ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 травня 2024 року Справа № 903/278/24

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна

за відсутністю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву Акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» про визнання грошових вимог по справі №903/278/24 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

20.03.202 ОСОБА_1 сформував в системі Електронний суд заяву про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

При цьому заявник просить суд керуючим реструктуризацією боржника призначити ОСОБА_2 .

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність долучено заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою господарського суду від 21.03.2024 заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 09.04.2024 (т.2, а.с.29).

Ухвалою суду від 09.04.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 (т.2, а.с.73-76).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 09.04.2024 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (т.2, а.с.80-81).

11.04.2024 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист про перетин державного кордону боржником та членами його сім`ї (т.2, а.с.82-83).

26.04.2024 представник Акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» сформував в системі «Електронний суд» заяву про грошові вимоги до боржника, в якій просить суд визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» до фізичної особи ОСОБА_1 у сумі 47817,28 грн - кредитна заборгованість та в сумі 4 844,80 грн. судовий збір (т.3, а.с.1-135).

Ухвалою суду від 29.04.2024 заяву АТ «Перший український Міжнародний Банк» про грошові вимоги до боржника прийнято та призначено до розгляду на 21.05.2024 о 10:00 год (т.3, а.с.137).

13.05.2024 керуюча реструктуризацією надіслала на електронну адресу суду звіт про результати перевірки декларації боржника (т.3, а.с.147-150) та відомість про результат розгляду вимог кредиторів, в якій визнала, що визнає вимоги АТ «ПУМБ» в розмірі 5 772,58 грн. та в розмірі 42 044,70 грн. в повному обсязі. (т.3, а.с.151-158).

16.05.2024 ОСОБА_1 сформував в системі «Електронний суд» клопотання, яким долучив виправлені декларації (т.3, а.с.159-199).

17.05.2024 керуюча реструктуризацією надіслала на електронну адресу суду акт опису майна боржника від 07.05.2024 (т.3, а.с.200-201) та 21.05.2024 клопотання про розгляд справи без її участі (т.3, а.с.202).

У визначений судом день та час кредитор та боржник своїм правом на участь в судовому розгляді не скористалися, причини неявки в судове засідання суду не повідомили.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно з умовами статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, Конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 09.04.2024 за №72929 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк" та боржником укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви № 701 від 16.08.2021 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (т.3, а.с.8).

Відповідно до вказаної заяви боржнику відкритий поточний рахунок в національній валюті та встановлений кредит ліміт у сумі 5000 грн. на загальні споживчі цілі строком на 12 місяців, з пролонгацією щороку ( у разі відсутності заперечень сторін), зі сплатою процентів у розмірі 47,88% річних (т.3, а.с.9).

Станом на 08.04.2024 заборгованість боржника за кредитним договором склала 5772,58 грн., з яких:

-заборгованість за сумою кредиту - 4 995,82 грн.;

- заборгованість за процентами - 776,76 грн.

Між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк" та боржником укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви № від 05.12.2023 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (т.3, а.с.21-23).

Відповідно до вказаної заяви боржнику виданий кредит у сумі 40 000,00 грн. на загальні споживчі цілі строком на 24 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99% від суми кредиту щомісяця та процентів в розмірі 0,01% річних, що складає реальну процентну ставку 76,762 % річних.

Видача кредиту підтверджується платіжною інструкцією № TR.73751989.70467.25578 вiд 05.12.2023 та випискою з рахунку (т.3, а.с.20,24).

Станом на 08.04.2024 заборгованість боржника за кредитним договором склала 42044,70 грн., з яких:

- 38 296,33 грн. за сумою кредиту (тіло),

- 0,93 грн. проценти,

- 3747,44 грн. комісія.

Загальна сума заборгованості за двома кредитними договорами складає 47 817,28 грн., з яких:

-5 772,58 грн. - № 701 від 16.08.2021,

-42 044,70 грн. - № від 05.12.2023.

У Заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (скорочено ДКБО) вказано, що клієнт підписанням цієї заяви підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), розміщений на сайті ПАТ «ПУМБ» pumb.ua, в повному обсязі з урахуванням умов наданих усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх), погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги в тому, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписання Заяви підтримує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

Згідно з п.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписана між кредитором та боржником Заява на приєднання до ДКБО є договором приєднання, і даний документ містить усі умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Боржник звернувся до банку для відкриття поточного рахунку, отримання кредиту для придбання товару, отримання платіжної картки, та встановлення кредитного ліміту за рахунком.

Кредитор, керуючись ст. 633 ЦК України, запропонував боржнику публічний договір (ДКБО) для здійснення банківського обслуговування.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» надання кредиту є фінансовою послугою.

Відповідно до абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» у разі, якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.

Таким чином, ДКБО відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» є публічною частиною договору, до якої приєднався боржник, підписавши Заяву про приєднання до ДКБО, яка є індивідуальною частиною договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включені до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена статтею 133 даного Кодексу.

Згідно з нормами статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, Для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги є обґрунтованими та підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів у сумі 47817,28 грн. заборгованості за умовами договору (черговість задоволення вимог - друга).

Суд також встановив, що АТ «Перший український Міжнародний Банк» поніс витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі 4844,80 грн. судового збору.

При цьому судом враховано, що кредиторські вимоги були розглянуті керуючим реструктуризації, визнаються ним 47817,28 грн, що підтверджується відповідним повідомленням від 13.05.2024 (т.3, а.с.157).

Керуючись ст.ст. 2, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати вимоги Акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» (вул.Андріївська,4, м.Київ, 04070, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), у розмірі 47817,28 грн (заборгованості за кредитом) - черговість задоволення вимог - друга.

3. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» в розмірі 4844,80 грн (за подачу відповідної заяви).

4. Зобов`язати керуючого реструктуризацією Белінську Н.О. включити визнані судом вимоги Акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала господарського суду набирає законної негайно з моменту її прийняття відповідно до ч.4 ст. 9 КУзПБ.

Ухвала суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.9 КУзПБ, ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 21.05.2024.

Суддя І. О. Гарбар