ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

13 травня 2024 року м.Харків Справа № 913/122/22
Провадження №13б/913/122/22
Господарський суд Луганської області у складі судді Яреська Б.В., розглянувши матеріали справи за заявою боржника ОСОБА_1
про неплатоспроможність фізичної особи.
кредитора - ОСОБА_2 , представника АТ «Ощадбанк»;
кредитора - ОСОБА_3 , АТ МР Банк;
боржник - представника боржника ОСОБА_4
Від ОСОБА_1 до Господарського суду Луганської області надійшла заява б/н від 23.02.2022 р. про неплатоспроможність фізичної особи.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.06.2022 р. заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14.07.2022 р.
Проте з моменту введення воєнного стану та початку ведення активних бойових дій, у місці знаходження Господарського суду Луганської області, у місті Харків, суд не може забезпечити безпеку учасників судових проваджень, апарату суду, суддів, що унеможливило проведення підготовчого засідання 14.07.2022 р.
В зв`язку з чим, суд відклав розгляд справи на 03.08.2022 р.
Ухвалою суду від 03.08.2022 р. відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражну керуючу Тищенко Оксану Іванівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 318, дата видача 28.02.2013 р.).
Здійснено оприлюднення на офіційному веб-порталі Судової влади України (веб-сайті Вищого господарського суду України) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 06.06.2023 р. суд визнав кредиторами у справі № 913/122/22 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : фізичну особу ОСОБА_5 , АТ Державний ощадний банк України в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ Ощадбанк, АТ Міжнародний комерційний банк, ПП Лекс, в задоволенні решти вимог кредиторів суд відмовив.
Визначено дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 25.07.2023 р.
08.06.2023 р. на електронну пошту суду арбітражним керуючим надано реєстр вимог кредиторів.
19.06.2023 р. на електронну пошту суду арбітражним керуючим надано супровідний лист від 19.06.2023 р. №02-53/41, за яким просить суд долучити до справи матеріалі щодо зборів кредиторів.
21.07.2023 р. на електронну пошту суду арбітражним керуючим надано супровідний лист від 21.07.2023 р. №02-53/45, за яким просить суд долучення до справи матеріалів протокол зборів кредиторів.
21.07.2023 р. на електронну пошту суду арбітражним керуючим надано клопотання від 21.07.2023 р. №02-53/46, за яким просить суд провести судове засідання, призначене на 25.07.2023 р., без участі керуючого реструктуризацією.
ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є громадянином США, паспортом № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6
корпоративних прав, акцій, часток у компаніях на території Сполучених Штатів Америки та час їх придбання, або продажу; інформацію про рухоме та нерухоме майно, будь-які інші майнові права; права інтелектуальної власності, які належать або належати цим особам, дати та підстави їх набуття та/або припинення/продажу/відчуження а також дані про вартість таких прав/майна/активів за період з 01.01.2019 року на поточну дату;
дані про рахунки у банках, відкриті на ім`я:
ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є громадянином США, паспортом № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6
на території Сполучених Штатів Америки та залишок коштів на цих рахунках, рух коштів на цих рахунках (виписки з рахунків) за період з 01,01.2019 р. на поточну дату.
ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є громадянином США, паспортом № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6
19.09.2023 р. суд своєю ухвалою задовольнив зазначене клопотання та зобов`язав Боржника надати до Господарського суду Луганської області нотаріально засвідчені переклади на англійську мову ухвали суду про витребування доказів від 19.09.2023 р. в трьох примірниках відповідно до Конвенції протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали.
Суд також зазначеною ухвалою задовольнив клопотання кредитора та: зобов`язав боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 :
- отримати відомості в нотаріуса про померлого батька боржника ОСОБА_12 (свідоцтво про смерть від 28.09.2021 серія НОМЕР_7 ) про відкриття спадкової справи, прийняття спадщини, відмови від спадщини боржником та іншими спадкоємцями;
- отримати від державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зареєстровані речові права, обтяження речових прав, що містить актуальні на дату і час її надання відомості з Державного реєстру прав, а також відомості з його невід`ємної архівної складової частини або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав, обтяжень речових прав, а також відомості про набуття, зміну і припинення речових прав, обтяжень речових прав, а також про внесені зміни до відповідних відомостей Державного реєстру прав та його невід`ємної архівної складової частини у хронологічному порядку щодо суб`єктів: ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за період із 01.01.2019 на поточну дату;
- отримати відомості в РСЦ ГСЦ МВС в історичній ретроспективі за період із 01.01.2019 по поточну дату щодо перебування у власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відчуження, в тому числі примусової реалізації транспортних засобів, згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів боржника;
- отримати відомості ГУ Держпродспоживслужби в історичній ретроспективі за період з 01.01.2019 року по поточну дату щодо сільськогосподарської техніки (інші транспортні засоби) в обліковій системі «Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожчих і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» щодо перебування у власності, в оренді чи на іншому праві користування ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1
- отримати відомості від податкового органу щодо відкритих банківських рахунків в 2019, 2020, 2021 та 2022 роках щодо боржника фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ФОП ОСОБА_1 ;
- отримати виписки по всім рахункам в банківських установах щодо руху коштів по рахункам, в тому числі карткових, фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ФОП ОСОБА_1 в 2019, 2020, 2021 та 2022 роках.;
- отримати витяг Державного реєстру обтяжень рухомого майна ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ФОП ОСОБА_1 за період із 01.01.2019 по поточну дату.
Витребував в державного реєстратора витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо перебування у власності /відсутності, відчуження, в тому числі примусової реалізації корпоративних прав (акцій, часток) в :
ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин США, паспорт № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ідентифікаційний номер НОМЕР_6
за період із 01.01.2019 по поточну дату.
Витребував в державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зареєстровані речові права, обтяження речових прав, що містить актуальні на дату і час її надання відомості з Державного реєстру прав, а також відомості з його невід`ємної архівної складової частини або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав, обтяжень речових прав, а також відомості про набутої, зміну і припинення речових прав, обтяжень речових прав, а також про внесені зміни до відповідних відомостей Державного реєстру прав та його невід`ємної архівної складової частини у хронологічному порядку щодо суб`єктів:
ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин США, паспорт № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ідентифікаційний номер НОМЕР_6
за період із 01.01.2019 по поточну дату.
Витребував відомості з Державного земельного кадастру про наявність зареєстрованих земельних ділянок на праві власності чи праві оренди, які зареєстровані до 2013 року за:
ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин США, паспорт № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ідентифікаційний номер НОМЕР_6
за період із 01.01.2019 по поточну дату.
Витребував в Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в історичній ретроспектив відомості за період із 01.01.2019 по поточну дату щодо перебування у власності, відчуження, в тому числі примусової реалізації транспортних засобів, згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів за:
ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин США, паспорт № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ідентифікаційний номер НОМЕР_6
Витребував в ГУ Держпродспоживслужби в історичній ретроспективі відомості з період з 01.01.2019 року по поточну дату щодо сільськогосподарської техніки (інші транспортні засоби) в обліковій системі «Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожніх і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» щодо перебування у власності, в оренді чи на іншому праві користування за:
ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин США, паспорт № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ідентифікаційний номер НОМЕР_6
за період із 01.01.2019 по поточну дату.
Витребував у ДПС інформацію про доходи і про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону протягом трьох років, відносно:
ОСОБА_7 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин США, паспорт № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .
Витребував в податкового органу інформацію щодо відкритих банківських рахунків в 2019, 2020, 2021 та 2022 роках щодо:
ОСОБА_7 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин США, паспорт № НОМЕР_4 , виданий Сполученими штатами Америки;
ОСОБА_10 ідентифікаційний номер НОМЕР_5
ОСОБА_11 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .
16.10.2023 р. судом були одержані від представника боржника нотаріально засвідчені переклади на англійську мову ухвали суду про витребування доказів від 19.09.2023 р. в трьох примірниках.
Ухвалою суду від 17.10.2023 р. суд поновив провадження у справі № 913/122/22; зобов`язав Боржника надати до Господарського суду Луганської області нотаріально засвідчені переклади на англійську мову судового доручення від 17.10.2023 р. в двох примірниках відповідно до Конвенції; зупинив провадження у справі № 913/122/22 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу США на судове доручення Господарського суду Луганської області про витребування доказів.
24.10.2023 р. Господарським судом Луганської області був отриманий лист № 31/12/4443-957 від 10.10.2023 р. Територіального сервісного центру МВС № 4443 з якого вбачається, що з членів родини боржника відчуження транспортних засобів за період з 01.01.2019 р. здійснював ОСОБА_10 , код НОМЕР_5 , а саме: автомобіль ABARTH 500, 2016 року випуску, № кузову НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 , дата 27.11.2021 року.
29.01.2024 р. до Господарського суду Луганської області надійшов лист Міністерства юстиції України з листом від U.S. Department of Justice.
31.01.2024 р. суд поновив провадження у справі № 913/122/22, зобов`язав Боржника надати до Господарського суду Луганської області нотаріально засвідчений переклад листа U.S. Department of Justice від 09.01.2024 р.
15.02.2024 р. від боржника по справі надійшли додаткові матеріали, а саме:
- нотаріально засвідчений переклад листа U.S. Department of Justice від 09.01.2024 р. згідно якого компетентний орган США відмовився від здійснення пошукових заходів для надання витребуваної інформації.
- копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2023 р. (спадкова справа № 47/2022, номер у реєстрі 1118) відповідно до якого боржником отримано у спадщину нежитлова будівля, сторожки розташованої у АДРЕСА_1 .
- копія листа Головного управління ДПС у Житомирської області № 770/Б/06-30-12-01-05 з якого вбачається, що боржник перебуває на податкову обліку в ГУ ДПС Радомишльської ДПІ як фізична особа підприємець з 29.09.2022 року, та у нього відкрити банківські рахунки у АТ Універсал Банк.
19.02.2024 р. через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з у Харківській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №913/122/22, призначене на 19.02.2024 р. не відбулось, розгляд справи призначено на 11.03.2024 р.
26.02.2024 р. до Господарського суду Луганської області надійшло клопотання керуючого реструктуризацією Тищенко О.І. від 25.02.2024 р. №01-20/06 про дострокове припинення повноважень керуючого реструктуризацією у справі (Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.02.2024 р.), за яким просить суд достроково припинити повноваження керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , що покладені на арбітражного керуючого Тищенко О.І.
Керуючий реструктуризацією - арбітражний керуючий Тищенко О.І. посилається на велику завантаженість та втрату комунікації із боржником. Розгляд заяви було призначено на 11.03.2024 р.
04.03.2024 р. від керуючого рестуктурізацією надійшла заява з інформацією про те, що 01.03.2024 р. відбулись збори кредиторів по справі № №913/122/22 на яких були прийняті наступні рішення:
1. Відкласти вирішення порядку денного до часу надання відповіді Управління міжнародної судової допомоги (США) по компанії Pacific Harbor Corp та виписок про рух коштів по рахункам боржника ОСОБА_1 за час проведення процедур неплатоспроможності та інших питань, що поставлені на попередніх зборах кредиторів.
2. Зняти з розгляду питання щодо кандидатури арбiтражних керуючих щодо погодження та звернення у випадках, передбачених цим Кодексом, до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реалiзацiєю.
10.03.2024 р. від боржника надійшла заява з доданими матеріалами, а саме: - виписки по рахункам ОСОБА_1 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»;
- податкова декларація платника єдиного податку (боржника) за 2023 рік;
- відомості про суми нарахованого єдиного внеску;
- звітна податкова декларація платника єдиного внеску за 2023 рік.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10:14 до 10:44 у Харківській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №913/122/22, призначене на 11.03.2024 р. на 10 годин 40 хвилин, не відбулось, та було відкладено на 01.04.2024 р.
29.03.2024 р. до Господарського суду Луганської області від кредитора АТ "МР Банк" надійшло клопотання №б/н від б/д (Документ сформований в системі «Електронний суд» 29.03.2024 р.), за яким просить суд відкласти розгляд справи №913/122/22 в частині вирішення питання про перехід до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, до надходження відповіді від Управління міжнародної судової допомоги, як центрального органу США, в частині розгляду запиту, що стосується отримання доказів від «PАCIFIC HARBOR CORP» та до вирішення питання щодо призначення кандидатури арбітражног океруючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі №913/122/22 про неплатоспроможність боржника.
Також просить зобов`язати боржника, підготувати та надати на розгляд зборам кредиторів план реструктуризації боргів боржника, зокрема, з урахуванням середньомісячного обігу коштів по його рахунку, відкритому в АТ «Універсал Банк» за період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р.
01.04.2024 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції прибув представник кредитора АТ "МР Банк".
Суд відклав розгляд справи на 13.05.2024 р. та зобов`язав керуючого реструктуризацією та кредиторів надати пропозиції щодо подальшого руху справи, боржника підготувати та надати на розгляд зборам кредиторів план реструктуризації боргів боржника, та запропонував комітету кредиторів надати суду пропозиції щодо кандидатури керуючого реструктуризацією боргів у справі №913/122/22.
16.04.2024 р. до Господарського суду Луганської області надійшов лист Міністерства юстиції України з листом від компетентного органу США.
22.04.2024 р. суд зобов`язав Боржника надати до Господарського суду Луганської області нотаріально засвідчений переклад листа U.S. Department of Justice від 24.01.2024 р.
06.05.2024 р. від керуючого реструктуризацією боргів надійшло клопотання про закриття провадження у справі в якому вона повідомила, що 02.05.2024 р. нею були скликані збори кредиторів по справі 913/122/22 на якому були прийняті наступні рішення:
1. Зняти із порядку денного 1 (перше) питання щодо розгляду плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 .
2. Звернутися до Господарського суду Луганської області у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
3. Зняти з розгляду 3 питання порядку денного щодо дострокового припинення повноважень керуючого реструктуризацією та обрання нової кандидатури арбітражного керуючого.
4. Доручити підписати протокол зборів кредиторів № 4/2024 від 02.05.2024 р. та клопотання до суду за результатами прийнятого рішення щодо подальших судових процедур у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 керуючому реструктуризацією у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 № 913/122/22 арбітражному керуючому Тищенко Оксані Іванівні.
13.05.2024 р. в судовому засіданні прийняли участь представники кредиторів та боржника.
Кредитори підтримали клопотання про закриття провадження у справі.
Представник боржника проти закриття провадження у справі заперечує.
Посилається на те, що боржник надав повну інформацію про свій майновий стан та членів родини, протягом розгляду справи надавав всю необхідну інформацію, уточнював інформацію в деклараціях, добросовісно виконував запити суду, ним був підготовлений проект плану реструктуризації.
Представник боржника просить суд визнати боржника банкрутом.
Також представником боржника заявлене усне клопотання про зупинення провадження у справі про банкрутство № 913/122/22 в зв`язку з відкриттям кримінального провадження за заявою боржника стосовно протиправного відчуження належного йому нерухомого майна.
Стосовно клопотання боржника про зупинення провадження у справі суд зазначає, що боржником на момент судового засідання не були надані докази щодо наявності кримінального провадження яке унеможливлює розгляд справи про банкрутство.
За таких обставин суд відмовляє в задоволенні клопотання боржника про зупинення провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників та їх представників, суд дійшов до наступного.
Із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця який не є тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.
Як убачається з пояснювальної записки до проекту Кодексу України з процедур банкрутства метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.
Тому, призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.
У преамбулі Кодексу України з процедур банкрутства закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
Отже, застосовуючи ці норми, слід враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб Кодексом України з процедур банкрутства не встановлена.
За змістом статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.
Таким чином Кодексом України з процедур банкрутства запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.
За змістом приписів Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.
Частиною другою статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.
Згідно з частиною 5 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.
Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства).
Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини 2, 3 статті 13 Цивільного кодексу України).
Тому до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки: - повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини 2 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо; - надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог; - подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина 4 статті 116, частина 7 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства); - повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 Кодексу України з процедур банкрутства); - погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина 1 статі 128 Кодексу України з процедур банкрутства).
Поряд із цим, Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає: - відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини 4 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства; - закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства); - відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною 3 статті 125 Кодексу України з процедур банкрутства або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини 8 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства); - дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства).
Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу України з процедур банкрутства принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.
Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.
За частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства «Відновлення платоспроможності фізичної особи» (стаття 113 Кодексу України з процедур банкрутства).
За такого правового регулювання у справі про неплатоспроможність фізичної особи застосовні загальні підстави закриття провадження у справі про банкрутство, передбачені частиною 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними нормами цього Кодексу, отже тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися боржника - фізичної особи.
Системне тлумачення положень частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства у взаємозв`язку зі статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що наведена норма та визначені нею підстави закриття провадження у справі про банкрутство (за винятком, визначених пунктами 1, 2, 5, які стосуються виключно юридичних осіб) є загальними приписами стосовно підстав закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за Книгою четвертою цього Кодексу, адже застосовуються як до банкрутства юридичних осіб, так і фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців.
Отже, за змістом частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства термін "справа про банкрутство" слід тлумачити широко, як універсальне поняття, адже банкрутство боржника є одним з етапів провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а підстави закриття провадження, які стосуються лише юридичних осіб, законодавець виділив у цій нормі відповідним уточненням щодо особи боржника або властивих лише банкрутству юридичних осіб судових процедур.
Окрім того, з урахуванням положень статей 3,12 Господарського процесуального кодексу України, статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства та відсилочного припису пункту 9 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства у справі про неплатоспроможність фізичної особи можуть бути застосовані підстави закриття провадження у справі за статтею 231 Господарського процесуального кодексу України в тих межах, що стосуються фізичної особи та особливостей банкрутства.
Щодо спеціальних підстав закриття провадження у справі, які можуть бути застосовані лише у справі про неплатоспроможність фізичної особи, то аналіз приписів Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що така процесуальна можливість передбачена на всіх стадіях судової процедури реструктуризації боргів боржника, за різних підстав та з неоднаковим ступенем імперативності відповідних норм.
Так, частиною 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї;2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.
Конструкція вказаної норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.
До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.
Враховуючи призначення цієї норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, Верховним Судом у постанові судової палати для розгляду справи про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 по справі № 903/806/20 наголошено на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.
У судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства передбачає право зборів кредиторів звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність якщо: - збори кредиторів прийняли рішення про відмову у схваленні плану реструктуризації боргів боржника (пункт 2 частини 8 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства); - господарський суд відмовив у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника (частина 10 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства); - боржником порушено план реструктуризації боргів (частина 3 статті 128 Кодексу України з процедур банкрутства).
Системний аналіз цих норм приводить до висновку, що за наведених вище підстав (окрім частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства) господарський суд може вирішити питання щодо доцільності подальшого руху справи лише за клопотанням зборів кредиторів (кредитора), яким на певній стадії судової процедури реструктуризації боргів боржника надано виключне право ініціювати за власним вибором перехід до наступної судової процедури неплатоспроможності фізичної особи або закриття провадження у справі.
Слід зазначити, що визначені у пункті 2 частини 8 статті 123, частині 10 статті 126 та частині 3 статті 128 Кодексу України з процедур банкрутства підстави для звернення зборів кредиторів (кредитора) із клопотанням про закриття провадження у справі можуть бути зумовлені саме неконструктивною позицією останніх при погодженні плану реструктуризації боргів, порушеннями при схваленні зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, іншими обставинами, які не залежать від волі боржника, що має врахувати господарський суд при вирішенні питання про задоволення чи відмову у задоволенні такого клопотання зборів кредиторів (кредитора) крізь призму мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
Таким чином само по собі клопотання зборів кредиторів про закриття провадження/перехід до наступної судової процедури, за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та обставин, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення господарським судом такого клопотання.
Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
За змістом цієї норми: - чітко визначений строк з якого вона може бути застосована судом - після спливу трьох місяців у процедурі реструктуризації боргів боржника; - обов`язковою умовою її реалізації є неподання до господарського суду протягом визначеного строку погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника; - коло ініціаторів її застосування не конкретизовано; - господарський суд набуває право на альтернативне вирішення подальшого руху справи: ухвалити рішення про перехід до наступної судової процедури чи про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
Порівняльний аналіз положень частини 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства з частиною 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що хоча ці норми частково кореспондуються між собою, проте не є тотожними за ступенем імперативності, колом ініціаторів та передумовами їх застосування.
Такі відмінності дають підстави для висновку, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини 11 статті 126Кодексу України з процедур банкрутства.
Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.
За загальним правилом закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.
Окрім виконання плану реструктуризації боргів боржника, у інших випадках за Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства закриття провадження у справі під час судової процедури реструктуризації боргів не може вважатися очікуваним процесуальним рішенням для боржника з огляду на "добровільність банкрутства" фізичної особи та основну мету цього провадження - соціальну реабілітацію добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.
За таких обставин однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
Щодо застосування частини 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.
У розвиток цієї правової позиції у постанові від 26.05.2022 по справі № 903/806/20 Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду наголошено, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.
Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.
Суд зауважує, що за приписами Кодексу України з процедур банкрутства судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
В ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає, зокрема, строк підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду (пункт 8 частини 5 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства).
Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (частина 2 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства).
Згідно з частиною четвертою статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.
Отже, на відміну від статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства, у справі про неплатоспроможність фізичної особи Кодекс не встановлює граничного строку здійснення судової процедури реструктуризації боргів боржника, проте у наведених вище приписах визначає максимальні строки щодо кожної стадії цієї судової процедури, крім виконання плану реструктуризації боргів, що має індивідуальні особливості для кожного боржника.
Зазначене у сукупності дає підстави для висновку, що строк судової процедури реструктуризації боргів боржника від дня її введення та до затвердження судом погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження, зокрема у разі неподання чи незатвердження такого плану, не повинен перевищувати 120 днів.
Таке тлумачення кореспондується з приписами частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства про перехід до процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не схвалено плану реструктуризації боргів боржника, що розуміється як додатковий стимул для дієвої реалізації кредиторами своїх правомочностей та засіб захисту інтересів добросовісного боржника від зволікання кредиторів.
Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Логічне та філологічне тлумачення цієї норми у взаємозв`язку з пунктом 2 частини 4 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства приводить до висновку, що за їх приписами на господарський суд покладено обов`язок розглянути та вирішити питання щодо подальшого руху справи після спливу тримісячного строку з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника, зокрема у разі неподання на затвердження плану реструктуризації боргів боржника, а словосполучення "має право прийняти рішення" вказує на дискрецію господарського суду при вирішенні цього питання в межах диспозиції частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.
Отже, до встановленого строку визнання боржника банкрутом за частиною 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з пунктом 2 частини 4 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку частини 11 статті 126Кодексу України з процедур банкрутства.
Отже, хоча Кодексу України з процедур банкрутства докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, проте за приписами пункту 8 частини 5 статті 119, частини 11 статті 126 цього Кодексу визначено строк, три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів, протягом якого, але не пізніше строків установлених законом і судом, сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів боржника, у разі якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема відповідно до частини 7, пункту 2 частини 8 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства.
До спливу цього строку керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.
Суд наголошує на такому визначенні спеціальним законом строків у судовій процедурі реструктуризації боргів, адже презюмується, що добросовісний боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, здатен без зволікань надати вичерпну інформацію щодо свого майнового стану та можливостей погасити борги, а динамічність цієї процедури попереджує ризик додаткових витрат боржника через вичерпання авансування винагороди арбітражного керуючого та відповідає принципу процесуальної економії господарського судочинства.
За змістом частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо: протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника; зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.
Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.
За змістом абзацу 2 частини 2 статті 6, частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника.
Таким чином, визнаючи боржника - фізичну особу банкрутом, господарський суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом з`ясування та зіставлення активів і пасивів боржника.
Тому неплатоспроможність боржника є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.
Отже, приписи частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за частиною 7 статті 123, частиною 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.
Враховуючи, що у частині 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства конкретизовано лише момент з якого вона підлягає застосуванню господарським судом, реалізація цієї норми можлива після спливу трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника та до звершення цієї судової процедури, зокрема безпосередньо перед вирішенням господарським судом питання про визнання боржника банкрутом та перехід до судової процедури погашення боргів в порядку частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства.
Враховуючи наведене, приписи частини 11 статті 126 та частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляд справи про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.
Так, однією з підстав для закриття провадження у справі кредитором зазначено положення п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, яким визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.
Частиною 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 було відкрито ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.08.2022, тобто строк, визначений ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства пройшов.
Збори кредиторів у справі № 913/122/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відбулись 01.03.2024 за допомогою відеоконфернцзв`язку.
За наслідками проведення зборів кредиторів 01.03.2024 було прийнято рішення відкласти розгляд питання про перехiд до процедури погашення боргiв боржника ОСОБА_1 або про закриття провадження у справi про неплатоспроможнiсть ОСОБА_1
Зборами кредиторів від 02.05.2024 р. було прийнято рішення клопотати про закриття провадження у справі.
За таких обставин виникли підстави для закриття провадження у справі відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства пройшов.
Крім того, суд враховує, що боржник, який звернувся до суду за визнанням факту його неплатоспроможності, зобов`язаний надавати достовірну інформацію про все наявне майно його та його родини, це зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у тому числі і у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).
В процесі розгляду справи судом було встановлено, що боржник ухилявся від надання повної інформації стосовно наявного майна його та його родини.
Так, боржником не надана була інформація, що член сім`ї ОСОБА_10 , код НОМЕР_5 , був власником, а в подальшому продав належний йому автомобіль ABARTH 500, 2016 року випуску, № кузову НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 , дата продажу - 27.11.2021 року.
В заяві від 19.06.2023 р. боржник надаючи інформацію стосовно свого майна зазначив, що ніхто з сім`ї боржника після смерті його батька в спадщину не вступав. Але у подальшому на вимогу суду боржником була надана копія Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2023 р. згідно якого боржником отримано у спадщину нежитлова будівлі сторожки розташованої у АДРЕСА_1 . Така поведінка боржника з приховування факту наявності майна оцінюється судом як недобросовісна.
Боржником не надана інформація стосовно майна членів його сім`ї які мешкають за межами України, а отримати зазначену інформацію за клопотанням кредитора суду не вдалося.
Таким чином, приймаючи до уваги відсутність компромісу між сторонами щодо погашення боргів боржником та сумлінної співпраці боржника із кредиторами та керуючим реструктуризації, з метою уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, процесуальну бездіяльність боржника щодо надання вичерпної інформації про свій майновий стан та можливостей погашення наявної заборгованості, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 із відповідними правовими наслідками.
Згідно з ч. 5 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
В зв`язку з закриттям провадження у справі повноваження керуючого реструктуризацією Тищенко О.І. припиняються, в зв`язку з чим її заяву про їх дострокове припинення суд залишає без розгляду.
Керуючись ст. 1, 6, 28, 30, 113, 114, 123, 126, 130 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 6, 170, 233-235 ГПК України, суд
1. Клопотання боржника про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.
2. Закрити провадження у справі № 913/122/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
3. Припинити процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 та припинити повноваження арбітражного керуючого Тищенко Оксані Іванівні (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №318 від 28.02.2013) як керуючого реструктуризацією боргів боржника
4. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.08.2022 р. у справі № 913/122/22.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня підписання повного судового рішення.

Ухвалу підписано 13.05.2024

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО