ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2024 р. Справа№ 920/545/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Гуменюк І.О.,

за участю представників:

від позивача - Войнаровський О.В.,

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 про відмову у поновлені пропущеного процесуального строку та залишення клопотань про залучення третіх осіб та доказів без розгляду у справі №920/545/23 (суддя Грєхова О.А., повний текст ухвали складено 11.03.2024) за позовом Imexa Group s.r.o. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" про стягнення заборгованості за Договором поставки в розмірі 1 619 987,47 доларів США.

встановив наступне.

Imexa Group s.r.o. звернулось до Господарського суду Сумської області із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" про стягнення заборгованості за Договором поставки в розмірі 1 619 987,47 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором № IMEXA/STE-2020 від 31.08.2020, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 25.05.2023 позовну заяву Imexa Group s.r.o. передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

15.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Imexa Group s.r.o.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

Водночас, на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.05.2023, 27.06.2023 справа № 920/545/23 за позовом IMEXA GROUP s.r.o. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" про стягнення 1 619 987,47 доларів США надіслана до Північного апеляційного господарського суду.

28.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.05.2023 у справі №920/545/23 залишена без задоволення, ухвала Господарського суду Сумської області від 25.05.2023 - без змін.

04.09.2023 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 920/545/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.10.2023.

09.10.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 09.10.2023 представники сторін з`явились.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 06.11.2023.

20.10.2023 представником позивача подано відповідь на відзив.

06.11.2023 представником відповідача подано письмові пояснення щодо вірогідності доказів та балансу вірогідностей обставин справи.

У судове засідання 06.11.2023 представники сторін з`явились.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 04.12.2023.

24.11.2023 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 04.12.2023 представники сторін з`явились.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 18.12.2023.

11.12.2023 представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 18.12.2023 представники сторін з`явились.

За результатами судового засідання 18.12.2023, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.01.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

26.01.2024 представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі.

29.01.2024 представником відповідача подано клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.

У судове засідання 29.01.2024 представники сторін з`явились.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 19.02.2024.

16.02.2024 відповідачем подані заяви про залучення до участі у справі третіх осіб та клопотання про долучення доказів.

У судове засідання 19.02.2024 представник відповідача з`явився, представник позивача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 11.03.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 у справі №920/545/23 у поновленні строку для подання клопотань про залучення третіх осіб та доказів відмовлено; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" про залучення третіх осіб та подання доказів залишено без розгляду.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у поновленні строку на подання вказаних клопотань, виходив з того, що обставини, на які посилається відповідач як на підставу для поновлення процесуального строку не є поважними та винятковими, а також перебували у виключній залежності від волі відповідача.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду вказаних клопотань.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на необґрунтованість відмови суду першої інстанції у поновленні пропущеного процесуального строку на подання клопотань.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач (апелянт) правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином; про що свідчать довідки про доставку електронного документу (ухвали суду від 15.04.2024 про призначення справи до розгляду на 13.05.2024) до електронних кабінетів відповідача та його представника.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, з огляду на наявність викладеної позиції скаржника, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вже було вказано, відповідачем 16.02.2024 подані до місцевого господарського суду заяви про залучення до участі у справі третіх осіб та клопотання про долучення доказів.

Одночасно, у вказаних заявах та клопотанні відповідач просив суд повернутися до стадії підготовчого провадження та поновити процесуальний строк на їх подання.

За частинами першою та другою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 13 ГПК України встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Співставляючи стадії процесу доказування та стадії судового процесу, судова колегія враховує, що згідно із статтею 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 178 ГПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

За змістом статей 181, 182 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У главі 3 розділу ІІІ ГПК України закріплені положення, які встановлюють порядок реалізації принципу "диспозитивності господарського судочинства" у підготовчому засіданні. Він полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19, від 09.11.2021 у справі № 913/20/21.

Відповідно до статті 194 ГПК України завданнями розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Тобто, вирішення спору на підставі матеріалів, які зібрані поза межами підготовчого провадження, не відповідає завданням, які визначені процесуальним законом для кожної стадії господарського процесу.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням господарського судочинства. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд й раніше у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 № 913/317/18, від 03.10.2019 у справі № 902/271/18.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Господарським процесуальним законодавством не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Разом з тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Звертаючись до практики Верховного Суду, колегія суддів враховує, що у пункті 30 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 сформульовано такий правовий висновок:

"Також Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд й раніше у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 № 913/317/18".

Тобто, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть повернутися до стадії вчинення тих чи інших процесуальних дій, які за загальним правилом можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, й після закриття підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до дій, що проводяться на стадії підготовчого провадження, з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі №910/7103/21.

Статтею 80 цього Кодексу, чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, за частиною 3 вказаної статті відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно частини 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Частина 5 цієї статті визначає, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Отже, за змістом вказаних норм всі докази, які підтверджують заперечення, мають бути подані відповідачем одночасно з поданням відзиву, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена відповідачем до суду та належним чином обґрунтована.

Відповідно до частини восьмої статті 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції не встановив вагомих обставин неподання відповідачем доказів в строк, встановлений частиною третьою статті 80 ГПК України.

При цьому відповідач, не зазначив про неможливість подати вказані докази у строк, встановлений законом з об`єктивних причин, в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 80 ГПК України.

Скаржник також не вказує про наведене в апеляційній скарзі, а лише зазначає, що до 12.02.2024 доказу (звіту про фінансові результати за 2023 рік) не існувало.

Колегія суддів вказує, що наведений звіт наданий відповідачем на підтвердження його доводів про негативний фінансовий стан.

Відповідач звітував перед контролюючими органами за попередній фінансовий рік і відповідно був обізнаний зі своїм майновим станом.

Отже, на підтвердження таких обставин він не був позбавлений можливості надати інші докази (наявні у нього на момент підготовчого провадження).

Таким чином, неможливість подання доказів разом з відзивом на позовну заяву апелянтом не доведена.

Скаржник не навів обставин неможливості подачі доказів у строк, встановлений частиною третьою статті 80 ГПК України, тобто вагомих обставин, які перешкоджали подати докази до суду першої інстанції вчасно, що виключає можливість повернення до стадії підготовчого засідання, адже це нівелює стадії підготовчого провадження та розгляду справи по суті.

Стосовно заяв про залучення до участі у справі третіх осіб, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі.

Як вже було вказано, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Відповідачем не наведено вагомих обставин, які перешкоджали подати заяви про залучення третіх осіб на стадії підготовчого провадження.

Посилання на встановлення обставин негативного фінансового стану відповідача, а також на неможливість підтвердження обставин розрахунків позивача зі своїми постачальниками, жодним чином не можуть вважатися вагомими обставинами, які перешкоджали вчасному поданню заяв про залучення третіх осіб.

За приписами статті 207 ГПК України, розглядаючи справу по суті, в судовому засіданні головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Враховуючи те, що заявник не навів поважних причин, які перешкодили своєчасному поданню цих заяв та клопотання, місцевий господарський суд у відповідності до норми процесуального закону правомірно залишив їх без розгляду.

Отже, виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є правомірною, а тому відповідно підлягає залишенню без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на заявника (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 про відмову у поновлені пропущеного процесуального строку та залишення клопотань про залучення третіх осіб та доказів у справі №920/545/23 без розгляду - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 21.05.2024 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко