ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" травня 2024 р. Cправа № 902/36/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Данелюк Х.О.,

прокурора - Рудніцької І.В.,

представника позивача - Яхна О.В.,

представника відповідача - Шкрабалюк Ю.В.,

у відсутності третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури (вул. Покровська, 5, м. Могилів-Подільський, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24000) в інтересах держави в особі Могилів-Подільської міської ради (пл. Шевченка, 6/16, м. Могилів-Подільський, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24000)

до: Приватного підприємства "АМ ОІЛ ТРЕЙД" (пров. Олени Пчілки, буд. 2, кв. 12, м. Могилів-Подільський, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24000)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Могилів-Подільське міське комунальне підприємство "Комбінат комунальних підприємств" (вул. Шевченка, 63, м. Могилів-Подільський, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24000)

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 747871 грн,

В С Т А Н О В И В :

Керівником Могилів-Подільської окружної прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Могилів-Подільської міської ради до Приватного підприємства "АМ ОІЛ ТРЕЙД" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 747871 грн.

Під час підготовчого провадження у справі вчинено ряд процесуальних дій:

- учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 173-191, т. 1), прокурором - відповідь на відзив відповідача (а.с. 242-258, т. 1), третьою особою - пояснення по суті спору (а.с. 213-222, т. 1), позивачем також подано пояснення по суті спору (а.с. 29-33, т. 2);

- ухвалою суду від 07.02.2024 представнику Могилів-Подільської міської ради забезпечено участь у судових засіданнях у справі №902/36/24 у суді першої інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів;

- до участі у справі в порядку ст. 50 ГПК України залучено Могилів-Подільське міське комунальне підприємство "Комбінат комунальних підприємств" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, про що 08.02.2024 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

- протокольною ухвалою від 27.02.2024 відхилено як необґрунтоване клопотання відповідача про залишення позову без розгляду (вх. канцелярії суду №01-34/1424/24 від 08.02.2024), мотивоване відсутністю підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Могилів-Подільської міської ради.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито таку стадію судового процесу та призначено справу до розгляду по суті на 26.03.2024, про що 27.02.2024 постановлено протокольну ухвалу.

За результатами слухання справи 26.03.2024, внаслідок задоволення клопотання представника позивача (вх. канцелярії суду № 01-34/3251/24 від 26.03.2024), розгляд справи по суті відкладено на 18.04.2024. При цьому у судовому засіданні 18.04.2024 в межах розгляду справи по суті оголошено перерву до 14:00 год. 02.05.2024, про що постановлено відповідні ухвали у протокольній формі.

На визначений час у судове засідання з`явилися усі учасники справи за винятком представника третьої особи. Останню про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином ухвалою суду від 23.04.2024, яку цією ж датою доставлено Могилів-Подільському міському комунальному підприємству "Комбінат комунальних підприємств" до Електронного кабінету ЄСІТС відповідно до наявної у матеріалах справи довідки.

Прокурор заявлений позов підтримала у повному обсязі з підстав та обставин викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представники позивача та відповідача проти позову заперечили, посилаючись на наявні у матеріалах справи письмові заперечення по суті спору. Водночас представниця відповідача наголосила, що прокурор не визначив усіх сторін оспорюваних правочинів як належних відповідачів та пред`явив вимогу лише до однієї зі сторін оспорюваного правочину, тому, відповідно, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що за результатами відкритих торгів між Могилів-Подільським міським комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" та Приватним підприємством "АМ ОІЛ ТРЕЙД" укладено договір про закупівлю №26/06/2023 від 26.06.2023.

В подальшому між цими ж сторонами укладено 3 додаткових угоди до договору про закупівлю №26/06/2023 від 26.06.2023 (17.07.2023, 10.08.2023 та 19.09.2023), якими збільшено ціну товару (дизельного пального) та зменшено обсяг закупівлі.

Таким чином, як стверджує прокурор, унаслідок укладення додаткових угод Могилів-Подільське міське комунальне підприємство "Комбінат комунальних підприємств" не отримало дизельного пального на суму 747 871 грн.

Позивач у поданому поясненні по справі заперечує наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даному спорі. Вказує, що Могилів-Подільська міська рада не приймала бюджетних програм на користь Могилів-Подільського міського комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств" щодо придбання паливно-мастильних матеріалів, як наслідок, не виділяла бюджетних коштів на розрахунок за поставлений товар, а підприємство використовувало виключно власні кошти, одержані в рамках здійснення своєї господарської діяльності.

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву зводиться до того, що постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" на час дії воєнного стану знято обмеження на допустимий відсоток підвищення ціни та на періодичність такого підвищення. Тому Приватне підприємство "АМ ОІЛ ТРЕЙД" при укладанні договору про закупівлю №26/06/2023 від 26.06.2023 та додаткових угод до нього діяло в рамках чинного законодавства України.

Прокурор, в свою чергу, у відповіді на відзив вказує, що Приватним підприємством "АМ ОІЛ ТРЕЙД" належними документами коливання ціни на ринку на дизельне пальне не підтверджено.

Аналогічні як у відзиві на позовну заяву аргументи викладено третьою особою у поданому поясненні по суті спору в порядку ст. 168 ГПК України. Водночас третя особа зазначає, що визначення прокурором Могилів-Подільської міської ради як особи на представництво інтересів держави у спірних правовідносинах є помилковим, оскільки право звернення засновника до заснованого підприємства законом не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

26.06.2023 за результатами відкритих торгів між Могилів-Подільським міським комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" (Замовник, Покупець, третя особа) та Приватним підприємством "АМ ОІЛ ТРЕЙД" (Учасник, Постачальник, відповідач) укладено договір про закупівлю № 26/06/2023 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Замовнику у власність протягом 2023 року предмет закупівлі "Дизельне паливо (наливом)", а Замовник зобов`язується прийняти і сплатити вказаний Товар.

Згідно із п. 1.2. Договору поставці підлягає дизельне паливо (наливом) у кількості 102 000 л за ціною 35 грн./л на загальну суму 3 570 000 грн. з ПДВ. Продаж товару здійснюється відповідно до положень цивільного та господарського законодавства, Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням особливостей та умов даного Договору.

Ціна цього Договору становить 3 570 000 грн. з ПДВ (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 10.1. Договору № 26/06/2023 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Пунктом 11.3. Договору визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;

Порядок перегляду ціни за одиницю товару на підставі п. п. 2 п. 19 Особливостей застосовується наступним чином:

погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Після укладання Договору про закупівлю Постачальник зобов`язується забезпечити першу частину від поставки товару за ціною, що відповідає умовам тендерної пропозиції за результатами аукціону торгів та положенням Договору про закупівлю. Обсяг поставки визначає Замовник.

Сторони підтверджують обставини, що умови Договору в частині ціни за одиницю товару можуть бути змінені після укладання такого Договору та здійснення першої частини поставки у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в Договору та в розмірі не більшому ніж відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку.

Для забезпечення юридично коректного встановлення обставин для перегляду ціни одна Сторона звертається у письмовій формі до іншої Сторони з ініціативним листом щодо обґрунтованості в необхідності підвищення ціни за одиницю товару за Договором у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку. У даному ініціативному листі Сторона, яка ініціює перегляд ціни повідомляє про законодавчу підставу вчинення таких дій, а також обґрунтовує запропоновану нову вартість товару та факт коливання ціни на ринку.

Задля підтвердження факту зміни ціни та факту коливання, ініціативна Сторона надає іншій Стороні копію висновку щодо статистичного спостереження щодо рівня цін на ринку, що виданий Держстатом відповідно до Положення про Державну службу статистики України, де Держстат є спеціально уповноваженим центральним органом, виконавчої влади в галузі статистики, або ж копію експертного висновку, що оформлений торгово-промисловою палатою України, яка також уповноважена на здійснення досліджень із ціни на ринку палива, відповідно до cm. 3 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" або ж іншим висновком від компетентної організації, що має повноваження здійснювати відповідний аналіз цін на ринку палива (далі - експертна організація).

Дані висновки повинні бути видані місяцем щодо якого планується перегляд ціни за одиницю товару, або ж попереднім місяцем до місяця зміни ціни Відповідний висновок експертної організації повинен містити тверду ціну або діапазон цін.

Зміна ціни допускається в межах показника від мінімального до максимального значень цін на паливо, що відображений у висновках.

Сторони підтверджують неможливість зміни ціни на паливо у випадку, якщо ініціативна Сторона двічі звертається з метою вчинення таких дій але як підставу надає один і той самий висновок. Тобто кожна зміна ціни повинна бути підтверджена окремим експертним висновком. Окрім цього, обов`язковою умовою для перегляду ціни за одиницю товару, є наявність факту поставки частини товару за ціною, що діяла на момент встановлення потреби в її перегляді за винятком часу, коли замовник не звертався до постачальника щодо забезпечення планової поставки палива внаслідок відсутності потреби в споживанні.

Отже, не допускається укладання додаткових угод до Договору, за якими була змінена ціна за одиницю товару, без наявного факту поставки обсягу товару між періодом їх дії за винятком часу коли споживач не споживав паливо. Однак, Сторони допускають можливість перегляду ціни постійно протягом дії Договору.

Виконання зазначених дій підтверджує підстави для зміни ціни.

Факт коливання підтверджується наступним:

Для підтвердження факту коливання ціни на ринку ініціативна Сторона надає порівняння двох окремих висновків від експертної організації (експертних організацій): перший висновок повинен стосуватися обставин, що засвідчують діючу договірну ціну, інший експертний висновок засвідчує зріз цін на товар на місяць постачання, в якому пропонується відповідна зміна ціни. Після цього, ініціативна Сторона проводить порівняння цін і якщо відповідне порівняння свідчить про збільшення ціни, Сторони підтверджують факт коливання ціни на ринку в бік збільшення; якщо така різниця свідчить про зменшення вартості на товар, Сторони отримують право для перегляду ціни в бік зменшення.

Можливість зміни ціни застосовується Сторонами протягом усієї дії Договору не залежно від факту постачання товару, тобто в період коли поставка товару не здійснюється, Сторони мають право актуалізувати ринкову вартість товару шляхом укладання відповідної Додаткової угоди.

Факт зміни ціни на товар оформлюється відповідною Додатковою угодою. Сторони мають право в такій Додатковій угоді встановити, що змінена ціна починає діяти як з дати укладання Додаткової угоди, так і з першого числа місяця в якому така Додаткова угода укладена.

У випадку непогодження Сторони, до якої надіслано відповідний ініціативний лист з експертними висновками про обґрунтованість перегляду ціни, така Сторона надає своєї заперечення у письмовій формі також з документальним підтвердженням у вигляді експертних висновків, які математично спростовують обставини коливання та зміни ціни, на які посилається ініціативна Сторона.

В такому випадку Сторони мають право розірвати Договір за взаємною згодою шляхом укладанням відповідної Додатково ї угоди.

Сторони можуть погодити інший порядок зміни ціни за одиницю товару протягом дії Договору.

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів);

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку з зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

17.07.2023 між Могилів-Подільським міським комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" та Приватним підприємством "АМ ОІЛ ТРЕЙД" укладено додаткову угоду до Договору № 26/06/2023, якою сторони змінили суму договору і затвердили її в розмірі 3 219 973,10 грн та змінили ціну товару, збільшивши її до 41,90 грн за 1 л дизельного палива.

10.08.2023 між Могилів-Подільським міським комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" та Приватним підприємством "АМ ОІЛ ТРЕЙД" укладено додаткову угоду до Договору № 26/06/2023, якою зменшили обсяг закупівлі договору з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника без зміни суми Договору і залишено її в розмірі 3 219 973,10 грн та змінено ціну товару, збільшивши її до 46,75 грн за 1 л дизельного палива у зв`язку з коливаннями ціни такого товару на ринку.

19.09.2023 між Могилів-Подільським міським комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" та Приватним підприємством "АМ ОІЛ ТРЕЙД" укладено додаткову угоду до Договору № 26/06/2023, якою зменшили обсяг закупівлі договору з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника без зміни суми Договору і залишено її в розмірі 3 219 973,10 грн та змінено ціну товару, збільшивши її до 50,30 грн за 1 л дизельного палива у зв`язку з коливаннями ціни такого товару на ринку.

Враховуючи фактичну поставку Приватним підприємством "АМ ОІЛ ТРЕЙД" дизельного палива за збільшеними цінами, прокурор звернувся із відповідним позовом до суду про визнання укладених додаткових угод до Договору недійсними, а також про стягнення з Приватного підприємства "АМ ОІЛ ТРЕЙД" 747 871 грн безпідставно переплачених коштів.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Згідно із частиною 6 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відтак до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, не визнається, оспорюється, тобто має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач самостійно визначає предмет, підстави позову, обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, зазначає суб`єктний склад у судовому процесі. Позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, суб`єктний склад цих конкретних спірних правовідносин, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Таким чином, вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Адже, рішенням суду має вирішуватись питання про захист визначених, конкретних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських правовідносин, а не ілюзорних та абстрактних, тобто ним мають усуватись перешкоди, які виникли на шляху здійснення особою, яка звернулася з позовом, свого права.

Під час розгляду справи суд має перевірити вищевказане у розрізі доводів та доказів як позивачів так і відповідачів, з огляду на тягар доказування, ураховуючи принцип змагальності та диспозитивності, завдань господарського судочинства в цілому.

Суд акцентує увагу, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у господарському (судовому) процесі": сторонами в господарському (судовому) процесі є такі її учасники: позивач і відповідач, особи, які вказані у статті 4 ГПК України (частина 1 статті 45 ГПК України); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 та підтримані у постановах КЦС ВС від 04.10.2023 у справі №741/1181/21 (61-9414св23) та КГС ВС від 30.01.2024 у справі 924/564/22).

Визначення відповідачів як одного із видів суб`єктів господарського процесу є правом позивача. Проте саме суд на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ГПК України, ураховуючи завдання господарського судочинства має визначити характер спірних правовідносин та суб`єктів, які є учасниками цих правовідносин (сторони спору), і за результатами цього вирішити відповідний спір.

За змістом наведених норм сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги.

З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси позивача саме від відповідача (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17).

Отже належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Звідси належним суб`єктним складом відповідачів є склад відповідачів, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи не визнаного матеріального правовідношення.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 цього ж Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4 цієї ж статті Цивільного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (що і має місце у даній справі, позаяк предметом спору є визнання недійсними додаткових угод), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість заінтересованої особи законно реалізувати свої права.

Як неодноразово вказував Верховний Суд (постанови від 30.07.2020 у справі № 670/23/18, від 18.11.2020 у справі № 318/1345/17, від 14.04.2021 у справі № 552/3469/18, від 10.09.2021 у справі № 909/207/20 та від 12.03.2024 у справі № 918/7/23) у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них.

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц вказано, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо відповідача належного.

Так, предметом позову у даній справі є, зокрема, вимоги про визнання недійсними додаткових угод, що укладені Приватним підприємством "АМ ОІЛ ТРЕЙД" (відповідач) з Могилів-Подільським міським комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" (третя особа), а тому з урахуванням наведеного вище, належними співвідповідачами за такими вимогами мали бути усі зазначені особи (визначений відповідач та третя особа).

Однак прокурором при оспорюванні додаткових угод як відповідача було визначено лише одну із сторін оспорюваних правочинів, а залучення Могилів-Подільського міського комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств" як співвідповідача не заявлялося. Поряд з цим повноважень самостійно залучити вказане підприємство як співвідповідача суд не має, позаяк такі процесуальні дії належить вчиняти у підготовчому провадженні і лише за клопотанням позивача (аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 925/440/18 та від 26.01.2022 у справі № 917/2041/20).

Якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійсним суд встановить, що позов предявлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19 та постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №909/207/20).

Більше того, суд бере до уваги позицію ВС КГС від 20.12.2023 у справі №913/366/21, що окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача. Водночас у даному спорі прокурор належним чином визначив спосіб захисту, заявивши, окрім вимог про визнання додаткових угод недійсними, також вимогу про стягнення 747871 грн в порядку реституції.

Так, застосування реституції спрямоване на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину.

Учасник спірного договору та реституції повинен мати процесуальний статус відповідача, такий статус визначається не тільки належністю його до учасників договору, але й допущеними ним порушеннями при узгодженні збільшення ціни укладеного договору про закупівлю №26/06/2023 від 26.06.2023. Тобто, суд має надати оцінку взаємним діям учасників спірних правовідносин - відповідача та третьої особи щодо дотримання порядку узгодження і збільшення ціни Договору не лише як учасників такого Договору.

Оскільки вимоги про недійсність правочину повинні стосуватися всіх його учасників, а вимоги про реституцію - сторін судового процесу, наявні підстави для відмови у позові, що узгоджується із висновками, викладеними у п. 5.18. постанови ВС КГС від 29.08.2023 у справі № 912/1550/22.

Також у своїй постанові від 09.08.2023 у справі №924/1283/21 ВС КГС, розглядаючи судовий спір про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно збережених коштів, погодився, що відповідачами у справі мають бути саме сторони оспорюваних правочинів.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами, зокрема на визначення процесуального складу учасників справи.

Згідно із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з мотивів неправильного визначення прокурором суб`єктного складу відповідачів у цій справі.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову витрати на сплату судового збору в сумі 20302,07 грн за подання позовної заяви залишаються за прокурором.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 20302,07 грн залишити за прокурором.

3. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 13 травня 2024 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.