13.05.2024Справа № 910/480/24
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши
заяву Фермерського господарства "Промінь"
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Фермерського господарства "Промінь"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"
про стягнення 34 761,91 грн
без участі представників сторін
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Фермерського господарства "Промінь" (далі - ФГ «Промінь», позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - ПрАТ «СК "Еталон", відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 34 761,91 грн.
Справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України). За результатами розгляду вказаної справи рішенням суду від 11.04.2024, яке набрало законної сили, позовні вимоги Фермерського господарства "Промінь" було задоволено, стягнуто з ПрАТ "Страхова Компанія "Еталон" страхове відшкодування в сумі 34 761 грн. 91 коп. та судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.
Після ухвалення вказаного рішення від ФГ "Промінь" до Господарського суду міста Києва надійшли докази до заяви позивача, зробленої під час розгляду справи, про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн.
Згідно зі ст. 221 ГПК України суд за заявою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2024 розгляд вказаного питання було вирішено здійснювати у судовому засіданні без повідомлення учасників справи за правилами, визначеними ст. 244 ГПК України.
Розглянувши заяву позивача щодо ухвалення додаткового рішення та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України). Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивач до своєї заяви долучив наступні докази понесення витрат на правничу допомогу:
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого Воронкову В.О. № 1423 від 31.01.2006;
- ордер серія ВН № 1320346 від 08.01.2024, виданого адвокатом Воронковим В.О. на надання правничої допомоги ФК «Промінь»;
- договір про надання правової допомоги № 227/юо від 08.01.2024, укладений ФК «Промінь» з адвокатом Воронковим В.О.;
- додаткову угоду № 1 до вказаного договору;
- акт приймання-передачі наданих послуг від 12.04.2024 із зазначенням найменування наданої послуги, періоду її виконання та тривалості, а також вартості наданих послуг, яка становить 9 000,00 грн;
Дослідивши вказані докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката. У той же час, при визначенні суми відшкодування таких витрат суд виходить з критерію їх реальності (встановлення їх дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.
Також суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Тому, виходячи з принципу співмірності та розумності у визначенні вартості адвокатських послуг, зважаючи на: категорію справи, яка не є складною; її малозначність; розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, що відбувся без виклику сторін; ціну позову (34 761,91 грн); невеликий обсяг часу, необхідний для підготовки позову розглянутої категорії, у яких судова практика є сталою; спірні правовідносини не передбачають вивчення великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів; відсутність інших заяв позивача по суті спору, крім позову; під час розгляду справи представником позивача не проводились додаткові дії щодо відшукання нестандартних доказів на підтвердження своєї позиції, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу з 9 000,00 грн. до 5 000,00 грн.
Отже вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд задовольняє частково.
Також суд враховує висновок Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, згідно з яким витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
За таких обставин, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Фермерського господарства "Промінь" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
У решті вимог - відмовити.
Повний текст додаткового рішення складений 13 травня 2024 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя К.І. Головіна