ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.05.2024 справа № 908/1374/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя вих. № б/н від 06.05.2024 про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі № 908/1374/24

заявник Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя (вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 4, м. Запоріжжя, 69063)

особа-1, щодо якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову Комунальне підприємство «ТЕПЛОВОДОКАНАЛ» Енергодарської міської ради (вул. Курчатова, буд. 1, офіс 8, м. Енергодар, Василівський район, Запорізька область, 71502)

особа-2, щодо якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087)

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, в порядку ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, шляхом:

1) накладення арешту на грошові кошти в сумі 433193,99 грн., що знаходяться у відповідача - КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на рахунку НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478) до закінчення розгляду справи по суті;

2) заборони АБ «Укргазбанк» (як надавачу платіжних послуг) вчиняти дії щодо коштів в сумі 433193,99 грн., зокрема передавати дані кошти відповідачу КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради, або виконувати інші зобов`язання до закінчення розгляду справи по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 заяві присвоєно єдиний унікальний номер 908/1374/24 та передано для розгляду судді Левкут В.В.

Заява Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя мотивована наступним.

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя (надалі КЕВ м. Запоріжжя) є державною установою та входить до складу Збройних Сил України, створений для забезпечення військових частин, закладів, установ Міністерства оборони України ресурсами, в тому числі й комунальними послугами. КЕВ м. Запоріжжя як розпорядник бюджетних коштів має реєстраційні рахунки в Державній казначейській службі України, здійснює фінансові операції через Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя відповідно до умов Договору про дистанційне розрахункове обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу «Клієнт казначейства Казначейство» № 17-19 від 05 червня 2019 року. Так, 12 лютого 2024 року КЕВ м. Запоріжжя здійснило платіж в сумі 433193,99 грн. для відшкодування вартості спожитих послуг з електропостачання відповідно до договору №86 від « 02» лютого 2024 року, укладеного з АТ «ЗАлК», при цьому в платіжній інструкції № 228 від 12.02.2024 вказано назву отримувача АТ «ЗАлК». Проте, внаслідок помилки системи програмного-технічного забезпечення, даний платіж відправлено на іншого отримувача Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради (, юридична адреса 71502, Запорізька область, Василівський район, місто Енергодар, вулиця Курчатова, буд.1 офіс 8). КЕВ м. Запоріжжя намагався зв`язатись з керівництвом комунального підприємства (неналежного отримувача коштів) з метою отримання згоди на повернення помилково отриманих коштів на розрахунковий рахунок даного підприємства. Відповіді не отримано. Також Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя звертався до керівництва ПАТ АБ «Укргазбанк» з вимогою про повернення помилкового платежу (як до надавача платіжних послуг), проте отримало лист про необхідність стягнення коштів в судовому порядку. Також АБ «Укргазбанк» в своєму листі повідомив про те, що відповідно до приписів ст.88 Закону України «Про платіжні послуги» він, як надавач платіжних послуг за повідомленням про здійснення помилкової операції, заблокував тимчасово рахунок неналежного отримувача коштів на строк до 30 календарних днів. Враховуючи те, що АБ «Укргазбанк» не може отримати згоду неналежного отримувача коштів (КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради) про повернення помилково зарахованих коштів, найближчим часом даний тимчасовий арешт має бути знятий. За доводами заявника, зняття тимчасового арешту з рахунків неналежного отримувача КП «Тепловодоканал» може призвести до негативних наслідків враховуючи, що підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території, дані кошти можуть бути незаконно використані російською окупаційною незаконною адміністрацією підприємства. Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя має намір звернутися до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради та ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення безпідставно отриманих коштів. Доцільність нижченаведених видів забезпечення позову заявник також обґрунтовує необхідністю обмеження ймовірного використання українських державних бюджетних коштів російською окупаційною незаконною владою на тимчасово окупованій території Запорізької області та подовження блокування коштів на рахунку неналежного отримувача (КП «Тепловодопостачання» Енергодарської міської ради) надавачем платіжних послуг неналежного отримувача коштів АБ «Укргазбанк» понад строки, встановлені приписами ЗУ «Про платіжні послуги» (понад 30 днів) і до закінчення розгляду судом позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом норм чинного законодавства у вирішенні питання про забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарем діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 ГПК України є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі Горнсбі проти Греції зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Враховуючи викладене та доводи заявника, суд визнав, що заява про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 433193,99 грн., що знаходяться у відповідача - КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ АБ «Укргазбанк» (МФО 320478) до закінчення розгляду справи по суті; а також заборони ПАТ АБ «Укргазбанк» (як надавача платіжних послуг) вчиняти дії щодо коштів в сумі 433193,99 грн., зокрема передавати дані кошти відповідачу КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради або виконувати інші зобов`язання, до закінчення розгляду справи по суті, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

В даному випадку застосування обраних заявником заходів забезпечення позову до подання позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову, щодо яких подано заяву, сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову забезпечить захист прав і законних інтересів позивача.

Отже, заходи забезпечення позову, із заявою про застосування яких Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя звернувся до суду, є розумним, адекватним та ефективним способом забезпечення позову до подання позовної заяви та відповідають меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З метою забезпечення виконання рішення в даній справі, в разі подання позову, та запобігання можливому утрудненню реалізації прав позивача в разі задоволення позову, суд ухвалив задовольнити заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя шляхом:

1) накладення арешту на грошові кошти в сумі 433193,99 грн., що знаходяться у відповідача - КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на рахунку НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478) до закінчення розгляду справи по суті;

2) заборони АБ «Укргазбанк» (як надавачу платіжних послуг) вчиняти дії щодо коштів в сумі 433193,99 грн., зокрема передавати дані кошти відповідачу КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради або виконувати інші зобов`язання до закінчення розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 ГПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 138, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви у справі № 908/1374/24 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на грошові кошти в сумі 433193,99 грн., що знаходяться у відповідача - КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на рахунку НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478) до закінчення розгляду справи по суті;

2) заборони АБ «Укргазбанк» (як надавачу платіжних послуг) вчиняти дії щодо коштів в сумі 433193,99 грн., зокрема передавати дані кошти відповідачу КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради або виконувати інші зобов`язання до закінчення розгляду справи по суті.

3. Стягувач: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя (вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 4, м. Запоріжжя, 69063; ідентифікаційний код 07809992).

4. Боржники: Комунальне підприємство «ТЕПЛОВОДОКАНАЛ» Енергодарської міської ради (вул. Курчатова, буд. 1, офіс 8, м. Енергодар, Василівський район, Запорізька область, 71502; ідентифікаційний код 42346158) та публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087; ідентифікаційний код 23697280)

5. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, а саме з 08.05.2024.

6. Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» зі строком пред`явлення до виконання до 08.05.2027 року і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, визначеному ст.ст. 255-257 ГПК України. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу підписано 08.05.2024

Суддя В.В. Левкут