ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" травня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/1102/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Енергоатом-Трейдинг» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», м. Ужгород

про стягнення 50 024 058,09 грн,

Секретар судового засідання Райніш М.І.

За участю представників сторін:

від позивача Слівінська Н.І.;

від відповідача Боднар А.М.;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «ЕнергоатомТрейдинг» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», яким просить стягнути з відповідача 50 024 058,09 грн заборгованості, в т.ч. 10 377 064,08 грн три проценти річних; 39 646 994,01 грн інфляційні втрати. Позов заявлено з посиланням на статті 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, статті 179, 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

18.12.2023 від товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» надійшов відзив.

28.12.2023 від державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла відповідь на відзив.

15.01.2024 від товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» надійшло заперечення на відповідь на відзив.

На адресу Господарського суду Закарпатської області 16.01.2024 надійшла заява державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» вх. № 02.3.1-02/316/24 про заміну позивача його правонаступником. Ухвалою суду від 17.02.2024 судом замінено позивача по справі №907/1102/23 державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Енергоатом-Трейдинг» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» його правонаступником Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () в особі філії «Відокремлений підрозділ «Енергоатом-Трейдинг» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ().

На адресу Господарського суду Закарпатської області 17.01.2024 надійшло клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» від 17.01.2024 вх. № 02.3.1-02/336/24 про витребування доказів. Ухвалою суду від 17.02.2024 судом у задоволенні клопотання відмовлено.

Ухвалою суду від 10.04.2024 призначено судове засідання на 21 травня 2024 р. на 11:00 год.

05.02.2024 на адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про зменшення розміру позовних вимог.

Заявник зазначає, що погоджується із вказаними відповідачем у відзиві зауваженнями щодо допущення помилки у визначенні розміру трьох процентів річних за травень 2022 року та за грудень 2022 року.

Відтак, позивач просить зменшити розмір заявлених до стягувача трьох процентів річних з 10 377 064,08 грн до 10 341 995,85 грн.

Згідно з п. 2 ч.2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що предметом позову є матеріально - правова вимога про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу до відповідача, що кореспондується зі способами захисту цього права чи інтересу, передбаченими статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

В свою чергу, під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, передбаченим статтею 46 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству та не порушує чиї - небудь права та охоронювані законом інтереси, зокрема, процесуальні права відповідача, заява представника позивача про зменшення позовних вимог відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 46, 170 Господарського процесуального кодексу України та до неї додано докази направлення примірника такої заяви відповідачу по справі, відтак суд приймає зазначене клопотання до розгляду та задоволяє його.

Окрім цього, 20.02.2024 на адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання позивача вх.№ 02.3.1-02/1258/24 про зупинення провадження по справі № 907/1102/23 до набрання законної сили судового рішення у справі № 907/9351/23.

Необхідність зупинення провадження у цій справі заявник обґрунтовує тим, що справи 910/9351/23 та 907/1102/23 пов`язані між собою, так як, предметом розгляду справи № 907/9351/23 є невиконання Позивачем (першою ланкою згідно Положення про ПСО) зобов`язання з оплати ДІ «Ґарантований покупець» (друга ланка згідно Положення про ПСО), що в свою чергу спричинило невиконання ДІ «Гарантований покупець» своїх зобов`язань перед Відповідачем (третя ланка), що негативно вплинуло на виконання Відповідачем своїх зобов`язань перед Позивачем, згідно Положення про ПСО, що є предметом розгляду справи № 910/9351/23 та свідчить про неможливість розгляду справи № 907/1102/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/9351/23.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження по справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання відповідача з огляду на наступне.

Порядок та підстави зупинення провадження у справі визначено Главою 8 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у випадку, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України є нормою імперативної дії, якою встановлено обов`язок суду зупинити провадження по справі у випадку встановлення судом об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Таким чином, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

Суд також зазначає, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з обмеженістю предметом позову.

Як неможливість розгляду зазначеної справи потрібно розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як саме справа, яка розглядається господарським судом, пов`язана зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлена неможливість розгляду справи.

При цьому, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Водночас суд робить висновок, що господарський суд у справі № 907/1102/23 має змогу і дискрецію самостійно встановити обставини, які мають значення для цієї справи, незалежно від тих обставин, які можуть бути встановлені судом у справі № 910/9351/23.

Тобто, господарський суд у справі №907/1102/23 наділений повноваженнями самостійно здійснити правову кваліфікацію спірних правовідносин, а наявні в матеріалах справи докази дозволять установити обставини наявності/ відсутності порушення права (інтересу), за захистом якого пред`явлено позов.

Отже, помилковим є посилання на об`єктивну неможливість розгляду справи №907/1102/23 до розгляду справи №907/1102/23, оскільки наявні в ній докази дозволяють установити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Клопотання позивача від 20.02.2024 вх.№ 02.3.1-02/1258/24 про зупинення провадження по справі не містить будь-яких мотивів на обґрунтування висновку про неможливість суду самостійно встановити та оцінити коло обставин, які входять до предмета доказування.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні клопотання позивача від 20.02.2024 вх.№ 02.3.1-02/1258/24 про зупинення провадження у справі.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання відповідача про витребування доказів від 20.02.2024 вх.№ 02.3.1-02/1259/24.

У Клопотанні Відповідач просить суд витребувати у ДП «Гарантований покупець» інформацію про стан розрахунків за договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг від 15.09.2021 № 2299/02/21 (далі Договір № 2299/02/21), за період з квітня 2022 року по жовтень 2023 року.

21.02.2024 на адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло заперечення позивача на клопотання відповідача про витребування доказів від 20.02.2024 вх.№ 02.3.1-02/1259/24.

Розглянувши клопотання про витребування доказів та заперечення, суд дійшов наступного висновку.

За положеннями ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

ТОВ «Закарпаттяенергозбут» є стороною Договору № 2299/02/21 замовником послуги, на його банківські реквізити здійснювалося перерахування грошових коштів від ДП «Гарантований покупець».

У той же час, Відповідач у відзиві зазначає, що станом на 01.12.2023 заборгованість ДП «Гарантований покупець» перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за Договором № 2299/02/21 склала 1 518 706 761,10 грн (довідка щодо стану взаємних розрахунків за період квітень 2022 р. листопад 2023 р. між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та ДП «Гарантований покупець» додаток № 2 до цього Відзиву)». До відзиву Відповідачем додано згадану довідку, яка містить відомості про дату та розмір надходження грошових коштів на банківський рахунок, розмір заборгованості станом на 30.11.2023. Довідка підписана головним бухгалтером та директором ТОВ «Закарпаттяенергозбут».

Крім того, у відзиві Відповідач інформує про наявність судового спору за позовом ТОВ «Закарпаттяенергозбут» до ДП «Гарантований покупець» про стягнення з останнього грошових коштів за Договором № 2299/02/21 (справа № 910/15342/23).

З вищевикладеного вбачається, що Відповідач володіє інформацією про стан розрахунків між ним та ДП «Гарантований покупець» за Договором № 2299/02/21.

У частині першій статті 43 ГПК України закріплено обов`язок учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, а також те, що зловживання процесуальними правами не допускається.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах наголошував на необхідності застосування принципу заборони суперечливої поведінки, яка базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці.

Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини «venire contra factum proprium» лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони (постанова від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20, постанова від 25.01.2024 у справі № 910/1294/23).

Таким чином, заявлення ТОВ «Закарпаттяенергозбут» клопотання у порядку статті 81 ГПК України, будучи при цьому володільцем інформації про витребування якої зазначено у клопотанні, може свідчити про зловживання процесуальними правами відповідача.

З огляду на викладене суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів від 20.02.2024 вх.№ 02.3.1-02/1259/24.

09.04.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

Окрім цього, на адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання відповідача про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача від 09.04.2024 вх. № 02.3.1-02/2839/24.

В обґрунтування до вказаного клопотання відповідач посилається зокрема на те, що пропозиції щодо обсягів та умов покладення спеціальних обов`язків готуються регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що водночас володіє повною інформацією щодо усіх умов покладення спеціальних обов`язків на сторін спору, крім того, посилається на те, що рішення у даній справі може впливати на права та обов`язки третьої особи, оскільки така здійснює державне регулювання ринку електричної енергії.

09.04.2024 позивачем подано заперечення проти клопотання відповідача про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (вх. № 02.3.1-02/2880/24), посилаючись на те, що регулятор бере участь виключно на стадії підготовки рішення про покладення спеціального обов`язку та не здійснює участь в контролі учасників за виконанням своїх фінансових зобов`язань.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ()

З огляду на наведене, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, забезпечуючи рівність прав учасників справи на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору у даній справі, враховуючи положення статті 129 Конституції України, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне відкласти засідання у справі.

Керуючись ст. ст. 46, 50, 177, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання позивача про зменшення позовних вимог від 05.02.2024 вх. № 02.3.1-02/820/24 - задоволити.

2. У задоволенні клопотання позивача від 20.02.2024 вх.№ 02.3.1-02/1258/24 про зупинення провадження у справі відмовити

3. У задоволенні клопотання відповідача від 20.02.2024 вх. № 02.3.1-02/1259/24 про витребування доказів відмовити

4. Клопотання відповідача про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача від 09.04.2024 вх. № 02.3.1-02/2839/24 задоволити.

5. Залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (, 03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 19).

6. Зобов`язати сторін надіслати залученій третій особі копії позовної заяви та матеріалів долучених до неї, докази надіслання яких подати суду.

7. Встановити третій особі строк для подання суду пояснень з приводу предмету спору з врахуванням вимог ст. 168 ГПК України до 10.06.2024 р.

8. Відкласти підготовче засідання суду на 20 червня 2024 р. на 12:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні суду за адресою: м. Ужгород, вул.Коцюбинського, 2а, зал судового засідання № (3) за участю представника позивача Слівінської Н.І. за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук