ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. м.Київ Справа№ 927/364/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 18.04.2024:

від прокуратури прокурор Греськів І.І.;

від позивача: не з?явився;

від відповідача: Антоненко Л.А. (в режимі відеоконфереції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут"

на рішення Господарського суду Чернігівської області

від 03.11.2022 (повний текст складено та підписано 09.11.2022)

у справі № 927/364/22 (суддя Федоренко В.В.)

за позовом Заступника керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут"

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та пояснень

Заступником керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області подано позов до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 110 464,83 грн. заборгованості, у якому прокурор просить суд:

-визнати недійсною Додаткову угоду №1 від 12.02.2021 до Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41AB147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ" ();

-визнати недійсною Додаткову угоду №2 від 15.02.2021 до Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41AB147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ" ();

-визнати недійсною Додаткову угоду №3 від 16.02.2021 до Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41AB147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ" ();

-визнати недійсною Додаткову угоду №4 від 17.02.2021 до Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41AB147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ" ();

-визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 24.02.2021 до Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41AB147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ" ();

-визнати недійсною Додаткову угоду №6 від 25.02.2021 до Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41AB147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ" ();

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ" на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області безпідставно отримані кошти в сумі 110 464,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог заступник керівника Корюківської окружної прокуратури посилається на те, що відповідачем всупереч інтересів держави та положень укладеного Договору, у порушення норм Закону України "Про публічні закупівлі", укладено додаткові угоди, згідно з якими збільшено ціну за 1 куб. м газового палива з 5,45 грн. до 9,64975 грн., тобто на 4,19975 грн. або на 77,1% від ціни, визначеної у Договорі, у зв`язку з чим обсяг постачання природного газу зменшено із 67 000 куб.м. до 37 028,87 куб.м., тобто на 29 971,13 куб.м. або на 44,7%. Внаслідок неправомірного збільшення ціни на газове паливо шляхом укладення спірних додаткових угод з порушенням законодавства, мала місце переплата позивачем відповідачу коштів у сумі 110 464,81 грн. За доводами прокурора, внесення змін до Договору № 41AB147-238-21 від 09.02.2021 вчинено з порушенням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", тобто належним чином не обґрунтовано та суперечить інтересам суспільства в особі територіальної громади Сосницької селищної ради та держави, у зв`язку з чим прокурором заявлено вимоги про визнання додаткових угод №1-6 до спірного Договору недійсними та стягнення з відповідача 110 464,81 грн. на підставі ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи:

- про відсутність правових підстав для звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави з огляду на те, що визначений прокурором позивач - Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області є самостійним суб`єктом господарювання з повним обсягом процесуальної дієздатності, який має всі процесуальні можливості для самостійного захисту своїх прав та інтересів у суді. Прокурором не обґрунтовано наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді та не надано доказів, що уповноважений орган, в інтересах якого він звернувся з позовом, не здійснює або неналежним чином здійснює свої повноваження щодо захисту інтересів держави;

-щодо визнання додаткових угод недійсними відповідач заперечує та зазначає про відсутність порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" під час їх укладення. Зазначені зміни ціни за одиницю товару не призвели до збільшення суми, визначеної в цьому договорі. Сума договору протягом 2021 року не була збільшена, а відтак, відповідачем та позивачем внесені зміни до умов договору з дотриманням вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", яким передбачена можливість зміни істотних умов Договору до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема зміни ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі про закупівлю. Діючим законодавством не визначено форму та зміст документа про коливання ціни природного газу на ринку. Визначення ринкової ціни ні на момент укладення договору від 09.02.2021, ні у зв`язку зі зміною ціни договору, ні умовами договору розділу IX не передбачено та не вимагається законодавчо. Цінові довідки Харківської торгово-промислової палати є належними та допустимими доказами;

- прокурором не доведено наявності протиправних наслідків цих угод, а також вину сторін у формі умислу, а також не доведено, що дії сторін при укладенні спірних додаткових угод були спрямовані на заподіяння шкоди суспільним, економічним та соціальним інтересам держави. Підписання сторонами спірних додаткових угод не завдало збитків у розумінні чинного законодавства України;

- відсутність підстав для повернення коштів на підставі ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України та застосування зазначеної норми до спірних правовідносин

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.11.202 позовні вимоги заступника керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області задоволено повністю, а саме:

Визнано недійсною додаткову угоду № 1 від 12.02.2021 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

Визнано недійсною додаткову угоду № 2 від 15.02.2021 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

Визнано недійсною додаткову угоду № 3 від 16.02.2021 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

Визнано недійсною додаткову угоду № 4 від 17.02.2021 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

Визнано недійсною додаткову угоду № 5 від 24.02.2021 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

Визнано недійсною додаткову угоду № 6 від 25.02.2021 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут", вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021, , на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області, вул. Лесі Українки,3, смт Сосниця, 16100, , кошти в сумі 110 464,83 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут", вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021, , на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, ідентифікаційний код 02910114, отримувач Чернігівська обласна прокуратура, банк отримувача Державна казначейська служба України м.Київ, рахунок отримувача0006008) 17 367 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- довідки Харківської торгово-промислової палати №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021, №393/21 від 17.02.2021 не підтверджують коливання ціни такого товару на ринку в період від дати укладення договору (09.02.2021) до дати підписання додаткових угод № 1-6 (12.02.2021, 15.02.2021, 16.02.2021, 17.02.2021, 24.02.2021, 25.02.2021), а отже при укладенні додаткових угод №1-6 щодо зміни ціни товару, така зміна здійснена без належного підтвердження коливання цін у сторону їх збільшення за відповідні періоди;

- матеріали справи не містять жодних доказів, що відповідач у розглядуваний період застосування спірних додаткових угод дійсно змушений був придбавати природний газ для його подальшої передачі позивачу на виконання обов?язків за Договором за цінами, вказаними у відповідних цінових довідках;

- Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області мав беззаперечне право на отримання газу по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо необґрунтованих пропозицій відповідача про збільшення ціни, підписав спірні додаткові угоди, внаслідок чого ціна 1 куб.м. газу збільшилась, а обсяг поставки газу за Договором зменшився;

- укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України "Про публічні закупівлі" підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору;

- прокурором доведено фактичні обставини, з якими закон пов`язує визнання Додаткових угод щодо внесення змін та доповнень до Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, укладеного між позивачем та відповідачем, недійсними на момент їх укладення, а тому спірні додаткові угоди укладено з порушенням вимог п. 2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі, то відповідно до статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, вказані додаткові угоди підлягають визнанню недійсними;

- внаслідок укладення з порушенням вимог закону спірних додаткових угод, сплачена за ними спірна сума коштів в розмірі 110 464,83 грн. підлягає стягненню на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, що документально підтверджується наявними матеріалами справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленим рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (08.12.2022 згідно відмітки поштового трекера на конверті, в якому надіслана апеляційна скарга) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 у справі № 927/364/22 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог заступника керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" про стягнення 110 464, 83 грн. повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано наступних доводів:

- заступником Керівника Корюківської окружної прокуратури не доведено, що захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб?єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження, або ж у разі відсутності такого органу, не зазначено про це у позовній заяві;

- вимог щодо збереження обсягів газопостачання Закон України «Про публічні закупівлі» - не містить;

- на момент укладення та виконання договору сторони керувались діючими роз??ясненнями від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю», згідно якого у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю та за умови, що зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов?язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін;

- чинним законодавством не регламентовано та не визначено, якими саме документами може підтверджуватися коливання ціни товару на ринку, не визначено ані їх форму, а ні зміст;

- порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладення додаткових угод до договору - відсутні;

- позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції про те, що в оспорюваний період коливання ціни на ринку природного газу не було, а самі лише посилання на корми законодавства і констатації факту про невідповідність цінових довідок Харківської ТПП №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021, №393/21 від 17.02.2021, безпідставно визнані судом належною обставиною для задоволення позовних вимог;

- довідки Харківської ТПП №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021, №393/21 від 17.02.2021, містять інформацію щодо ціпи на товар на дату визначену в довідках, містять вказівку щодо двох показників, які можна порівняти, та свідчать про зміну цін на ринку постачання природного газу у бік збільшення, містять відсоток збільшення ціни газу, а з аналізу наявної в них інформації можна прослідкувати динаміку ціни та встановити факт наявності коливання ціни на природний газ з моменту реєстрації конкурсної пропозиції до моменту укладення додаткових угод, а відтак у сукупності з аналізом початкової вартості природного газу, довідки вважаємо належним документальним підтвердженням такого коливання за відсутності нормативних вимог до форм та способів такого підтвердження;

- оскільки цінові довідки є належними доказами, які підтверджують факт коливання цін на природний газ в сторону збільшення, у сторін Договору були законні підстави для укладення додаткових угод згідно із п. п. 3.1, 3.3, 9.5 Договору та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»;

як слідує з додаткових угод зміна ціни за одиницю товару за Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021 збільшувалась не більше ніж на 10 відсотків з урахуванням попередніх змін, внесених до договору, крім того зазначені зміни не призвели до збільшення суми, визначеної у договорі, чим підтверджено, що спірні додаткові угоди укладені з дотриманням положень п. 2 ч. 5ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»;

- заступником керівника Корюківської окружної прокуратури при подачі позовної заяви безпідставно залишено поза увагою положення статті 627 Цивільного кодексу України, якими визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, а також статтю 12 Закону України «Про ринок природного газу», за якою постачання газу здійснюється за вільно встановленими цінами між постачальником та споживачем, і вказані приписи дають підстави сторонам вносити будь-які зміни до договору та погоджувати самостійно ціну або ж її збільшення у граничних розмірах, визначених законодавцем;

- додаткові угоди укладені з урахуванням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» оскільки: зміна ціни за одиницю товару здійснювались у зв`язку із коливанням ціни газу на ринку, що підтверджено ціновими довідками компетентних органів в момент укладання додаткових угод; змінена ціна за одиницю товару не перевищувала 10 відсотків; зміна ціни за одиницю товару не призвела до збільшення суми, визначеної в договорі;

- відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради не сплачено повну суму за зазначений в договорі (первісний) обсяг природного газу, який мав би йому поставити Постачальник по договору (планові обсяги п.1.3), а відтак, відсутні правові підстави для вимоги, як і сама вимога повернення коштів на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України, так як такі підстави виникають у споживача лише у випадку, якщо він сплатив за кількість товару, передбачену договором, а отримав при цьому меншу кількість товару;

- умовами Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, а саме п. 2.4 Договору, також допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі + 3% від підтвердженого обсягу природного газу, а тому договором постачання передбачена можливість передачі товару у меншій кількості (+3%), передача природного газу в меншій кількості не вважається порушенням, а, відтак, ст. 670 ЦК не може бути застосована до спірних правовідносин;

- стосовно сплачених відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради грошових коштів за поставлений природний газ на підставі договору №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, то умовами Договору, а саме п. 4.7 сторони погодили, що у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період, а тому у випадку визнання додаткових угод недійсними за Договором №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, виникне переплата у формі грошових коштів, які відповідно до п. 4.7 договору мають бути зараховані постачальником в рахунок оплати на наступний розрахунковий період.

Додатково скаржник наголошував, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення не враховано та не надано оцінку доказу у справі - відсутність негативних наслідків для №41АВ147-238-21 від 09.02.2021 у зв`язку із зменшенням запланованого річного обсягу постачання природного газу, так як споживач був забезпечений газовим паливом належної якості необхідних для нього об`ємах. Вказане, на переконання скаржника, підтверджує неправомірні висновки суду першої інстанції щодо порушення інтересів держави укладенням відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради оспорюваних додаткових угод всупереч вимог чинного законодавства та інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу поставки. З укладанням додаткових угод загальна сума договору не змінилась і зменшення обсягів постачання природного газу не призвело до незабезпечення відділу газовим паливом в необхідній кількості.

15.02.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких відповідач наголошував на:

- необхідності врахування при вирішенні спору окремої думки суддів Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22 під час прийняття постанови від 24.01.2024;

- обранні невірного способу захисту в частині вимог про стягнення коштів, адже такі підлягають стягненню на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, а позові прокурором заявлено правову підставу стягнення ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

13.02.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Заступника керівника Корюкіської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, і який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, і у якому прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Доводи прокурора у відзиві зводяться до того, що:

- цінові довідки Харківської торгово-промислової палати Харківської торгово-промислової палати №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021, №393/21 від 17.02.2021 не містять даних щодо коливання ціни газу на ринку на дату укладення договору, додаткових угод до нього, та в період між ними, а отже, не можуть вважатися належною документальною підставою збільшення ціни на газ;

- недотримання норм законодавства у сфері публічних закупівель (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі») у зв`язку з укладенням з порушенням вимог закону додаткових угод, призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та збільшення ціни за одиницю товару;

- недотримання норм законодавства у сфері публічних закупівель у зв`язку з укладенням з порушенням вимог закону додаткових угод, призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та збільшення ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необгрунтованого витрачання бюджетних коштів;

- внаслідок укладення додаткових угод до договору, вартість за 1 м3 газу, зросла на 4,19975 грн. (+77,1%) від ціни, визначеної у договорі (з 5,45 грн. до 9,64975 грн. з ПДВ), а обсяг газу за результатом укладення додаткових угод, зменшився на 29 971,13 м3 (-44,7%) (з з 67 тис.м3 до 37 028,87 м3);

- вказане підтверджує факт недоотримання позивачем товару в обсязі, який було заплановано отримати за суму та на умовах, які було узгоджено при проведені закупівлі та укладені за її результатами Договору в первинній редакції, а фактично стягнення надміру сплачених відділом коштів за природний газ - є наслідком визнання недійсними додаткових угод, які підписані з порушенням вимог закону;

- обраний прокурором спосіб захисту інтересів держави в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та в повній мірі забезпечить їх відновлення;

- твердження ТОВ «Чернігівгаз Збут» щодо не настання для відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради негативних наслідків у зв`язку із укладенням оспорюваних додаткових угод до Договору не відповідає дійсності, оскільки неправомірні дії ТОВ «Чернігівгаз Збут» щодо необгрунтованого та безпідставного збільшення вартості за одиницю товару призвели до недоотримання замовником 29 971,13 м3 газу або на 44,7% менше обсягу, який було заплановано отримати за туж плату;

- відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради надміру сплачено бюджетних коштів у розмірі 110 464,83 грн., а тому вказана сума є прямими збитками бюджету, які виникли внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання додаткових угод до договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 12.12.2022, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/364/22.

06.01.2023 з суду першої інстанції до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 927/364/22.

В свою чергу, головуючий суддя Станік С.Р. з 19.12.2022 по 30.12.2022 включно, з 02.01.2023 по 20.01.2023 включно перебував у відпустці, суддя - учасник колегії суддів Тарасенко К.В. з 09.01.2023 по 13.01.2023 включно, з 16.01.2023 по 20.01.2023 включно перебувала у відпустці, і вирішення питання стосовно призначення справи здійснюється після виходу суддів з відпусток.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 у справі № 927/364/22. Відкрито апеляційне провадження у справі № 927/364/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022. Судове засідання призначене на 14.03.2023.

13.02.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У зв`язку з оголошенням сигналу "повітряної тривоги" в місті Києві, судове засідання по справі № 927/364/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022, не відбулось, з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів, працівників апарату суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022у справі № 927/364/22. Судове засідання призначено на 04.04.2023 об 14 год. 40 хв.

У зв`язку з оголошенням сигналу "повітряної тривоги" в місті Києві, судове засідання по справі № 927/364/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022, не відбулось, з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів, працівників апарату суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022у справі № 927/364/22. Судове засідання призначено на 16.05.2023 об 14 год. 30 хв.

04.04.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Київської міської прокуратури надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У зв`язку з перебуванням з 08.05.2023 по 26.05.2023 включно у відпустці судді Тарасенко К.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 16.05.2023, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 у справі № 927/364/22, до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А. Призначено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 у справі № 927/364/22, до розгляду в судовому засіданні 15.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 задоволено клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" - про зупинення провадження у справі № 927/364/22 до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 905/1907/21. Зупинено апеляційне провадження у справі № 927/364/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/1907/21 за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури, м.Сміла Черкаської області, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою в інтересах держави в особі: 1.Черкаської обласної ради, м.Черкаси, 2.Комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради", м.Канів Черскаської області, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м.Волноваха Донецької області, про стягнення коштів у сумі 365.870,72 грн., та ухвалення по ній остаточного процесуального рішення. Запропоновано учасникам судового процесу повідомити Північний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі № 927/364/22.

30.10.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури надійшло клопотання в порядку ст. 42, 230 Господарського процесуального кодексу України.

Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури у вищевказаному клопотанні вказав, що наразі Великою Палатою Верховного Суду ухвалено остаточне рішення у справі № 905/1907/21, у зв`язку з чим обставини, що зумовили зупинення апеляційного провадження у справі № 927/364/22 усунено.

У зв`язку з вищенаведеним заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури просив поновити апеляційне провадження по справі № 927/364/22 за позовом Корюкіської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігів Збут" про визнання додаткових угод недійсними, стягнення безпідставно отриманих бюджетних коштів у розмірі 110 464,83 грн., а справу призначити до розгляду.

В свою чергу суддя Гончаров С.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею доповідачем, з 25.10.2023 по 03.11.2023 включно, з 06.11.2023 по 10.11.2023 включно перебував у відпустці і вирішення питання стосовно поданого клопотання здійснюється після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2023 поновлено провадження у справі № 927/364/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022, розгляд справи призначено на 23.11.2023.

23.11.2023 розгляд апеляційної скарги не відбувся, у зв`язку з перебуванням з 20.11.2023 по 08.12.2023 включно у відпустці судді Шаптали Є.Ю.

В свою чергу, суддя Гончаров С.А., який входить до складу колегії суддів, але не є суддею доповідачем, 11.12.2023 включно перебував у відпустці і вирішення питання стосовно призначення апеляційної скарги здійснюється після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 розгляд справи призначено на 15.02.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів по справі № 927/364/22 - задоволено.

15.02.2024 розгляд апеляційної скарги не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 розгляд справи призначено на 18.04.2024.

У зв`язку з перебуванням з 15.04.2024 по 26.04.2024 включно у відпустці судді Гончарова С.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 17.04.2024 справу № 927/364/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 справу № 927/364/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022, до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю., розгляд справи вирішено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 18.04.2024.

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, в умовах воєнного стану.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 18.04.2024 з`явився прокурор, а представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (відповідач) приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області (позивач) до суду своїх представників не направив, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, проте, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що позивач про розгляд справи повідомлений належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка позивача, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників позивача у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги у зв?язку з неявкою позивача - відсутні.

В судовому засіданні 18.04.2024 скаржник просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 у справі № 927/364/22 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог заступника керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" про стягнення 110 464, 83 грн. повністю.

Прокурор в судовому засіданні 18.04.2024 просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» на рішення суду першої інстанції залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, і перевірено судом апеляційної інстанції, Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (позивач) 25.11.2020, на веб-порталі публічних закупівель "Prozorro" розміщено оголошення UA-2020-11-25-010990-с про проведення відкритих торгів на закупівлю природного газу обсягом 67000 куб.м. за кошти місцевого бюджету на суму 636500 грн. та розміщено тендерну документацію з вимогами до учасників та предмету закупівлі (а.с.105-106).

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій UA-2020-11-25-010990-с та звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2020-11-25-010990-с від 09.02.2021 переможцем відкритих торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" з пропозицією закупівлі 365150,00 грн. (з ПДВ) (а.с.107-111).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" є торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (а.с.103-104).

09.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (постачальником) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (споживачем) укладено Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 з додатками (далі - Договір) (а.с.20-30), за умовами п.1.1. якого постачальник зобов`язується передати в власність споживачу у 202_ році природний газ, код за ДК 021:20-6 Газове паливо (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Річний плановий обсяг постачання газу - до 67000 куб. м.

Передача газу за цим договором здійснюється в межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік точок комерційного обліку споживача вказаний у додатку 2, що є невід`ємною частиною цього договору (п.1.4. Договору).

Згідно з п.3.1. Договору, розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

За умовами п.3.2., 3.3., 3.6. Договору, ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу складає 5,45 грн, в т.ч. ПДВ 20%.

Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором, і складає 365 150,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Відповідно до п.9.1., п.9.2. Договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "Чернігівгаз Збут" в інформаційній платформі оператора ГТС, а саме з 01.01.2021 по 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в початковому договорі, якщо видатки для досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Пунктами 9.5., 9.6. Договору, сторони узгодили, що будь-які зміни та доповнення до договору вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками сторін шляхом укладення додаткової угоди. Будь-які зміни, доповнення та додатки до цього договору, внесені належним чином, є його невід`ємними частинами.

Сторони в п.9.7. Договору погодили, що істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зменшення обсягів закупівлі з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

На підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України, матеріали справи містять копії цінових довідок Харківської торгово-промислової палати №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021, №393/21 від 17.02.2021 (а.с.43-56).

12.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (постачальником) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (споживачем) укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №1 до Договору, згідно з якою:

- п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - до 60914,57 куб.м.;

- пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна одного кубічного метру природного газу з 01.01.2021 складає 5,99446 грн., в т.ч. ПДВ 20%.;

- пункт 3.6 договору викладено в наступній редакції: загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним Договором і складає 365149,95 грн, в т.ч. ПДВ 20%. (а.с. 31-32).

15.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (постачальником) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (споживачем) укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №2 до Договору, згідно з якою:

- п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - до 55381,88 куб.м.;

- пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу з 01.01.2021 складає 6,59331 грн., в т.ч. ПДВ 20%.;

- пункт 3.6. договору викладено у наступній редакції: загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором, і складає 365149,90 грн., в т.ч. ПДВ 20%. (а.с.33-34).

16.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (постачальником) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (споживачем) укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №3 до Договору, згідно з якою:

- п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - до 50351,75 куб.м.;

- пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу з 01.01.2021 складає 7,25198 грн., в т.ч. ПДВ 20%.;

- пункт 3.6. договору викладено в наступній редакції: загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором і складає 365149,88 грн., в т.ч. ПДВ 20%. (а.с.35-36).

17.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (постачальником) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (споживачем) укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №4 до Договору, згідно з якою:

- п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - до 45778,49 куб.м.;

- пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу з 01.01.2021 складає 7,97645 грн., в т.ч. ПДВ 20%.;

- пункт 3.6. договору викладено в наступній редакції: загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором і складає 365149,84 грн., в т.ч. ПДВ 20%. (а.с.37-38).

24.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (постачальником) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (споживачем) укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №5 до Договору, згідно з якою:

- п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - до 42434,67 куб.м.;

- пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу з 01.02.2021 складає 8,77330 грн., в т.ч. ПДВ 20%.;

- пункт 3.6. договору викладено в наступній редакції: загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором і складає 365149,76 грн., в т.ч. ПДВ 20%. (а.с.39-40).

25.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (постачальником) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (споживачем) укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №6 до Договору, згідно з якою:

- п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - до 39394,58 куб.м.;

- пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу з 01.02.2021 складає 9,64975 грн., в т.ч. ПДВ 20%.;

- пункт 3.6. договору викладено в наступній редакції: загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором і складає 365149,73 грн., в т.ч. ПДВ 20%. (а.с.40-41).

З матеріалів справи вбачається, що за актами приймання-передачі природного газу до договору, складеними сторонами в двосторонньому порядку в період з січня по квітень 2021 року, відповідач передав, а позивач прийняв природний газ обсягом 29873,91 куб.м. загальною вартістю 273277,64 грн., у тому числі по місяцях:

- у січні 2021 року природний газ обсягом 8963,2 куб.м., загальною вартістю 71494,52 грн. (з ПДВ) (акт №ЧРЗ81001106 від 22.02.2021) (а.с.57);

- у лютому 2021 року природний газ обсягом 9080,5 куб.м., загальною вартістю 87624,55 грн. (з ПДВ) (акт №ЧРЗ81002191 від 18.03.2021) (а.с.61);

- у березні 2021 року природний газ обсягом 8947,84 куб.м., загальною вартістю 86344,42 грн (з ПДВ) (акт №ЧРЗ81003463 від 14.04.2021) (а.с. 66);

- у квітні 2021 року природний газ обсягом 2882,37 куб.м., загальною вартістю 27814,15 грн (з ПДВ) (акт №ЧРЗ81004595 від 31.05.2021) (а.с. 70).

Як підтверджується наявними матеріалами справи, позивач повністю розрахувався за природний газ, поставлений на підставі перерахованих вище актів, за цінами погодженими оскаржуваними додатковими угодами, про що свідчать наступні платіжні доручення: №22 від 24.02.2021 на суму 17983,78 грн., №48 від 24.02.2021 на суму 42184,42 грн., №36 від 24.02.2021 на суму 11326,32 грн., №302 від 14.05.2021 на суму 2737,75 грн., №47 від 27.05.2021 на суму 56743,66 грн., №46 від 27.05.2021 на суму 19432,02 грн., №45 від 27.05.2021 на суму 8711,12 грн., №59 від 16.06.2021 на суму 6276,38 грн., №67 від 16.06.2021 на суму 24120,91 грн., №92 від 17.06.2021 на суму 55947,13 грн., №95 від 09.08.2021 на суму 10091,90 грн., №96 від 09.08.2021 на суму 17722,26 грн. (а.с.58-60, 62-65, 67-69, 71,72).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Для виконання вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України необхідним є аналіз доказів та констатація відповідних висновків за результатами такого аналізу. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Водночас 17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Касаційним господарським судом у постановах від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд даної справи здійснюється в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України, відповідно, і оцінка доказів у ній здійснюватиметься через призму такого стандарту доказування, як "баланс вірогідностей" .

Щодо підстав звернення прокурора до суду першої інстанції з відповідним позовом, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.4,7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

У постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес".

Заступник керівника Корюківської окружної прокуратури у позові зазначав, що порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни товару за природний газ після укладення договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення економічних інтересів держави.

Як наслідок, укладення додаткових угод з порушенням вимог законодавства свідчить про нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері.

Таким чином, у зазначеному випадку, за доводами заступника керівника Корюківської окружної прокуратури, наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Даний позов подано заступником керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Положення про Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (нова редакція), затвердженого рішенням Сосницької селищної ради від 16.12.2020 №2-33-VІІІ (далі - Положення), Відділ освіти, культури, молоді та спорту є структурним підрозділом Сосницької селищної ради. Відділ є юридичною особою, неприбутковою організацією, розпорядником бюджетних коштів першого рівня, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власний бланк.

Згідно з п.6.1., 6.2. Положення, Відділ фінансується за рахунок коштів селищного бюджету, які виділені на його утримання. Джерелами фінансування Відділу є кошти селищного бюджету; інші кошти, передані Відділу згідно з чинним законодавством.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 (п.38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №917/341/19, від 02.02.2021 у справі №922/1795/19 та від 07.04.2021 у справі №917/273/20.

За доводами прокурора:

- Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради, як виконавчий орган селищної ради, виходячи з приписів ст. 22 Бюджетного кодексу України, є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля природного газу за договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та публічних закупівель;

- натомість, укладаючи оспорювані додаткові угоди до Договору, Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради сприяв порушенню інтересів держави, що свідчить про нездійснення ним належно своїх обов`язків, визначених на законодавчому рівні, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та збільшення ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів.

Наведене вказує про порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель, внаслідок порушення вимог Закону з боку відповідача та бездіяльності уповноваженого (компетентного) органу - Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (як виконавчого органу місцевого самоврядування), до функцій якого належить захист інтересів у цій сфері та яким перераховано на підставі додаткових угод бюджетні кошти у надмірному розмірі.

Приймаючи до уваги, що Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради, який забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів, здійснює фінансове, матеріально-технічне забезпечення підпорядкованих навчальних закладів, був замовником закупівлі, а також стороною Договору, за яким за бюджетні кошти закуплено товар згідно оспорюваних додаткових угод та з його рахунків виділено кошти на оплату за Договором, права та охоронювані законом інтереси якого порушено внаслідок укладення додаткових угод та на рахунок якого повинні бути повернуті безпідставно (надмірно) сплачені грошові кошти, має повноваження контролю за використанням виділених йому бюджетних коштів та звернення до суду, а тому є належним позивачем у даних спірних правовідносинах.

Корюківською окружною прокуратурою надіслано до Сосницької селищної ради лист №981вих-22 від 13.06.2022 про надання інформації чи вживались заходи щодо стягнення надміру сплачених коштів за Договором №41АВ147-238-21 від 09.02.2021 та додатковими угодами до нього, чи направлялись відповідні листи до ТОВ "Чернігівгаз Збут", пред`являлися позови та чи будуть вживатися такі заходи самостійно, зокрема, шляхом звернення до суду з позовною заявою (а.с.79-80).

Матеріалами справи підтверджується, що Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради у листі №01-15/163 від 15.06.2022 повідомив Корюківську окружну прокуратуру, що заходи щодо стягнення надміру сплачених коштів за Договором №41АВ147-238-21 від 09.02.2021 та додатковими угодами до нього не вживалися, відповідні листи до ТОВ "Чернігівгаз Збут" не направлялись, заходи щодо звернення до суду з позовною заявою самостійно вживатися не будуть (а.с.81).

За таких обставин, наявні обумовлені законом підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради та звернення до суду із вказаним позовом з огляду на стверджуване укладення додаткових угод всупереч вимог закону, на підставі яких сплачено бюджетні кошти у надмірній сумі, і невжиттям самостійно уповноваженим органом у спірних правовідносинах ефективних заходів щодо усунення таких порушень.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прокурор правильно визначив позивача у даній справі, а підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради щодо захисту порушених інтересів держави. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, і що не було спростовано скаржником в апеляційній скарзі.

23.06.2022 заступником керівника Корюківської окружної прокуратури направлено Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області Повідомлення в порядку ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді (а.с.112-113).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 Судом зроблено наступні висновки:

- у відносинах щодо розрахунків з постачальником природного газу за договором комунальний заклад, який є розпорядником бюджетних коштів, виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах (див. mutatis mutandis висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у підпунктах 6.27-6.29 постанови від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 та підпунктах 6.30-6.32 постанови від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18) (п. 10.1);

- використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців відповідної області. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси відповідної територіальної громади (п. 10.2);

- оскільки засновником комунального закладу та власником його майна є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, що фінансує і контролює діяльність такого комунального закладу, а також зобов`язаний контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання зазначеним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету. Схожі висновки викладені у постановах КГС ВС від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, від 26.10.2022 у справі № 904/5558/20 (підпункти 5.50, 5.51) та від 21.12.2022 у справі № 904/8332/21 (пункт 33).- (п. 10.3).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення заступника керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді в межах розгляду даної справи. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, і що не було спростовано скаржником в апеляційній скарзі.

Щодо визнання недійсними оспорюваних Додаткових угод № 1-6, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Цей Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Згідно з пунктами 6, 11, 22 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону. При цьому предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору), зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті. що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За приписами ч. 4 ст. 41 вказаного Закону України "Про публічні закупівлі", у чинній на час спірних правовідносин редакції, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у чинній на час спірних правовідносин редакції, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

В абзаці 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Як вірно встановив суд першої інстанції і що перевірено судом апеляційної інстанції, і відповідно, підтверджується наявними матеріалами справи, позивач та відповідач уклали Договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а в момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Так, відповідно до пунктів 1.2, 3.2., 3.6. Договору, річний плановий обсяг постачання газу складав до 67000 куб.м.; ціна газу на момент укладання Договору становила 5,45 грн. за 1 куб.м., в т. ч. ПДВ 20%; загальна сума Договору - 365 150,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно з оспорюваними додатковими угодами №1-6 шість разів змінено істотні умови Договору, а саме: збільшено ціну за одиницю товару з 5,45 грн. до 9,64975 грн. за 1 куб. м. та зменшено кількість товару до 37 028,87 куб.м. Фактично ціна за 1 куб.м. (одиницю товару) збільшилася на 77,1%, а об`єм газу, який підлягав поставці, було зменшено майже на 44,7%, порівняно з погодженим під час закупівлі.

Необхідність укладення оспорюваних додаткових угод №1-6 до Договору обґрунтовано відповідачем коливанням ціни газу на ринку, на підтвердження якого (коливання) відповідачем було надано цінові довідки Харківської торгово-промислової палати №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021, №393/21 від 17.02.2021.

Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання. Внесення змін до договору про закупівлю можливе лише у випадку коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Зокрема, у документі, який видає компетентний орган, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціна на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Однак постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). (постанова ОП КГС ВС у справі №927/491/19 від 18.06.2021).

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

Проте, як вбачається з вказаних цінових довідок Харківської торгово-промислової палати, які стали підставою для укладення спірних додаткових угод №1-6, довідки №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021 були видані ще до укладення Договору від 09.02.2021.

Довідка Харківської торгово-промислової палати №393/21 від 17.02.2021 видана після укладення Договору від 09.02.2021, проте за своїм змістом зазначена довідка Харківської торгово-промислової палати є документом довідково-інформаційного характеру, що демонструє діапазон цін на природний газ на відповідний місяць в залежності від умов та обсягу постачання, що склались для різних постачальників на внутрішньому ринку, середньозважену ціну газу місячного ресурсу, яка розраховувалась на підставі даних, опублікованих на офіційному сайті ТБ "Українська енергетична біржа" та згідно з інформацією з офіційних сайтів суб`єктів ринку природного газу. Довідка містить інформацію про вартість природного газу з 01.02.2021, січня 2021 (станом на 05.01.2021) лютого 2021 ( станом на 21.01.2021). Вказана цінова довідка не містять інформації про ціну природного газу станом на дату розкриття тендерної пропозиції - 14.12.2020 та на дату укладення Договору - 09.02.2021.

Таким чином, суд апеляційної інстанції оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, дійшов висновку, що довідки Харківської торгово-промислової палати №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021, №393/21 від 17.02.2021 - не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження коливання ціни такого товару на ринку в період від дати укладення договору (09.02.2021) до дати підписання додаткових угод № 1-6 (12.02.2021, 15.02.2021, 16.02.2021, 17.02.2021, 24.02.2021, 25.02.2021), а також, відповідно, не підтверджують і таке коливання виходячи з їх змісту, а отже при укладенні додаткових угод №1-6 щодо зміни ціни товару, така зміна здійснена без належного підтвердження коливання цін у сторону їх збільшення за відповідні періоди. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, і що не було спростовано скаржником в апеляційній скарзі.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що метою вказаного Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення "каскадних" додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України).

Будь-який суб?єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що беручи участь у процедурі публічних закупівель, товариство самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, з урахуванням власного економічного обґрунтування рентабельності підприємства і можливості виконати взяті зобов`язання упродовж дії договору, чітко усвідомлювало свою можливість поставки товару за заявленими цінами протягом дії договору, адже вчиненню таких дій повинні передувати організаційні дії щодо закупки товару до сезонного здорожчання та його зберігання. Саме по собі коливання цін на ринку - природна обставина ринкових відносин, яка повинна братися до уваги при укладенні договорів з урахуванням підприємницького ризику. Саме лише коливання цін не є безумовною підставою внесення змін до договору.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що сторони не могли не розуміти особливостей функціонування ринку газу (коливання цін на газ, їх сезонне зростання-падіння), що було прогнозовано, а тому вони не були позбавлені можливості визначити у договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару.

Також матеріали справи не містять жодних доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, що відповідач у розглядуваний період застосування спірних додаткових угод №1-6 дійсно змушений був придбавати природний газ для його подальшої передачі позивачу на виконання обов?язків за Договором за цінами, вказаними у відповідних цінових довідках.

Як вірно наголосив суд першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

Так, Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області мав беззаперечне право на отримання газу по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо необґрунтованих пропозицій відповідача про збільшення ціни, підписав спірні додаткові угоди, внаслідок чого ціна 1 куб.м. газу збільшилась, а обсяг поставки газу за Договором зменшився, зокрема, внаслідок укладення додаткових угод до договору, вартість за 1 м3 газу, зросла на 4,19975 грн. (+77,1%) від ціни, визначеної у договорі (з 5,45 грн. до 9,64975 грн. з ПДВ), а обсяг газу за результатом укладення додаткових угод, зменшився на 29 971,13 м3 (-44,7%) (з з 67 тис.м3 до 37 028,87 м3).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України "Про публічні закупівлі" підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач (Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області) як сторона Договору, розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що, додаткові угоди від 12.02.2021, 15.02.2021, 16.02.2021, 17.02.2021, 24.02.2021, 25.02.2021 до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021 є такими, що суперечать пункту 2 частини 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", принципам максимальної економії, ефективності та пропорційності закупівель, встановлених ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", що підтверджує наявність підстав для визнання їх недійсними відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні і що не було спростовано скаржником в апеляційній скарзі.

Щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 110 464,83 грн., суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За приписами ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Статтею 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до умов Договору, відповідач повинен був поставити позивачу до 67000 куб.м. газу за ціною 5,45 грн. за куб.м.

Як вірно встановив суд першої інстанції, і що перевірено судом апеляційної інстанції, відповідачем у січні-квітні 2021 року поставлено позивачу природний газ згідно наявних у справі актів приймання-передачі природного газу до договору, складеними сторонами в двосторонньому порядку в період з січня по квітень 2021 року, загальним об`ємом 29873,91 куб.м. за який останній сплатив кошти у розмірі 273 277,64 грн., а враховуючи ціну, обумовлену позивачем та відповідачем у п. 3.2. Договору, позивач повинен був сплатити відповідачу за спожитий у січні-квітні 2021 року природний газ кошти у розмірі 162 812,81 грн., а отже розмір надмірно сплачених коштів становить 110 464,83 грн. (273277,64 - 162 812,81).

Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні і що не було спростовано скаржником в апеляційній скарзі.

Доводи скаржника про те, що на момент укладення та виконання договору сторони керувались діючими роз?ясненнями від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю», згідно якого у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю та за умови, що зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов?язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вказане роз?яснення не є нормативно - правовим актом, який регулює спірні правовідносини та/або підлягає застосуванню до них, оскільки не є актом цивільного законодавства в розумінні ст. 4 Цивільного кодексу України.

Щодо правових підстав стягнення вказаної суми, суд апеляційної інстанції наголошує на наступному.

За змістом статті 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості в порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним кодексом України і Господарським кодексом України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

За приписами частини статті 712 Цивільного кодексу України, до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У статті 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється в договорі купівлі-продажу в відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

В свою чергу, скаржник у додаткових поясненнях наголошував на тому, що прокурором обрано невірний спосіб захисту в частині вимог про стягнення коштів, адже такі підлягають стягненню на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, а у позові прокурором заявлено правову підставу стягнення ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, а також на необхідності врахування при вирішенні спору окремої думки суддів Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22 під час прийняття постанови від 24.01.2024.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами скаржника в цій частині з огляду на те, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини того, що:

- виходячи з умов договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" повинно було поставити позивачу 67 000 куб.м. газу за ціною 5,45 грн. за 1 куб.м., втім, як вбачається з матеріалів справи , відповідачем у січні-квітні 2021 року поставлено позивачу природний газ згідно наявних у справі актів приймання-передачі природного газу до договору, складеними сторонами в двосторонньому порядку в період з січня по квітень 2021 року, загальним об`ємом 29873,91 куб.м. за який останній сплатив кошти у розмірі 273 277,64 грн., а враховуючи ціну, обумовлену позивачем та відповідачем у п. 3.2. Договору, позивач повинен був сплатити відповідачу за спожитий у січні-квітні 2021 року природний газ кошти у розмірі 162 812,81 грн., а отже розмір надмірно сплачених коштів становить 110 464,83 грн. (273277,64 - 162 812,81);

- недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, відтак і поставка газу, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору №41АВ147-238-21 від 09.02.2021;

- за змістом пункту 9.1. договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021 року набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" в інформаційній платформі Оператора ГТС, з 01.01.2021 по 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню у розмірі коштів у розмірі 110 464,83 грн.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2331/22 від 24.01.2024 висловлено правову позицію, що відповідні кошти, сплачені за недійсними угодами, є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

При цьому, суд апеляційної інстанції при вирішенні спору звертається до висновків Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17, які зводяться до того, що суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)). Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Таким чином, в контексті спірних правовідносин у даній справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача саме безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню у розмірі коштів у розмірі 110 464,83 грн.

Також, стосовно доводів скаржника на необхідності врахування при вирішенні спору окремої думки суддів Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22 під час прийняття постанови від 24.01.2024, судом апеляційної інстанції зазначається, що ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду, а окремі думки є виключно формою визначення власної позиції судді (а не суду) в разі незгоди з відповідним рішенням суду, і які, відповідно, не є формою висновку щодо застосування норм права.

З огляду на викладене, оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги прокурора є законними та обгрунтованими та підлягають задоволенню, як такі, що доведені належними, допустимими та більш вірогідними доказами в сукупності, а доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження.

Отже, вищенаведені та усі інші доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, доводи скаржника є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, яким задоволено позовні вимоги у повному обсязі та визнано недійсними додаткові угоди № 1 від 12.02.2021, № 2 від 15.02.2021, № 3 від 16.02.2021, № 4 від 17.02.2021, № 5 від 24.02.2021, № 6 від 25.02.2021 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-238-21 від 09.02.2021, укладені між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут", а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Чернігівської області грошові кошти в сумі 110 464,83 грн., з урахуванням мотивів і даної постанови.

Також, клопотання скаржника про зупинення провадження у справі залишено судом без розгляду, оскільки станом на момент апеляційного розгляду Великою Палатою Верховного Суду ухвалено відповідну постанову від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, до якої скаржник просив зупинити провадження у даній справі, і яка відповідно, врахована при вирішенні даного спору.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про задоволення позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 у справі № 927/364/22, за наведених скаржником доводів та обґрунтувань апеляційної скарги.

Також, оскільки оскаржуване рішення за наслідками апеляційного розгляду залишено в силі, а тому його дія підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 у справі № 927/364/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 у справі № 927/364/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

4. Поновити дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2022 у справі № 927/364/22.

5. Матеріали справи № 927/364/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 20.05.2024.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко