РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2024Справа №911/5/24

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна"

про стягнення заборгованості у розмірі 1 464 266,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" про стягнення заборгованості у розмірі 1 464 266,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором поставки №02/08/2023 від 02.08.2023 у серпні-вересні 2023 року було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" товар на загальну суму 2 079 629,61 грн, в той час як відповідачем частково оплачено даний товар у сумі 1 026 180,00 грн, у зв`язку з чим в останнього виник борг у розмірі 1 053 449,61 грн.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором поставки №02/08/2023 від 02.08.2023, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" штрафу в розмірі 316 689,60 грн, пені в розмірі 78 845,36 грн, інфляційних втрат в розмірі 8 667,59 грн та 3% річних в розмірі 6 614,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.01.2024 передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" від 13.12.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" про стягнення 1 464 266,16 грн.

31.01.2024 матеріали справи №911/5/24 надійшли до Господарського суду міста Києва та за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями були передані на розгляд судді Бойку Р.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 відкрито провадження у справі №911/5/24; визнано справу малозначною та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Вказана ухвала суду від 06.02.2024 вперше була надіслана відповідачу 08.02.2024 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корпус А, офіс 509), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, однак поштове відправлення №792 не було вручене Товариству з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" та було повернуто суду за закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 23.02.2024 на відповідному конверті.

11.04.2024 ухвала суду від 06.02.2024 була повторно надіслана відповідачу на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корпус А, офіс 509).

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та знову було повернуте до суду 30.04.2024 у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 26.04.2024 на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 83 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду..

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" або реєстрованого поштового відправлення з позначкою "Адміністративна послуга" такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення (п. 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009).

Враховуючи наведене, суд вважає, що неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою "повернута відправнику за закінченням терміну зберігання" є наслідками волевої поведінки відповідача у формі бездіяльності щодо її належного отримання.

Окрім того, вказана ухвала суду від 06.02.2024 була надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" на електронну адресу - , вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та була доставлена до електронної скриньки відповідача 06.02.2024, що підтверджується довідкою Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на наведені приписи закону, суд приходить до висновку, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронна пошта Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" - є офіційною електронною адресою відповідача у розумінні законодавства, в тому числі Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судом було вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" про розгляд справи №911/5/24, а тому суд приходить до висновку, що ухвала суду від 06.02.2024 є такою, що вручена відповідачу, та у останнього було більш ніж достатньо часу для надання відзиву на позов.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

02.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" (постачальник) укладено Договір поставки №02/08/2023 (надалі Договір), у відповідності до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передавати у власність покупця продукти м`ясні, походження Україна, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Асортимент та кількість товару визначається у накладних чи інших документах, що підтверджують фактичне отримання товару покупцем (п. 1.2 Договору).

У пункті 2.1 Договору сторонами було погоджено, що ціна товару за даним договором встановлюється за домовленістю і зазначається у видаткових накладних. Загальна сума даного договору визначається наростаючим підсумком за всіма видатковими накладними, за весь термін дії даного договору.

У пункті 2.3 Договору вказано, що розрахунок за придбаний товар за даним договором, здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця з відтермінуванням платежу строком у 7 (сім) днів, від дати отримання товару. Датою оплати вважається дата надходження коштів на банківський рахунок продавця.

Відповідно п. 3.1 Договору поставка здійснюється протягом терміну дії договору на основі заявки (в письмовій чи усній формі) покупця, направленій на електронну пошту постачальника: або за допомогою будь-яких інших каналів комунікації (Vibcr, WhatsApp та ін.).

Постачальник здійснює поставку партії товару з необхідними документами: рахунок-фактура, видаткова накладна, декларація виробника, товарно-транспортна накладна, а також з документами, що підтверджують якість товару (п. 3.2 Договору).

У пункті 4.1 Договору вказано, що датою поставки вважається дата передачі товару і відповідних супроводжуючих документів.

Факт приймання покупцем партії товару за кількістю оформляється видатковою накладною, підписаною представниками постачальника і покупця. Фактом прийняття покупцем товару за якістю вважається час передачі документів, що засвідчують якість товару (п. 4.4 Договору).

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку порушення термінів оплати, передбачених цим договором, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 20 відсотків вартості партії товару та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день його прострочення.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12 2023 (п. 8.1 Договору.

Згідно п. 8.4 Договору у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати договір протягом 30 календарних днів до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим терміном на один рік.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що відповідачем частково було оплачено товар, поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" за Договором, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" боргу у розмірі 1 053 449,61 грн, а також штрафу в розмірі 316 689,60 грн, пені в розмірі 78 845,36 грн, інфляційних втрат в розмірі 8 667,59 грн та 3% річних в розмірі 6 614,00 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 165, 173, 174, 175, 193, 265, 267 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 655, 662, 663, 668, 689, 692, 693, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Із наявних в матеріалах справи видаткових накладних №1 від 04.08.2023 на суму 110 908,00 грн, №3 від 21.08.2023 на суму 385 272,00 грн, №6 від 18.09.2023 на суму 693 977,82 грн, №7 від 19.09.2023 на суму 889 471,79 грн вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" товар на загальну суму 2 079 629,61 грн з ПДВ.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У пункті 2.3 Договору вказано, що розрахунок за придбаний товар за даним договором, здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця з відтермінуванням платежу строком у 7 (сім) днів, від дати отримання товару. Датою оплати вважається дата надходження коштів на банківський рахунок продавця.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" повинне було оплатити поставлений за видатковою накладною №1 від 04.08.2023 товар до 11.08.2023 включно, за видатковою накладною №3 від 21.08.2023 до 28.08.2023 включно, за видатковою накладною №6 від 18.09.2023 до 25.09.2023 включно, за видатковою накладною №7 від 19.09.2023 до 26.09.2023 включно.

Із наданих позивачем платіжних інструкцій вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" згідно платіжної інструкції №@2PL543776 від 07.08.2023 суму 110 908,00 грн, №@2PL519911 від 23.08.2023 - суму 200 000,00 грн, №@2PL280426 від 24.08.2023 - суму 185 272,00 грн, №125514974 від 21.09.2023 - суму 250 000,00 грн, №1 від 22.09.2023 - суму 250 000,00 грн, №11 від 07.11.2023 - суму 30 000,00 грн, а загалом 1 026 180,00 грн.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" було частково та з простроченням сплачено за поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" товар - у загальному розмірі 1 026 180,00 грн.

Доказів оплати товару в іншій частині у розмірі 1 053 449,61 грн (2 079 629,61 грн загальної вартості товару - 1 026 180,00 грн загальної суми сплачених коштів) матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на приписи ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України наявність та розмір боргу (1 053 449,61 грн) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем за Договором товару, у зв`язку з чим позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" підлягає задоволенню повністю, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" підлягає стягненню борг у розмірі 1 053 449,61 грн.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" штрафу в розмірі 316 689,60 грн, пені в розмірі 78 845,36 грн, інфляційних втрат в розмірі 8 667,59 грн та 3% річних в розмірі 6 614,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений законодавством строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку пені, Товариством з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" нараховується Товариству з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" пеня за період з 25.09.2023 по 11.12.2023.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку порушення термінів оплати, передбачених цим договором, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день його прострочення.

З аналізу умов пункту 6.2 Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір пені (подвійна облікова ставка Національного банку України), порядок нарахування пені (від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення), однак не визначено строк нарахування пені.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України унормовано, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Окрім того, день фактичного виконання зобов`язання не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені, оскільки пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №927/1091/17 та від 08.05.2019 у справі №910/9078/18.

Здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" пені у розмірі 78 606,48 грн.

Відмінність між заявленою позивачем до стягнення сумою пені та сумою пені, стягнення якої є правомірним, полягає у тому, що позивач нарахував пеню на 07.11.2023 без врахування часткової оплати відповідачем боргу в цей день.

Також із розрахунку вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" нараховуються Товариству з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" 3% річних та інфляційні втрати за період з 25.09.2023 по 11.12.2023.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" інфляційних втрат у розмірі 8 667,59 грн та 3% річних в розмірі 6 614,00 грн.

За приписами ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку порушення термінів оплати, передбачених цим договором, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 20 відсотків вартості партії товару.

Зважаючи на порушення відповідачем строку оплати товару за видатковою накладною №6 від 18.09.2023 в частині суми 193 977,82 грн та за видатковою накладною №7 від 19.09.2023 в частині суми 889 471,79 грн, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" штрафу у розмірі 216 689,92 грн.

В іншій частині вимога про стягнення штрафу не підлягає задоволенню, оскільки в силу приписів ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України базою для нарахування штрафу є суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а відтак п. 6.2 Договору в частині визначення базою нарахування штрафу вартості партії товару суперечить даній нормі.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" підлягає стягненню сума боргу у розмірі 1 053 449,61 грн, штраф у розмірі 216 689,92 грн, пеня у розмірі 78 606,48 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 667,59 грн та 3% річних в розмірі 6 614,00 грн.

Щодо розподілу між сторонами судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" заявлено вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача коштів у загальному розмірі 1 464 266,16 грн.

Отже, за подання до господарського суду даної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 17 571,19 грн (1 464 266,16 грн х 0,015 х 0,8).

В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" за звернення до Господарського суду міста Києва із майновою вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" коштів у загальному розмірі 1 464 266,16 грн сплатило судовий збір у розмірі 21 963,10 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №93 від 19.12.2023.

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 4 391,91 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, судовий збір у сумі 4 391,91 грн не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №911/5/24, а може бути повернутий за клопотанням особи, яка його сплатила - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп".

Щодо судового збору, який підлягав сплаті позивачем за звернення до суду із даним позивом, - 17 571,19 грн, то суд відзначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Ай-Пі Сістемс Україна" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корпус А, офіс 509; ідентифікаційний код 25404359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамут Груп" (79020, Львівська обл., м. Львів, вул. Плетенецького, буд. 1; ідентифікаційний код 40815771) борг у розмірі 1 053 449 (один мільйон п`ятдесят три тисячі чотириста сорок дев`ять) грн 61 коп., штраф у розмірі 216 689 (двісті шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) 92 коп., пеню у розмірі 78 606 (сімдесят вісім тисяч шістсот шість) грн 48 коп., 3% річних у розмірі 6 614 (шість тисяч шістсот чотирнадцять) грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 8 667,59 (вісім тисяч шістсот шістдесят сім) грн 59 коп. та судовий збір у розмірі 16 368 (шістнадцять тисяч триста шістдесят вісім) грн 33 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.05.2024.

Суддя Р.В. Бойко