ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/945/24

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, 149, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код 00131954)
до Управління каналу Дніпро-Донбас (вул. Дніпробудська, 6-А, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51918, ідентифікаційний код 05387179)
про стягнення 28050,94 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Управління каналу Дніпро-Донбас (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 28050,94 грн, з яких: пеня в сумі 26463,23 грн та 3% річних в сумі 1587,71 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3028,00 грн та розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії № 76134 від 01.01.2019 шляхом підписання заяви-приєднання, що діє на умовах договору про постачання електричної енергії № 76134 від 22.01.2007, щодо своєчасної оплати вартості отриманих послуг з розподілу електричної енергії за період серпень 2022-липень 2023 р.р.

Ухвалою суду від 27.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/945/24. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Роз`яснено відповідачу, що згідно ст.251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Попереджено відповідача, що разі ненадання відзиву на позов у встановлений строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Встановлено позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст.167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження у цій справі від 27.03.2024 отримано відповідачем 17.04.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення за номером 968.

19.04.2024 у встановлений строк через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№10494), в якому він просить суд вважати поважними причини пропуску процесуального строку на подання відзиву та поновити відповідачу процесуальний строк на подання відзиву, а також просить суд залучити до участі у справі Державну казначейську службу України в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, обгрунтовуючи вказане клопотання тим, що відповідач підпорядковується Міністерству захисту довкілля та природних ресурсів України та відноситься до бюджетних установ України. З метою оплати рахунків, виставлених позивачем на оплату послуги з розподілу електричної енергії, відповідачем складались та подавались до органу Державної казначейської служби України відповідні реєстри бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, однак Державна казначейська служба України з невідомих відповідачу причин сплачувала кошти в термін від 1 (одного) до 15 (п`ятнадцяти) днів з моменту подання відповідачем реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів.

29.04.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№11222), в він вважає позовні вимоги правомірними, а доводи відповідача у відзиві необгрунтованими, оскільки згідно приписів ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України боржник не звільняється від виконання своїх обов`язків за укладеним між сторонами договором через відсутність у нього необхідних коштів, а відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання (постанова ВСУ від 22.03.17 у справі №3-77гс17, постанова КГС у складі ВС від 27.03.18 у справах № 925/246/17, № 925/974/17, постанова ВП ВС від 10.04.18 у справі № 12-46гс18, у справі № 911/4249/16).

29.04.2024 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача (вх.№11223), в якому він просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі Державної казначейської служби України в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, наполягаючи на тому, що відповідачем у клопотанні не зазначено, яким чином рішення у цій справі може вплинути на права або обов`язки Державної казначейської служби України, тобто які нові права або обов`язки можуть виникнути у Державної казначейської служби України враховуючи підстави та предмет заявленого позову.

Ухвалою суду від 07.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву. Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі Державної казначейської служби України в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Продовжено позивачу процесуальний строк для подання відповіді на відзив до 26.04.2024 та прийнято відповідь на відзив до розгляду.

10.05.2024 у встановлений строк через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення (вх.№12261), в яких він заперечує проти викладеного позивачем у відповіді на відзив та запереченні. Відповідач наголошує, що у відзиві відповідач не заперечував проти позову, а лише наводив факти, що несвоєчасна оплата виставлених позивачем рахунків на оплату послуги з розподілу електричної енергії сталась з обставин, які не залежать від волі відповідача, оскільки Державна казначейська служба України з невідомих відповідачу причин сплачувала кошти в термін від 1 (одного) до 15 (п`ятнадцяти) днів з моменту подання відповідачем реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів. Саме з метою встановлення обставин, які мають істотне значення задля всебічного розгляду та вирішення справи № 922/945/24, відповідачем було подано заяву про залучення Державної казначейської служби України до участі у справі № 922/945/24 на стороні відповідача в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідач вважає, що без залучення Державної казначейської служби України до участі у справі та отримання від неї ґрунтовних пояснень стосовно предмету спору, відповідач не має змоги ані визнати позов, ані аргументовано заперечувати проти нього. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд за результатами розгляду вказаного залучити Державну казначейську служби України до участі у справі № 922/945/24 на стороні відповідача в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Отже згідно з ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Як вказано судом вище, ухвала про відкриття провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи постановлена судом 27.03.2024, а заяву про залучення до участі у справі Державної казначейської служби України в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, подано відповідачем через підсистему "Електронний суд" 10.05.2024, тобто з пропуском тридцять днів з дня відкриття провадження у справі без відповідного клопотання про поновлення строку.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, суд зазначає, що аналогічне клопотання про залучення до участі у справі Державної казначейської служби України в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача вже було розглянуто судом та постановлено ухвалу від 07.05.2024 у цій справі про відмову відповідачу у задоволенні клопотання від 19.04.2024 (вх.№10494) про залучення до участі у справі Державної казначейської служби України в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

На підставі викладеного, суд залишає без розгляду заяву відповідача від 10.05.2024 про залучення до участі справі Державної казначейської служби України в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 1446 Акціонерне товариство "Харківобленерго" є оператором системи розподілу (далі - ОСР) та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території м. Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, та не є постачальником електричної енергії.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимога та регулюють взаємовідносини між ОСР, електропостачальниками та споживачами (разом Учасники роздрібного ринку), є зокрема Закон України "Про ринок електричної енергії" (далі Закон), Кодекс систем розподілу (далі КСР), затверджений Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, та Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі Постанова № 312), в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін.

Доступ до системи розподілу та послуга з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договір), який укладається між Товариством та споживачем, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за формою (типовою формою) договору, що є додатком № 3 до ПРРЕЕ та розміщена на офіційному сайті АТ "Харківобленерго": www.oblenergo.кhаrкоv.uа.

Договір споживача з розподілу вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання та/або сплати за рахунком, який надсилається одночасно з Договором споживача про розподіл та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п. 4 Постанови 312, п.п. 1.2.15, п.п. 2.1.6 ПРРЕЕ))."

Як убачається з матеріалів справи, 01.01.2019 між Акціонерним товариством "Харківобленерго" (Оператор системи) та Управлінням каналу Дніпро-Донбас (Споживач) був укладений Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № 76134 шляхом підписання заяви-приєднання з додатками (далі - Договір), що діє на умовах Договору про постачання електричної енергії № 76134 від 22.01.2007, укладеного між Акціонерним товариством "Харківобленерго" (Постачальник) та Управлінням каналу Дніпро-Донбас (Споживач).

Відповідно до п.1.1 Договору сторонами погоджено, що цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (надалі - Споживач) як послуга Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору умови Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року N 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. Далі за текстом цього Договору Оператор системи та Споживач іменуються - Сторона, а разом - Сторони.

Згідно з п.2.1 Договору Оператор системи надає Споживачу послуга з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача який є Додатком 2 до цього Договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.4 Договору облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передасться Оператором системи розподілу та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього Договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт*год.).

За підсумками розрахункового місяця Постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку Споживачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані Адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником Споживача.

Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються Оператором системи розподілу в особистому кабінеті Споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуга за цим Договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача.

За необхідності для Споживача (його постачальника) забезпечувати визначення обсягу електричної енергії частіше ніж один раз на місяць Споживач (його Постачальник) має укласти із Оператором системи розподілу або іншим акредитованим постачальником послуг комерційного обліку окремий платний договір, у якому визначити порядок формування даних комерційного обліку про обсяг електричної енергії за розрахунковий місяць та передачу цих даних до Адміністратора комерційного обліку (за необхідності).

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати Постачальнику послуг комерційного обліку (Оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канати дистанційного зв`язку.

Відповідно до п.5.1-5.5 Договору ціною цього Договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) Споживача, зазначена в Паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача.

Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим Договором здійснюється на поточний рахунок оператора.

Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків".

Споживач оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання Споживач забезпечує оплату послуга з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуга з розподілу забезпечує постачальник.

Оператор системи в особовому рахунку Споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих Споживачу послуг з розподілу електричної енергії.

Згідно з п. 11.1 Договору цей Договір набирає чинності з дня приєднання Споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно з п. 1 Додатка №4 "Порядок розрахунків" до Договору розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Відповідно до п. 2 Додатка № 4 "Порядок розрахунків" до Договору оплата послуг, наданих Оператором системи розподілу, здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються Операторами систем розподілу у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до п. 3 Додатка № 4 "Порядок розрахунків" до Договору оплата послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу розподіленої електричної енергії за відповідний попередній розрахунковий період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичне значення обсягу розподіленої електричної енергії якого за попередній розрахунковий період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу розподіленої електричної енергії на наступний період.

Відповідно до п. 4 Додатка № 4 "Порядок розрахунків" до Договору розрахунок суми попередньої оплати здійснюється Споживачем шляхом множення чинного у розрахунковому періоді тарифу (ціни) на розподіл на фактичний обсяг розподіленої електричної енергії за відповідний попередній період та надається рахунок на попередню оплату.

Згідно з п. 5 Додатка №4 "Порядок розрахунків" до Договору остаточний розрахунок суми коштів, яку має оплатити Споживач за послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий період, визначається виходячи з фактичного обсягу розподіленої електричної енергії на діючий тариф (ціну) з розподілу у розрахунковому періоді. Фактичний обсяг складається з кількості спожитої (розподіленої) електричної енергії за приладами обліку та витрат розподілених відповідно до додатку № 8 Договору.

Відповідно до п. 7 Додатка № 4 "Порядок розрахунків" до Договору рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії надаються уповноваженому представнику Споживача (п. 6 цього додатку) Оператором системи розподілу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах Оператора системи розподілу. В разі неотримання Споживачем рахунків Оператор системи розподілу направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Відповідно до п. 8 Додатка № 4 "Порядок розрахунків" до Договору у разі порушення строків оплати за розподіл електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, передбачених п. 7 даного Порядку, Споживач сплачує Оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, інфляційні, 3% річних від суми боргу, за кожен день прострочення, у тому числі за день оплати. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у рахунку окремими рядками, та повинні бути сплачені Споживачем протягом 5 робочих днів від дня його отримання.

Згідно з п.п. 1 п.6.2 Договору Споживач зобов`язується виконувати умови цього Договору.

На виконання Договору за період 07/2022-09/2023 позивач надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії у обсязі 5398718 кВт*год вартістю 1 329 461,06 грн, що підтверджується звітами про покази засобів обліку електричної енергії, Актами про обсяги розподілу електричної енергії, Актами приймання-передачі про надання послуг з розподілу електричної енергії, а також не спростовано відповідачем.

У позовній заяві зазначено, що внаслідок порушення відповідачем строків оплати вартості отриманих послуг з розподілу електричної енергії за період серпень 2022-липень 2023 р.р. позивачем нараховано пеню у сумі 26463,23 грн та 3% річних у сумі 1 587,71 грн на суму боргу за розподіл електричної енергії за період серпень 2022-липень 2023 р.р.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом спору у цій справі є вимоги про стягнення пені у сумі 26463,23 грн та 3% річних у сумі 1 587,71 грн, нарахованих на суму боргу за розподіл електричної енергії за період серпень 2022 - липень 2023 р.р.

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За умовами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом установлено, що на виконання Договору за період 07/2022-09/2023 позивач надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії у обсязі 5398718 кВт*год вартістю 1 329 461,06 грн, що підтверджується звітами про покази засобів обліку електричної енергії, які надані самим відповідачем, Актами про обсяги розподілу електричної енергії, Актами приймання-передачі про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Проте відповідачем порушено строки оплати вартості отриманих послуг з розподілу електричної енергії за Договором за період серпень 2022-липень 2023 р.р., внаслідок чого позивачем нараховано пеню у сумі 26463,23 грн та 3% річних у сумі 1 587,71 грн.

При цьому, посилання відповідача на те, що несвоєчасна оплата виставлених позивачем рахунків на оплату послуги з розподілу електричної енергії сталась з обставин, які не залежать від волі відповідача, а внаслідок того, що Державна казначейська служба України з невідомих відповідачу причин сплачувала кошти в термін від 1 (одного) до 15 (п`ятнадцяти) днів з моменту подання відповідачем реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, є необґрунтованим та не приймається судом до уваги, зважаючи на таке.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже відповідач уклавши з позивачем вказаний Договір на відповідних умовах, зобов`язаний нести всі ризики, пов`язані з порушенням власних зобов`язань і саме на підставі вказаного Договору позивач отримав право здійснювати, зокрема, нарахування пені та 3 % річних.

А відтак твердження відповідача щодо відсутності його вини у невиконанні зобов`язань за спірним Договором, є безпідставними та необгрунтованими.

Крім того, варто зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно зі ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ, інші енергоносії, комунальні послуги та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом відповідних послуг у межах бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі.

Як зазначає відповідач, прострочення виконання зобов`язання мало місце в зв`язку з тим, що він відноситься до бюджетних установ України та позбавлений можливості впливати на своєчасність розрахунків на виконання договірних зобов`язань.

Однак виходячи з приписів ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України боржник не звільняється від виконання своїх обов`язків через відсутність у нього необхідних коштів.

Конституційний Суд України в рішенні від 09.07.07 №6-рп/2007 КСУ вказав на те, що держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у своєї постанові № 911/4249/16 від 17.04.2018, пославшись на рішення Європейського суду з прав людини, зробила з цього приводу наступний правовий висновок: п. 59 ЄСПЛ у п. 48 рішення від 30.11.2004 у справі Бакалов проти України та в п. 40 рішення від 18.10.2005 у справі 2терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 923/1292/16, від 23 березня 2018 року по справі № 904/6252/17, від 28 січня 2019 року по справі № 917/611/18.

Ураховуючи наведене, твердження відповідача щодо відсутності його вини у невиконанні зобов`язань за вказаним Договором, є безпідставними та необгрунтованими.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Так, відповідно до статей 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Нарахування 3% річних, інфляційних та пені здійснено відповідно до п. 8 додатку №4 "Порядок розрахунку" до Договору, яким визначено, що у разі порушення строків оплати за розподіл електричної енергії передбачених п.7 даного порядку, споживач сплачує оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та інфляційні від суми боргу, за кожен день прострочення. У тому числі за день оплати.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок порушення строків оплати вартості отриманих послуг з розподілу електричної енергії за період серпень 2022-липень 2023 р.р., позивачем правомірно нараховано 3% річних за період з 11.08.2022 по 15.12.2022, з 08.06.2023 по 08.07.2023.

Перевіривши нарахування 3% річних за період з 11.08.2022 по 15.12.2022, з 08.06.2023 по 08.07.2023, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1 587,71 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 26463,23 грн, яку нараховано за період з 11.08.2022 по 15.12.2022, з 08.06.2023 по 08.07.2023, зважаючи на таке.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні було введено воєнний стан з 05:30 24 лютого 2022 року на 90 діб, який в подальшому відповідними Указами Президента України був неодноразово продовжений та станом на теперішній час воєнний стан продовжений з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до п. 16 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 25.02.2022 № 332 Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану, встановлено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 2 наведеного закону встановлено, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики щодо діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Згідно з абз. 3 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про ринок електричної енергії", Регулятор має право, зокрема, видавати обов`язкові для виконання учасниками ринку рішення.

Отже відповідно до положень ч. 4 ст. 6 Закону України "Про ринок електричної енергії", Постанова НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", зокрема в частині п. 16 цієї Постанови, яким НКРЕКП в межах наданих їй законом повноважень, тимчасово зупинила на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковою для виконання учасниками ринку електричної енергії, у тому числі позивачем у даній справі - ПрАТ "Харківенергозбут".

Аналогічна правова позиція щодо обов`язковості настанов, викладених у постановах НКРЕКП, викладена в постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивачем з порушенням вимог п. 16 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, яка є обов`язковою для виконання учасниками ринку електричної енергії, нараховано відповідачу пеню у сумі 26463,23 грн за період з 11.08.2022 по 15.12.2022, з 08.06.2023 по 08.07.2023 (період дії воєнного стану в Україні), тому суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення пені у сумі 26463,23 грн за період з 11.08.2022 по 15.12.2022, з 08.06.2023 по 08.07.2023.

Ураховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору у сумі 171,39 грн покладаються на відповідача, решта суми судового збору у сумі 2 856,61 грн покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 549, 550, 551, 610-612, 614, 627-629, 655, 692, 712, 714 Цивільного кодексу України, ст. 193, 218, 230, 232, 233 Господарського кодексу України, 193 Господарського кодексу та ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково у сумі 1 587,71 грн.

Стягнути з Управління каналу Дніпро-Донбас (вул. Дніпробудська, 6-А, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51918, ідентифікаційний код 05387179) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, 149, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код 00131954) 3% річних у сумі 1 587,71 грн та судовий збір у сумі 171,39 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "23" травня 2024 р.

Суддя І.О. Чистякова