ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 Справа № 917/262/24

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго", вул.Верхній Вал,68, м.Київ, 04071

до Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод", вул. Зіньківська, 6, м.Полтава, 36014

про стягнення грошових коштів

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" про стягнення заборгованості за Договором №13-07-2020/08/ЕЕ про постачання електричної енергії споживачу від 13.07.2020 у розмірі 714929,68грн

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що він свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, в грудні 2022 року позивач поставив відповідачу електричну енергію в обсязі 234,922 МВт/год. на суму 1 009 929 (один мільйон дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 68 коп.

Однак відповідачем було сплачено лише частину коштів у розмірі 295 000,00 грн., що підтверджується інформацією з картки рахунку № 3611

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.02.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 21.03.2024

Відповідач відзив на позов не надав, явку представника у засідання не забезпечив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується Довідками про доставку в електронний кабінет.

Ухвалою від 07.05.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.05.2024.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

13.07.2020 року між Позивачем (як Постачальником) та Відповідачем (як Споживачем) укладено договір №13-07-2020/08/ЕЕ про постачання електричної енергії споживачу (надалі-Договір).

За умовами п.2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умовами цього Договору.

Відповідно до п.5.5 Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.8 Договору, по закінченню розрахункового місяця на підставі даних комерційного обліку Споживача, Постачальник надсилає Споживачу Акт купівлі- продажу електричної енергії підписаний зі свого боку в двох примірниках.

Так, належним чином виконавши свої зобов`язання за Договором, в грудні 2022 року Позивач поставив Відповідачу електричну енергію в обсязі 234,922 МВт/год. на суму 1 009 929 (один мільйон дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 68 коп.

На підтвердження виконання Позивачем своїх зобов`язань, 31 грудня 2022 року, сторонами підписано акт прийому-передачі електроенергії згідно Договору, на суму 1 009 929 (один мільйон дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 68 коп.

За умовами п. 5.6 Договору, оплата за поставлену електричну енергію вважається

здійсненою після того як на рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті.

Однак, всупереч умовам Договору, Відповідач сплатив за поставлену Позивачем електричну енергію в грудні 2022 року лише частину коштів в сумі 295 000,00 (двісті дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 коп), що підтверджується інформацією з картки рахунку № 3611

Так, розмір заборгованості Відповідача за Договором за грудень 2022 року склав 714 929,68 грн.

З метою врегулювання даного питання в позасудовому порядку, 16 березня 2023 року

Позивач звернувся до Відповідача із претензією щодо сплати заборгованості. Однак, станом на дату подання цієї позовної заяви, борг за Договором залишається непогашеним

При прийнятті рішення судом враховано наступне

У ст. 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 ст. 626 ЦК України). У п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України закріплено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Також у ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Подібне положення міститься у ст. 180 ГК України, відповідно до якої зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Між сторонами у справі виникли правовідносини з договору поставки, до якого застосовуються положення про купівлю-продаж. За положеннями статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов"язання за Договором №13-07-2020/08/ЕЕ від 13.07.2020 та поставив відповідачу в грудні 2022 року електричну енергію в обсязі 234,922 МВт/год. на суму1 009 929,68грн., що підтверджується Актом прийому-передачі електроенергії від 31.12.2022 згідно договору №13-07-2020/08/ЕЕ від 13.07.2020 на суму 1 009 929,68 грн., підписаним сторонами та скріплений печатками.

Доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод", вул. Зіньківська, 6, м.Полтава, 36014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго", вул.Верхній Вал,68, м.Київ, 04071, ) заборгованість за Договором №13-07-2020/08/ЕЕ про постачання електричної енергії споживачу від 13.07.2020 у розмірі 714929,68грн. та 10723,95грн. судового збору.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 23.05.2024

Суддя Кльопов І.Г.