ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21.05.2024 Справа № 905/655/24

Суддя Господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства «ВО «Спецтранс», м.Київ

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3», м.Покровськ, Донецька область

про стягнення 853783,74грн,

без участі (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа за позовом Дочірнього підприємства «ВО «Спецтранс», м. Київ до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3» м.Покровськ, Донецька область про стягнення 648749,13грн заборгованості, 165731,80грн інфляційних втрат, 39302,81грн 3% річних (всього 853783,74грн).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару за укладеним між сторонами договором №172СВП від 11.01.2022.

Ухвалою суду від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк до 20.05.2024 (враховуючи час пересилання засобами зв`язку) для подання суду відзиву на позов.

20.05.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 18.05.2024 в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позовних вимог обґрунтовані не настанням у товариства строку виконання зобов`язань з оплати товару з огляду на наступне: Специфікація, на яку посилається позивач, є неукладеною, відповідно між сторонами не узгоджена ціна товару та строк його оплати; прострочення кредитора у зв`язку з ненаданням позивачем відповідачу оригіналів зазначених в п.6.40-1 договору документів; відсутність вимоги про сплату поставлених за договором ресурсів в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідач ставить під сумнів приєднану до позову видаткову накладну №РН-13/01-1 від 13.01.2022 на суму 66731,04грн. з огляду на не відображення цієї господарської операції у обліку товариства.

У відзиві також викладені заперечення проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач керуючись ст.90 ГПК України вважає за необхідне поставити позивачу наступні питання:

1) Яким чином укладалася між позивачем та відповідачем Специфікація №1 від 12.01.2022 до договору (з наданням відповідних доказів)?

2) Чи направляв позивач оригінал зазначеної Специфікації відповідачу (з наданням відповідних доказів)?

3) Чи надавались представниками позивача представникам відповідача під час поставки ресурсів за договором оригінали документів зазначених в п.6.4-1. договору (з наданням відповідних доказів)?

4) Чи здійснювалась позивачем поставка відповідачу ресурсів за договором згідно видаткової накладною №РН-13/01-1 від 13.01.2022 на суму 66 731,04 грн.?

5) Якщо так, то якими доказами (крім самої накладної) це підтверджується?

6) За яких обставин (коли, де, ким та яких підставах) вказана накладна підписувалась зі сторони відповідача (з наданням відповідних доказів)?

7) Чи надавався (направлявся) оригінал видаткової накладною №РН-13/01-1 від 13.01.2022 на суму 66 731,04 грн. відповідачу (з наданням відповідних доказів)?

Розглянувши клопотання відповідача про перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 247 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За приписами частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Так, під час відкриття провадження у справі №905/655/24, враховуючи, що розмір позовних вимог не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, беручи до уваги характер та обсяг доказів у справі, суд вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини четвертої статті 250 ГПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до суду з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у встановлений судом в ухвалі від 29.04.2024 строк.

Обґрунтовуючи клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відповідач посилається на те, що з огляду на ціну позову справа не є малозначною, справа є важливою для відповідача, оскільки учасник справи вважає, що не порушував умови спірного договору, відтак звернення позивача до суду з даною позовною заявою є передчасним. Відповідач вважає, що для об`єктивного розгляду справи да дослідження всіх обставин необхідно отримати від позивача відповіді на запитання з відповідним документальним підтвердженням в порядку ст.90 ГПК України, а також витребувати у позивача оригінали доданих до позову доказів.

Як вже зазначалося, сума позову у цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи характер правовідносин між сторонами в ухвалі про відкриття провадження суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається зі змісту позову та не заперечується відповідачем у відзиві, спірні правовідносини сторін виникли на підставі укладеного між ними договору №172СВП від 11.01.2022, у підтвердження поставки товару відповідачу позивач надав суду копії 11 видаткових накладних на загальну суму 648749,13грн., яка і є заявленою до стягнення сумою основного боргу.

Разом з тим, доказів або аргументів, які б підтверджували наявність обставин, які свідчать про складність вирішення спору, дійсну необхідність розгляду справи у порядку загального провадження відповідач не заявив та не надав. Суд також відзначає, що представник відповідача у відзиві надав позицію по суті спору, у якій висловив незгоду з настанням строків оплати спірного товару, тобто передчасність позовних вимог.

Враховуючи, що відповідач не посилається на наявність у нього інших доказів, крім тих що знаходяться в матеріалах справи, позиція відповідача зводиться лише до оцінки доказів у справі, що є прерогативою суду відповідно до 86 ГПК України за наслідками дослідження наявних у матеріалах справи доказів.

Водночас судом не встановлено підстав неможливості надання позивачем відповідей на поставлені відповідачем питання в порядку ст.90ГПК України, чи витребування певних оригіналів доказів у спрощеному позовному провадженні.

За таких обставин, а також враховуючи, що предметом даного спору є стягнення з відповідача суми, розмір якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд не вбачає необхідності розгляду справи №905/655/24 за правилами загального позовного провадження, в зв`язку з чим відмовляє у задоволенні відповідного клопотання відповідача.

За змістом ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу (ч.6 ст. 91 Кодексу).

Приписами частин 7-9 ст. 81 ГПК України встановлено, що будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

За змістом ст. 86 Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на те, що відповідач ставить під сумнів долучену позивачем до позову копію видаткової накладної №РН-13/01-1 від 13.01.2022 на суму 66 731,04грн, з метою повного та всебічного розгляду справи та встановлення належності та достовірності доказів, які мають значення для вирішення справи, суд вважає за доцільне витребувати у позивача оригінал вказаної видаткової накладної.

Керуючись ст.ст.7, 8, 13, 14, 15, 91, 234, 235, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишити без задоволення.

2. Встановити позивачу строк до 31.05.2024 (враховуючи час пересилання засобами зв`язку) надати суду:

- відповіді на поставлені в порядку ст. 90 ГПК України питання, що викладені у відзиві відповідача на позовну заяву. Відповіді на питання оформити відповідно до ст.ст. 88, 90 ГПК України або обґрунтувати підстави відмови від надання відповіді, якщо вони є згідно приписів ч. 5 ст. 90 ГПК України, копії означених документів направити іншим учасникам справи (докази направлення подати суду).

- оригінал видаткової накладної №РН-13/01-1 від 13.01.2022.

3. Враховуючи, що позивач та відповідач зареєстрували власний кабінет у системі Електронний суд, суд направляє копію ухвали до їх електронних кабінетів у порядку п.5 ст.242 ГПК України.

4. Ухвала прийнята та підписана 21.05.2024, набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

5. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.В. Макарова