ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 Справа № 917/308/24

Суддя Мацко О.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвентум Україна», 40020, м. Суми, вул. Машинобудівників, б. 1, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Котлогаз», 39601, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Юрія Руфа, 5, ,

про cтягнення 582 945,00 грн.

Без виклику сторін

26.02.2024р. до суду надійшла позовна заява ТОВ «Інвентум Україна» до ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Котлогаз» про стягнення 582 945,00 грн. заборгованості за договором підряду №06-09/23 від 06.09.2023р.

Ухвалою від 29.02.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визнано її малозначною, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

19.03.2024р. до суду надійшов відзив на позов, 27.03.24р. відповідь на відзив, 19.04.2024р. заява про часткове погашення основного боргу в сумі 474 931.50 грн. Інші заяви по суті спору до суду не надходили.

Перелік доказів, наданих позивачем у обґрунтування позовних вимог: договір підряду №06-09/23 від 06.09.2023р., додаткова угода №1 від 20.11.23р. до договору, Акт приймання виконаних робіт №1 від 29.09.23р. на суму 249 120,00 грн., Акт №2 від 20.12.2023р. на суму 448 860,00 грн., Акт №3 від 20.12.2023р. на суму 519 300,00 грн., Акт №4 від 18.01.2024р. на суму 582 945,00 грн., платіжні інструкції №14208, №14809, №15416, №16111, податкові накладні та квитанції про прийняття, відповідь на претензію від 16.02.24р., Технічний звіт і ін..

Перелік доказів, наданих відповідачем у спростування позовних вимог: договір №77840 від 13.09.23р., платіжна інструкція №17767 від 16.04.2024р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем як замовником не в повному обсязі виконано умови договору підряду №06-09/23 в частині оплати виконаних позивачем (підрядником) робіт, у зв`язку з чим утворилася вказана у позові заборгованість. Крім того, позивач просить стягнути на його користь 40 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу адвоката. Відповідач, заперечуючи проти позову, вказував на те, що позивачем допущені порушення умов договору ( не надана виконавча документація, не виконано обов`язок до 12.00 щоденно інформувати про хід виконання робіт у попередній день, не забезпечено складання Акту про відсутність зауважень), тож вимоги про стягнення заборгованості є передчасними. Відповідач просить, серед іншого, у разі задоволення позову, зменшити розмір витрат позивача на професійну правову допомогу до 5 000,00 грн. Крім того, у відзиві на позов відповідач просив залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Придніпровський олійноекстракційний завод», оскільки між відповідачем та вказаною юридичною особою укладено договір підряду №77840 від 13.09.2023р., відповідно до якого відповідач зобов`язувався виконати роботи, що є предметом спірного договору, і за умовами договору з ТОВ «придніпровський олійноекстракційний завод» відповідач зобов`язаний погоджувати будь-який пакет документів, що стосується виконання робіт на об`єкті. В той же час Акт №4 приймання виконаних робіт не погоджений генеральним замовником.

Згідно ст..50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Підставою участі третіх осіб у справі є їх юридична заінтересованість, яка грунтується на матеріально-правових відносинах з однією із сторін даної цивільної справи. Матеріальною підставою залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є обгрунтоване припущення, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі. Судове рішення може вплинути на права або обов`язки третьої особи, якщо між цією третьою особою і стороною, на боці якої вона бере участь у справі, існують певні правовідносини (права і обов`язки), які за наслідками вирішення справи можуть змінитися або припинитися, або якщо на підставі рішення суду між стороною і третьою особою виникнуть нові правовідносини (права і обов`язки). У даному випадку відповідачем не обґрунтовано, яким чином рішення по справі може вплинути на права чи обов`язки ТОВ «Придніпровський олійноекстракційний завод», відтак, суд не вбачає підстав для залучення даної особи до участі у справі.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне:

06.09.2023р. між сторонами по справі було укладено Договір підряду №06-09/23, за умовами якого:

- підрядник зобов"язується за замовленням замовника на свій ризик виконати та здати йому у строк, встановлений цим договором, роботи: технічне супрводження ПНР Турбоагрегату на ТОВ «Придніпровський ОЕЗ», а замовник надати будівельний майданчик, передати проектну документацію, прийняти закінчені роботи та оплатити їх згідно з умовами договору;

Строк виконання робіт до 20.12.20223р. (згідно додаткової угоди №1 від 20.11.2023р.);

- датою закінчення виконання робіт є дата їх прийняття замовником після підписання остаточного Акту приймання виконаних робіт, а датою закінчення розрахунків, на підставі підписаного акт про відсутність зауважень (за формою згідно з додатком 4), є дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника.

Договірна ціна робіт, в редакції Додаткової угоди №1 від 20.11.2023р., становить 1 800 240,00 грн.

Як вказує позивач, ним роботи виконано належним чином, про що складено відповідні Акти приймання виконаних робіт: Акт №1 від 29.09.23р. на суму 249 120,00 грн., Акт №2 від 20.12.2023р. на суму 448 860,00 грн., Акт №3 від 20.12.2023р. на суму 519 300,00 грн., Акт №4 від 18.01.2024р. на суму 582 945,00 грн. Перші три Акти були оплачені в повному обсязі, спір по ним відсутній. Акт №4 підрядник надіслав замовнику 19.01.2024р., отримано останнім 22.01.2024р, жодних зауважень не направлялося, однак станом на час подання позову даний Акт №4 був не оплачений замовником. Виходячи з загальної суми договору та сум, які були оплачені замовником, позивач просить стягнути з відповідача 582 945.00 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач з посиланням на відповідні пункти укладеного сторонами договору, наполягав на тому, що строк оплати не настав. Так, згідно п.5.3 договору при оформленні Актів приймання виконаних робіт підрядник направляє замовнику відомість ресурсів матеріалів замовника, що були надані підряднику та використані для виконання даних робіт, для формування акта списання; за п.5.5 договору, перед підписанням останнього Акту підрядник зобов`язаний провести звірку по кількості використаних матеріалів заминка, які були надані підряднику для виконання робіт, з метою включення їх в Акт або повернення невикористаних залишків на склад замовника; п.6.4 договору передбачено обов`язок підрядника забезпечити підписання акту про відсутність зауважень за формою згідно додатку 4, а п.11.3 обов`язок щоденно до 12.00 інформувати замовника про хід виконання робіт у попередній день; п.8.1 догвоору покладає на підрядника обов`язок повного, якісногоі своєчасного ведення виконавчої документації. Однак, відповідач наполягав на тому, що в порушення вказаних приписів договору, позивач не надав разом з Актом №4 документи, рахунки, податкові накладні про обсяги і вартість виконаних робіт, тобто,в виконавчу документацію, не виконував обов`язок про інформування замовника про хід робіт і не забезпечив складання Акту про відсутність зауважень. Відтак, відсутність наданого і підписаного підрядником Акту про відсутність зауважень відстрочує обов`язок замовника провести остаточний розрахунок з підрядником на час прострочення останнім свого ощво`язку, передбаченого п.3.4, 6.4 договору.

Однак, як вже зазначено вище, 19.04.2024р. через систему Електронний суд від відповідача надійшла заява, якою він повідомив про сплату на користь позивача 474 931,50 грн. платіжна інструкція №17767 від 16.04.2024р., призначення платежу - «оплата за роботи з тех..супроводж. ПНР з/дог.06-09/23 від 07.09.2023р. за мінусом утримання 6% від загальної суми актів виконаних робіт».

Відтак, несплаченою залишається сума 582 945,00 грн 474 931,50 грн =108 013.50 грн.

Згідно ст..231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору (п.2 ч.1). Закриття провадження на підставі цієї норми можливе у тому випадку, якщо спір існував на момент подання позову та припинив своє існування в процесі розгляду справи. Таким чином, суд закриває провадження в частині стягнення 474 931.50 грн та розглядає спір в межах стягнення решти суми 108 013,50 грн. Як вбачається з матеріалів справи і пояснень відповідача, дана сума утримана ним як 6% від загальної суми актів виконаних робіт, утримання якої передбачено п.5.4 договору.

Так, даним приписом передбачено наступне:

Під час проведення розрахунків, порядок здійснення яких визначено в абз.2 п.5.1 цього договору, замовник утримує 6% від суми Актів приймання виконаних робіт. Зазначені коти використовуються для забезпечення виконання договірних зобов`язань підрядника. Кошти перераховуються на банківський рахунок підрядника протягом 10 банківських днів після виконання наступних умов:

- після повного закінчення комплексу робіт за даним договором і підписання відповідного Акту про відсутність зауважень (за формою згідно Додатку №2);

- - після повної передачі на склад замовника залишків невикористаних матеріалів замовника при умові належно оформлених документів;

- - після сплати штрафів, передбачених п.15.23, п.16.11 договору та додатком 4.

Розд.6 договору серед обов"язків підрядника вказано забезпечення підписання Акту про відсутність зауважень за формою згідно з додатком 4 (а.с.13). При цьому судом встановлено, що додатком №4 до договору є «Перелік порушень порядку виконання робіт та розмір штрафів» , а додатком №2 «Акт про відсутність зауважень» (арк..справи 26). Згідно форми даного акту, він складається і підписується комісією в складі представника Підрядника ТОВ ВКП Котлогаз та представників Замовника ТОВ «Придніпровський ОЕЗ» (склад комісії з вказівкою посад і прізвищ визначено у самій формі Акту). П.5 даного Акту передбачено, що після його підписання представниками замовника підрядник набуває право на отримання 6 % від вартості виконаних робіт, згідно з умовами п.5.4 договору підряду №06-09/23 від 06.09.2023р. Даний акт є невід`ємною частиною договору підряду №06-09/23 від 06.09.2023р.

Отже, незважаючи на те, що Акт про відсутність зауважень дійсно, як на цьому акцентує увагу позивач, складається комісією у складі ТОВ «Придніпровський ОЕЗ» та ТОВ «ВКП «Котлогаз», водночас він є додатком до Договору №06-09/23 від 06.09.2023р. Підписавши договір у цій редакції, позивач добровільно та свідомо погодився прийняти передбачені п.5.4 Договору умови про утримання 6% вартості робіт до моменту підписання вказаного Акту. Доказів визнання цього пункту договору недійсним чи його нікчемності позивачем не надано. Водночас, позивачем не надано ні доказів підписання вказаного Акту про відсутність заперечень (згідно пояснень відповідача, станом на час розгляду справи Акт не підписано), ні доказів звернення до відповідача з відповідними вимогами стосовно необхідності його підписання.

У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій.

Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти усвідомлення ризиків при вчиненні відповідного правочину є іншими, ніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або суб`єкт господарювання та пересічний громадянин. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.

Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №910/17876/19.

Згідно ст..627-629 ЦК України. відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ст..202 ЦК України). Згідно ст..204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статті 546-547 ЦК України визначають види забезпечення виконання зобов"язань (неустойка, порука, гарантія , застава, при тримання, завдаток, право довірчої власності) та передбачають право сторін за договором встановити інші види забезпечення виконання зобов`язання. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

У даному випадку, дослідивши умови укладеного між сторонами договору, обставини його виконання, суд погоджується з доводами відповідача стосовно передчасності позовних вимог про стягнення суми, передбаченої п.5.4 договору (утримані замовником 6% вартості від суми Актів приймання виконаних робіт в якості забезпечення виконання договірних зобов`язань підрядника). Доказів того, що визначені п.5.4 обставини настали, або що відповідач умисно перешкоджає їх настанню, станом на час прийняття рішення позивачем не надано. Відтак, суд відмовляє в частині стягнення 108 013,50 грн з огляду на передчасність цих вимог.

Стосовно розподілу судових витрат:

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача 40 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу. У обґрунтування вимог позивач надає суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/1593 від 08.08.2018р. адвоката Тітаренка О.О., Догоовір про надання правової допомоги (послуг) №14/06/19 від 14.06.2019р., укладений між позивачем та адвокатом Тітаренком О.О., Додаткова угода №28 від 21.02.2024р. до цього договору, за умовами якої:

- виконавець (адвокат) зобов`язується надати замовнику (позивачу) юридичні послуги, зокрема, надання правової допомоги (послуг) в Господарському суді Полтавської області у справі за позовом ТОВ «Інвентум Україна» до ТОВ «ВКП «Котлогаз» про стягнення заборгованості за договором підряду №06-09/23 від 06.09.23р.;

- Сторони домовилися обрати ними систему оплати послг як систему оплати «В» - Гонорар, який становить за надання правової допомоги у суді 1 інстанції 40 000,00 грн;

- - замовник здійснює оплату протягом 5 календарних днів з моменту отримання рахунку на оплату;

- сторони домовилися, що виконавець вважається таким, що належним чином виконав умови договору з моменту прийняття судом рішення або укладення мирової угоди.

Адвокатом також надано детальні опис робіт (наданих послуг) за період з 21.02.2024р. до 22.03.2024р. (додаток №4 до відповіді на відзив ).

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У відзиві на позов представник відповідача просить зменшити розмір витрат на правову допомогу до 5 000,00 грн., посилаючись на те, що справа є малозначною, розглядається без виклику сторін та проведення судового засідання. Крім того, відповідач цитує ч.6 ст.129 ГПК України та вказує, що заявлена сума витрат не відповідає попередньому розрахунку, зазначеному у позовній заяві та перевищує попередньо зазначену суму. Однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки, як уже вказано вище, у позовній заяві зазначено орієнтовний розмір судових витрат на правову допомогу 40 000,00 грн. В цілому клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу складається з цитування правових норм та практики Верховного Суду і Європейського суду з прав людини, та не містить жодних обґрунтувань того, чому саме відповідач вважає розмір заявлених витрат неспівмірними зі складністю відповідної роботи, її обсягом і часом, витраченим адвокатом на її виконання. В той же час, ч.6 ст.126 ГПК України імперативно вказує, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Саме по собі визнання судом справи малозначною та її розгляд за правилами спрощеного провадження не свідчить про не співмірність витрат на правову допомогу. З огляду на всі обставини справи у сукупності, оцінивши обсяг наданої позивачу адвокатом правової допомоги, якість та кількість підготовлених ним документів, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача, вважаючи його необґрунтованим, а заявлений позивачем розмір судових витрат таким, що відповідає таким критеріям визначення і розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність, співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п.33-34,37 додаткової постанови ВП ВС від 07.07.21р. у справі №910/12876/19). Відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 32 588.43 грн. витрат на професійну правову допомогу адвоката.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судового збору, суд виходить з приписів ст.129 ГПК України, якою, зокрема, передбачено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно ст..7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи, що провадження у справі закрито в частині стягнення 474 931,50 грн., питання про повернення з бюджету судового збору в цій частині буде вирішено судом після надходження від позивача відповідної заяви. В іншій частині судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст..ст.126,129,231,233-234,238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення 474 931.50 грн. основного боргу.

2. В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Котлогаз» (39601, м.Кременчук, вул..Юрія Руфа,5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвентум Україна» (40020. м.Суми, вул..Машинобудівників, 1, ) 32 588.43 грн. витрат на професійну правову допомогу адвоката.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копії рішення направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України).

Повне рішення складено 22.05.2024р.

Суддя О.С.Мацко