікаційний код 39909075); Компанія "Management TECHOLOGIE Development S.A.", якій в період доведення товариства до банкрутства з 10.08.2018 року по 30.01.2019 року належала частка в розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва "Інноваційні технології "Арго") (ідентифікаційний код відповідальністю 39909075); ОСОБА_6 , яка відповідно до письмового рішення ради директорів Компанії "Management Techologie Development S.A." від 03.06.2015 зайняла посаду Голови ради директорів правління Компанії "Management Techologie Development S.A." на строк до 29.08.2020 року; ОСОБА_2 , який у період з 10.08.2018 року по 18.01.2019 року мав статус кінцевого бенефіціарного власника товариства; ОСОБА_16 , яка займала посаду генерального директора товариства в період з 11.08.2018 року по 12.04.2021 року; ОСОБА_17 , яка займала посаду фінансового директора товариства в період з 10.08.2018 року № 07.12.2018.

Поняття та кваліфікуючі ознаки кінцевого бенефіціарного власника передбачено Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню одержаних злочинним шляхом, розповсюдження зброї масового знищення"; Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань"; Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи" від 21.05.2015 року № 475-VIII; Наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 року № 3268/5 "Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"; Листом Міністерства юстиції України від 14.05.2015 року № 19.3-32/27; Кодексом України про адміністративні правопорушення; Кримінальним кодексом України.

Відповідно до вищенаведених нормативно-правових актів кінцевий бенефіціарний власник - це будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.

Кінцевим бенефіціарним власником для юридичних осіб є будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння).

Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.

Судом з матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" також встановлено, що вчинення ОСОБА_5 вищевказаних дій було здійснено за безпосереднім рішенням та за прямої участі ОСОБА_6 , яка у вказаних правовідносинах діяла в статусі представника компанії "Management Technologie Development S.A." - власника 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології "Арго") (ідентифікаційний код 39909075).

З матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" також встановлено, зокрема, що ОСОБА_6 на постійній основі надавала обов`язкові до виконання вказівки директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Інновацйні технології "АРГО" (подальша назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал") ОСОБА_5 та уповноважувала останнього на вчинення юридичних дій, пов`язаних із діяльністю товариства.

Як встановлено судом з, зокрема, з копії витягу з Реєстру комерсантів та товариств Люксембургу (Extrait Registre de Commerce et des Societes Luxemburg) відносно Компанії MANAGEMENT TECHNOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., оригінальність якого посвідчено цивільним законним нотаріусом у Люксембурзі - Мартином Шеффером 29.08.2017, та легалізованого шляхом проставлення Апостилю від 30.08.2017 року за № V-647 із перекладом з французької на російську мову, виконаного перекладачем ОСОБА_11 , справжність копії документа та справжність підпису перекладача посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б.14.12.2017, про що зроблено запис до реєстру нотаріальних дій за № 2583, 2584, з якого слідує, що громадянин України - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є членом ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHNOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., термін дії повноважень з 05.06.2015 року по 05.06.2021 року; громадянка України - ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , є Уповноваженою на управління поточною діяльністю Компанії MANAGEMENT TECHNOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., термін дії повноважень з 29.08.2014 року по 29.08.2020 року; відповідно до застереження, яке міститься на сторінці 3/4 Витягу з Реєстру комерсантів та товариств Люксембургу (Extrait Registre de Commerce et des Societes Luxemburg) відносно Компанії MANAGEMENT TECHNOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., оригінальність якого посвідчено цивільним законним нотаріусом у Люксембурзі - Мартином Шеффером 29.08.2017, а саме: в розділі "Уполномоченный (ые) на управление текущей деятельностью. Режим уставной подписи" товариство приймає на себе зобов`язання на підставі, зокрема, одноосібного підпису Голови ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHNOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., а саме: громадянки - ОСОБА_6 .

З копії Статуту Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., з Розділу 2 "Управління і безпосередній контроль" вбачається, що Компанією керує Рада директорів, яка може обирати серед своїх членів голову ради директорів правління (ст. 4 статуту); Рада директорів правління може приймати будь-які рішення, необхідні або корисні для досягнення цілей компанії (ст. 5 статуту); Рада директорів правління може передати всі або частину своїх повноважень у відношенні оперативного управління або пов`язаного з ним представлення інтересів компанії одному або більше директору правління (ст. 6 статуту).

З огляду на зазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що Член ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. ОСОБА_2 та Голова ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. ОСОБА_6 мали юридичну можливість та повноваження діяти від імені Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., а відтак мали можливість здійснювати непрямий вирішальний вплив на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг", зокрема, через володіння корпоративними правами в розмірі 100% частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал та можливість надання обов`язкових до виконання вказівок директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" та можливість надання обов`язкових до виконання вказівок директору ТОВ "Юридична компанія "Ессеншал" ОСОБА_5 .

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що у період доведення Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал- Трейдінг" до банкрутства вирішальний вплив на діяльність боржника мали, зокрема ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 через володіння часткою в статутному капіталі через Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології "Арго") та Компанію "Management Techologie Development S.A.".».

Так, як правильно встановлено судом першої інстанції, приймаючи рішення про покладення на ОСОБА_2 субсидіарної відповідальності у справах № 908/802/20 та № 910/4685/20 суди виходили зокрема, з наступного:

1. В період доведення Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг» до банкрутства (серпень 2018 - січень 2019 р.р.) ОСОБА_2 мав можливість опосередкованого вирішального впливу на діяльність вказаних підприємств завдяки ланцюгу володіння корпоративними правами вказаних підприємств через Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ессеншал" (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології "АРГО") та Компанію "Менеджмент технолоджи девелопмент холдинг С.А.", у якій ОСОБА_2 мав 25% голосів в статусі члена ради директорів Правління та наявності у власності 90% акцій вказаної компанії;

2. В період доведення Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг» до банкрутства ЄДРЮОФОПтаГФ було внесено відомості про наявність у ОСОБА_2 статусу КБВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5», Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал», а саме:

- відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» - на підставі заяви ОСОБА_5 від 12.12.2018 року (державний реєстратор О. Прилипко), заяви ОСОБА_5 від 12.12.2018 року (державний реєстратор Чупрун Р.І. );

- відносно Товариства з обмеженою відповідальності «Квартал Трейдінг» - на підставі заяви ОСОБА_18 від 07.12.2018 року. (державний реєстратор Кударенко В.М.), заяви ОСОБА_5 від 13.12.2018 року (державний реєстратор Кондра Л.В.);

- відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал» на підставі заяви ОСОБА_18 від 09.10.2018 року (державний реєстратор Яценко Т.Я.); заяви ОСОБА_19 від 02.01.2019 року (державний реєстратор Мамалуй Н.Е.);

3. В період доведення Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг», маючи можливість здійснення вирішального впливу на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг», ОСОБА_2 допустив неправомірну бездіяльність, яка призвела до банкрутства боржників, виведенню посадовими особами активів боржників, зменшення ліквідаційної маси, що мало наслідком неможливість задоволення вимог кредиторів.

За ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначена норма вказує на факти, які містяться у винесених раніше судових рішеннях. Ці факти мають для суду преюдиціальний характер.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Господарський процесуальний кодекс України перелічує такі факти залежно від того, суд якої юрисдикції виніс судовий акт:

- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі (за винятком встановлених рішенням третейського суду);

- встановлені вироком у кримінальному провадженні (постановою суду у справі про адміністративне правопорушення) питання, чи мало місце діяння та чи вчинене воно особою, при розгляді господарської справи про правові наслідки дій чи бездіяльності цієї винної особи.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору.

Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Тобто, преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Відповідна правова позиція щодо обставин, які є преюдиціальними наведена в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі № 922/2391/16.

Посилання скаржника на неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, зокрема, у постанові від 15.07.2021 року №910/19256/16, від 24.05.2018 року по справі №922/2391/16, щодо застосування приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, є хибними.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Верховний Суд у вищевказаних постановах, зокрема, зробив наступний висновок «Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини», що не суперечить висновкам оскаржуваного рішення.

Доводи позивача про те, що включення до ЄДРЮОФОПтаГФ відомостей про наявність у позивача статусу КБВ Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал» державним реєстратором Гладуном А.А. 23.07.2015 року призвело до виникнення юридичних підстав для покладення на ОСОБА_2 субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» в межах справи № 908/802/20 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг» в межах справи № 910/4685/20, є безпідставними, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції, будь-який причинно-наслідковий зв`язок між включенням 23.07.2015 року державним реєстратором Гладуном А.А. ЄДРЮОФОПтаГФ відомостей про наявність у ОСОБА_2 статусу КБВ Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал» та юридичними підставами покладення на позивача субсидіарної відповідальності за доведення Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг» до банкрутства відсутній.

При цьому, колегія суддів відзначає, що правовою підставою виникнення/наявності у певної особи статусу КБВ є відповідність кваліфікуючим ознакам кінцевого бенефіціарного власника, які передбачено Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" від 14.10.2014 року № 1702-VII в редакції, яка діяла у період спірних правовідносин.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року № 1702- VII, який діяв на час спірних правовідносин, кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов`язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Згідно з наведеною правовою нормою, однією з кваліфікаційних ознак, відповідність якій вказує на наявність у фізичної особи статусу кінцевого бенефіціарного власника, є можливість такої фізичної особи здійснювати вплив шляхом володіння спільно з іншими пов`язаними фізичними особами 25 чи більше відсотків прав голосу в юридичній особі.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та зазначалось вище, відповідно до витягу з Реєстру комерсантів та товариств Люксембургу (Extrait Registre de Commerce et des Societes Luxemburg) відносно Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A., оригінальність якого посвідчено цивільним законним нотаріусом у Люксембурзі - Мартином Шеффером 29.08.2017, та легалізованого шляхом проставлення Апостилю від 30.08.2017 року № V- 647 із перекладом з французької на російську мову, виконаного перекладачем ОСОБА_11 , справжність копії документа та справжність підпису перекладача посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б.14.12.2017, про що зроблено запис до реєстру нотаріальних дій за № 2583, 2584, до складу Ради директорів Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. входили наступні особи:

ОСОБА_9 - член ради директорів правління, Голова Ради директорів правління з терміном дії повноважень з 15.06.2015 року по 29.08.2020 року та Уповноважена особа Ради директорів на управління поточною діяльністю з терміном повноважень з 01.04.2011 року по 2017 рік;

ОСОБА_13 - член ради директорів правління з терміном дії повноважень з 16.05.2013 року по 2017 рік;

ОСОБА_2 - член ради директорів правління з терміном дії повноважень з 05.06.2015 року по 05.06.2021 року ;

ОСОБА_10 - член ради директорів правління з терміном дії повноважень з 05.06.2015 року по 05.06.2021 року.

Відповідно до ст. 4 Статуту Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.А. від 14.12.2005 року Компанією керує Рада Директорів правління, яка складається з мінімум трьох директорів, які не обов`язково повинні бути акціонерами.

Відповідно до ст. 5 Статуту Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.А. від 14.12.2005 року Рада директорів правління може приймати будь-які рішення, необхідні або корисні для досягнення цілей компанії, за виключенням рішень, які підлягають прийняттю виключно на загальних зборах акціонерів відповідно до закону або статуту директора.

Відповідно до абз. 4 ст. 6 Статуту Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. від 14.12.2005 року Компанія бере на себе зобов`язання або після спільного підписання будь-якими двома директорами правління, або шляхом підписання делегованою радою особою, або шляхом підписання головою ради директорів правління.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, листом Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. за підписом голови ради директорів правління ОСОБА_6 вих. № 05.3.18 від 27.08.2018 року на адресу АТ КБ «ПриватБанк», повідомлено, що власником 90% акцій Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. є фізична особа ОСОБА_2 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в місті Києві 19.02.2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Щодо твердження скаржника, що позивачем було надано суду належним чином засвідчену копію Реєстру акціонерів Компанії «MENAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A.» з перекладом, яким визначено розподіл акцій компанії між двома учасниками, жодним з яких не є ОСОБА_2 , та жоден з яких не володіє часткою в розмірі 90%, що прямо суперечить відомостям зазначених в листі №05.3.18 від 27.08.2018 року на адресу АТ КБ «Приватбанк», колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Так, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги реєстр акціонерів Компанії «MENAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A.», оскільки останній складено станом на 14.12.2005 року, позаяк оспорювань рішення державного реєстратора, що є предметом позовних вимог у даній справі, було прийнято 23.07.2015 року, а позивачем не було дано та у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, якими б підтверджувалися відомості про акціонерів Компанії «MENAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A.» саме на момент вчинення оспорюваного рішення.

Також, колегія суддів не бере до уваги лист ОСОБА_6 від 24.12.2022 року, в якому остання повідомляє про відсутність у власності ОСОБА_2 акцій Компанії «MENAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A.», оскільки станом на дату вказаного листа, термін дії повноважень ОСОБА_6 в якості члена Ради директорів правління, Голови ради директорів правління та уповноваженої особи Ради директорів на управління поточною діяльністю вже сплинув.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків у даній справі не спростовує.

З урахуванням вимог Господарського процесуального кодексу України, саме позивач, як особа, яка стверджує, що ОСОБА_2 не є власником акцій Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A, мав довести ту обставину, на яку він посилається в обґрунтування своїх доводів, чого зроблено не було.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб. підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Системне тлумачення п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 № 1702-VII, який діяв на час спірних правовідносин, дозволяє дійти наступних висновків:

- статус КБВ виникає у певної фізичної особи внаслідок відповідності кваліфікаційним ознакам, передбаченим п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а не внаслідок державної реєстрації такого статусу та подальшого внесення відповідних відомостей про особу до ЄДРЮОФОПтаГФ;

- виникнення/наявність/припинення у певної фізичної особи статусу КБВ залежить від факту державної реєстрації такого статусу та подальшого внесення відповідних відомостей про це до ЄДРЮОФОПтаГФ, оскільки державна реєстрація відомостей про наявність у особи статусу КБВ лише підтверджує наявний у певної особи статус КБВ, а не встановлює такий статус.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правовою підставою виникнення у ОСОБА_2 статусу КБВ Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессенал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5», Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг» є відповідність кваліфікаційним ознакам кінцевого бенефіціарного власника, передбаченим п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року № 1702- VII, який діяв на час спірних правовідносин, а саме:

- зайняття ОСОБА_2 в період з 05.06.2015 року по 05.06.2021 року посади одного з чотирьох членів Ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A. та, відповідно, володіння 25% прав голосу у виконавчому органі компанії - раді директорів правління, володіння спільно з іншими пов`язаними фізичними особами - членами Ради директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A 100% прав голосу у виконавчому органі компанії - раді директорів правління Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A;

- володіння ОСОБА_2 90% акцій Компанії MANAGEMENT TECHOLOGIE DEVELOPMENT HOLDING S.A.

Отже, твердження скаржника про відсутність у нього статусу кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні технології «Арго», колегія суддів не визнає переконливими доводами.

Крім того, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що ОСОБА_2 ніколи не мав можливості здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ Арго» безпосередньо або через інших осіб, шляхом реалізації права володіння або користуватися всіма активами чи їх значною часткою; не мав вирішального впливу на формування складу керівних органів товариства, результати голосування, а також вчиненні правочинів, які надають можливість визначити умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управляння; не мав можливості здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов`язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, оскільки останнє спростовується вищевикладеним та не підтверджено жодними належними та допустимими в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у суду відсутні правові підстави для задоволення позову у даній справі.

При цьому, колегія суддів, відзначає наступне.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.01.2003 року справі № 3-рп/2003 зазначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Щодо належності Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17 зробила висновок про те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Розглядаючи справу, суд має з`ясувати:

1) з яких саме правовідносин сторін виник спір;

2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором;

3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 року у справі № 48/340, від 22.10.2019 року у справі № 923/876/16, від 01.10.2019 року у справі № 910/3907/18, від 09.02. 2021 року у справі № 381/622/17 та інших.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 року у справі № 910/2861/18.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 року та від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19.

Обрання позивачем неефективного способу захисту порушеного права має призводити до відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2023 року у справі № 398/1796/20).

Так, позовні вимоги були обґрунтовані тим, що включення державним реєстратором Гладуном А.А. 23.07.2015 року до ЄДРЮОФОПтаГФ відомостей про статус КБВ Саітова Муса Абубакаровича щодо Товариства з обмеженою відповідальністю«ЮК «Ессеншал» дає можливість притягувати ОСОБА_2 до матеріальної відповідальності за зобов`язаннями боржників-банкрутів в процедурі банкрутства через покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, що відбувається просто зараз в рамках господарських справ за номерами № 908/802/20 та №910/4685/20.

Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції та було встановлено вище, відомості про статус кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_2 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5», Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал-Трейдінг», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК «Ессеншал» вносились до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань неодноразово різними державними реєстраторами на підставі заяв різних осіб.

Так, позивач просить скасувати реєстраційний запис № 0055123 від 23.07.2015 року, вчинений державним реєстратором Гладуном А.А.

Однак, скасування вказаного реєстраційного запису ніяким чином не впливає на наявність у ЄДРЮОФОПтаГФ відомостей про статус КБВ у період серпень 2018 року - січень 2019 року, що, зокрема, було враховано під час розгляду справ №№ 908/802/20, 910/4685/20 та під час вирішення питання про покладення на ОСОБА_2 субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг».

При цьому, колегія суддів відзначає, що на час винесення оскаржуваного рішення набрали законної сили судові рішення, прийняті у справі № 908/802/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та у справі № 910/4685/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг», якими на ОСОБА_2 , як на солідарного боржника, було покладено субсидіарну відповідальність за доведення вказаних товариств до банкрутства в розмірі 80 098 014,39 грн та 205 542 345,47 грн відповідно.

Зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що юридичною підставою покладення на позивача субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг» є те, що ОСОБА_2 , маючи можливість здійснення вирішального впливу на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Квартал Трейдінг», допустив неправомірну бездіяльність, яка призвела до виведення посадовими особами активів боржників, зменшення ліквідаційної маси, що мало наслідком неможливість задоволення вимог кредиторів, саме в період доведення вказаних товариств до банкрутства (серпень 2018 року - січень 2019 року).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд, проаналізувавши судові рішення, висновки у яких, на думку скаржника, підлягають застосуванню у цій справі, вказує на те, що такі висновки не є релевантними до обставин справи.

Так, зокрема посилання скаржника на правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену в постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17 є неприйнятними з огляду на те, що таку постанову прийнято Великою Палатою Верховного Суду з огляду на іншу фактично-доказову базу у відповідній справі, за інших встановлених обставин, і за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийнято відповідне судове рішення, так, зокрема, предметом позову у даній справі є визнання недійсним нікчемного договору про розірвання договору застави майнових прав.

Твердження скаржника, що враховуючи, що рада директорів Акціонерного товариства «Менеджмент Технолоджи Девелопмент Холдинг С.А.» складалась з чотирьох осіб, то будь-які рішення ради директорів приймалися за умови, що хоча б троє членів ради директорів проголосували за прийняття такого рішення. В свою чергу, один з членів ради директорів Акціонерного товариства «Менеджмент Технолоджи Девелопмент Холдинг С.А.» самостійно не міг прийняти хоча б якесь рішення ради директорів. А отже, призначення ОСОБА_2 на посаду одного з чотирьох членів ради директорів (колегіального виконавчого органу) Акціонерного товариства «Менеджмент Технолоджи Девелопмент Холдинг С.А.» не надавало йому можливості здійснювати вирішальний вплив на діяльність цією юридичної особи та, відповідно, на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні технології «Арго», на переконання колегії суддів, не спростовує вищевикладених висновків суду.

Так, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п. 53 рішення ЄСПЛ ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Судом апеляційної інстанції при винесені даної постанови було надано висновки щодо всіх суттєвих доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Разом з цим, колегія суддів відзначає, що мотиви апеляційної скарги ОСОБА_2

фактично зводяться до мотивів викладених у позовній заяві, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

При цьому, колегія суддів погоджується з твердженнями ліквідатора арбітражного керуючого відповідачів 2, 3 викладеними у відзивах на апеляційну скаргу.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 75-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 року у справі №910/1871/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 року у справі №910/1871/23 залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/1871/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 22.05.2024 року.