ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
23.05.2024 року м.Дніпро Справа № 916/3402/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Іванова О.Г. (доповідач),
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" адвоката Бедрінець Антона Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/3402/23
за позовом Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", м. Ізмаїл Одеської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021", м. Дніпро
про стягнення пені та штрафу
До Господарського суду Одеської області звернулося Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" про стягнення пені та штрафу у загальному розмірі 247 512, 69 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2023 у справі №916/3402/23 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" про стягнення пені та штрафу відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі №916/3402/23 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

У стягненні решти заявлених витрат на правничу допомогу - відмовлено.

Не погодившись із зазначеними рішеннями до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство", в якій просить:

- скасувати оскаржуване рішення від 24.11.2023 та ухвалити нове про задоволення позову;

- скасувати додаткове рішення та ухвалити нове про покладення судових витрат на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2023 у цій справі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі № 916/3402/23 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2023 залишено без змін; додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі № 916/3402/23 залишено без змін. Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" за подання апеляційної скарги на рішення суду покладені на заявника.

15.05.2024 до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення звернувся представник відповідача.

Заява мотивована тими обставинами, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем заявлялось про відшкодування судових витрат в сумі 15 000 грн за рахунок позивача, зазначалось, що відповідні докази будуть подані відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення, відтак, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.05.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2024 заяву прийнято до розгляду; розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" адвоката Бедрінець Антона Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі №916/3402/23 ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" адвоката Бедрінець Антона Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі №916/3402/23, колегія суддів встановила наступне.

У відзиві на апеляційну скаргу, вчасно поданому відповідачем, останній просив стягнути з позивача 15 000 грн витрат на правничу допомогу.

До заяви про ухвалення додаткового рішення додані докази понесення витрат, а саме: копії Договору про надання правової допомоги б/н від 21.06.2023, Додаткової угоди від 29.12.2023 до Договору та Акту наданих послуг від 14.05.2024 до договору про надання правової допомоги від 21.06.2023 за ведення справи визначеної у Додатковій угоді від 29.12.2023 (справа № 916/3402/23); копії свідоцтва «Про право на заняття адвокатською діяльністю» серія ДП № 5518 від 25.11.2022 та ордера серії АЕ № 1218955 на надання правничої (правової) допомоги.

Так, 21 червня 2023 року Відповідачем, як Клієнтом, укладено з Адвокатом Бедрінець А.І. Договір про надання правової допомоги б/н (надалі - Договір).

Також між Клієнтом (Відповідачем) та Адвокатом до Договору про надання правової допомоги узгоджено та підписано Додаткову угоду від 29.12.2023 (надалі - Додаткова угода).

Пунктом 1 Додаткової угоди до Договору сторони визначили предмет додаткової угоди, а саме: Адвокат надає правову допомогу Клієнту у справі № 916/3402/23 в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМС 2021» про стягнення 247 512, 69 грн.

Згідно п. 2 вищевказаної Додаткової угоди відповідно до умов розділу 3 Договору про надання правової допомоги Сторони домовились, що вартість послуг Адвоката за ведення цієї справи в суді апеляційної інстанції складатиме 15 000, 00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Пунктом 4 Додаткової угоди передбачено, що відповідно до умов Договору про надання правової допомоги Сторони домовились, що Клієнт здійснює оплату послуг впродовж 30 (тридцяти) календарних днів, з дня набрання рішення суду по справі законної сили. При цьому результат рішення не впливає на обов`язок Клієнта по оплаті наданих послуг.

Відповідно до пп. 2.3.2. Договору Клієнт зобов`язаний прийняти надані Адвокатом послуги шляхом підписання акту здачі-прийомки наданих послуг, а при відмові у їх прийняті - протягом 3-х календарних днів після повідомлення Адвоката про виконання доручення письмово мотивувати таку відмову. У випадку ненадання Клієнтом обґрунтованої письмової відмови у вказаний строк послуги вважатимуться наданими належним чином та прийнятими Клієнтом.

На виконання умов Договору та Додаткової угоди, Адвокатом надано, а Клієнтом отримані послуги, що підтверджується Актом наданих послуг від 14.05.2024 до договору про надання правової допомоги від 21.06.2023 за ведення справи визначеної у Додатковій угоді від 29.12.2023 (справа № 916/3402/23).

Під час розгляду справи позивач стосовно розміру судових витрат відповідача не заперечив, відповідного клопотання щодо невідповідності розміру витрат на правничу допомогу та зменшення їх розміру суду не подавав, в тому числі і після прийняття до розгляду заяви відповідача щодо ухвалення додаткового рішення.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст. 126 ГПК України).

Розподіл судових витрат передбачено ст.129 ГПК України, частинами 4, 5 якої встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 925/932/20, від 04.06.2020 у справі № 906/598/19.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Так, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як: їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

З огляду на викладене обставини щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу у вказаному вище розмірі доведені відповідачем згідно з положеннями ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Здійснивши аналіз матеріалів справи і доказів понесення витрат відповідача на правову допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви відповідача та вважає необхідним стягнути з позивача 15000,00 грн. понесених відповідачем витрат в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" адвоката Бедрінець Антона Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/3402/23 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28, ідентифікаційний код 01125821) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" (49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 35, ідентифікаційний код 44594888) 15 000, 00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду тільки у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано 23.05.2024.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков