РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.05.2024Справа № 910/17232/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Петькун Д.О. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АМБРЕЛЛА" (вул. Січових Стрільців, буд. 77, м. Київ, 04053, )

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (вул. Щорса, буд. 36-Б, м. Київ, 04053, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців. буд.17, )

про стягнення 712 877,27 грн.

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АМБРЕЛЛА" (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - відповідач) про стягнення 712 877,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість за кредитним договором № від 11.08.2008 за яким право вимоги ПАТ "Дельта Банк" було передано ТОВ "ФК "Амбрелла" не погашена, оскільки кошти, які надійшли від реалізації іпотечної квартири за договором іпотеки, що виступила забезпеченням за вказаним кредитним договором у розмірі 712 877,27 грн обліковуються на рахунку попереднього кредитора ПАТ "Дельта Банк" в особі ФГВФО, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 712 877,27 грн, як таких, що безпідставно утримуються для спрямування їх на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 було відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого засідання на 07.12.2023, залучено Фонд гарантування вкладів у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Ухвалою від 07.12.2023 відкладено розгляд справи до 17.01.2024.

25.12.2023 в системі «Електронний суд» відповідачем сформовано відзив на позовну заяву мотивований тим, що з 05.10.2015 АТ «Дельта Банк» перебуває у процедурі ліквідації, яка здійснюється у відповідності з положення спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У відповідності до положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №388, у разі продажу майнових прав за кредитами, кошти, що надійшли до банку у якості погашення частини чи всієї заборгованості за такими кредитами після укладення договору купівлі-продажу активів (майна) банку та здійснення оплати за такими договорами повертаються ініціатору платежу у порядок та строки визначені законодавством про переказ грошових коштів. Згідно ЗУ «Про платіжні послуги», повернення грошових коштів можливо здійснити на користь надавача платіжних послуг у разі надходження від нього повідомлення про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції. В матеріалах справи відсутні докази звернення надавача послуг до позивача з повідомленням про виконання помилкової платіжної операції. Вчинення дій на вимогу позивача призведе порушення вимог чинного законодавства, в зв`язку з чим позовні вимоги є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

16.01.2024 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою Господарського суду від 17.01.2024 відкладено розгляд справи до 14.02.2024.

29.01.24 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано відповідь на відзив від позивача.

Ухвалою Господарського суду від 14.02.2024 відкладено розгляд справи до 06.03.2024.

06.03.2024 в системі «Електронний суд» третьою особою було надано заперечення на заяву позивача щодо заміни відповідача.

В судовому засіданні 06.03.2024 суд на місці ухвалив задовольнити клопотання позивача та залишити без розгляду заяву про заміну відповідача, закрити підготовче засідання та призначити справу по суті на 03.04.2024.

26.03.2024 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду від 03.04.2024 відкладено розгляд справи до 24.04.2024.

Ухвалою Господарського суду від 24.04.2024 відкладено розгляд справи до 01.05.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2024, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.04.2024.

01.05.2024 в системі «Електронний суд» відповідачем сформовано заяву про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача та третьої особи заперечили проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 01.05.2024 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.04.2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником його у подальшому стало - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Кредитний договір), у відповідності з умовами якого банк на оплатній та строковій основі надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у розмірі 100 000,00 США, які позичальник зобов`язався повернути у порядку, строки та на умовах, визначених Кредитним договором, з урахуванням плати за користування кредитними коштами.

З метою належного забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, 11.04.2008р. між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником його у подальшому стало - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») було укладено Договір іпотеки, у відповідності з умовами якого в іпотеку банку було передано належне іпотекодавцеві на праві власності нерухоме майно - двокімнатна квартира, загальною площею 43,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечувалось фінансовою порукою на підставі Договору поруки, укладеного 11.04.2008р. між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником його у подальшому стало - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2011 року у справі № 2-243/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 11.04.2008 року у сумі 990678, 60 грн., сплачений судовий збір у сумі 1700, 00 грн., і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120, 00 грн.

У подальшому, 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» (далі - відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, ПАТ «УкрСиббанк» передав (відступив) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами.

На підставі вказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув право вимоги за вказаними вище Кредитним договором, а також похідними від нього Іпотечним договором та Договором поруки.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31.01.2018р. здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-243/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором у сумі 990678, 60 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 1700, 00 грн., і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120, 00 грн., а саме первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариства «Дельта банк».

Також, на підставі вказаної вище Ухвали, видано дублікат виконавчого листа на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва №2-243/11 та поновлено АТ «Дельта Банк» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва №2-243/11 від 28.02.2011.

04.01.2019 року Приватним виконавцем Ігнатенко К.Е. за заявою АТ «Дельта Банк» було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва № 2- 243/11.

Так, 30.05.2019 року в рамках процедури реалізації майна (активів) неплатоспроможних банків відбувся відкритий електронний аукціон з продажу прав вимоги АТ «Дельта Банк» за кредитними договорами.

Переможцем вказаного аукціону було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-04-25-000028-b від 30.05.2019.

На підставі та за результатами проведеного аукціону, що підтверджується згаданим Протоколом, між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено Договір № 1526/К купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого 27.06.2019р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за реєстр. № 998, в порядку та на умовах якого, Продавець (АТ «Дельта Банк») передав у власність Покупцеві (ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»), а Покупець прийняв у власність права вимоги, які виникли до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, в тому числі й права вимоги за вказаними вище Кредитним договором, а також похідними від нього Договором іпотеки та Договором поруки.

03.07.2019 року на накопичувальний рахунок АТ «Дельта Банк» від приватного виконавця Ігнатенка К.Е. згідно платіжного доручення № 398 надійшли кошти у розмірі 712 877,27грн. з призначенням платежу «кошти стягнуті за виконавчим листом 2-243 від 24.04.2017р. Святошинський районний суд міста Києва, боржник ОСОБА_2 , ВП № НОМЕР_1».

04.07.2019 року приватним виконавцем Ігнатенко К.Е. винесено постанову про завершення виконавчого провадження № НОМЕР_1 у зв`язку з фактичним виконанням.

Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на момент завершення вказаного виконавчого провадження стягувачам було АТ «Дельта Банк».

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29.11.2021р. здійснено заміну стягувача з виконання рішення № 2-243/2011 з АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Амбрелла», який набув право вимоги за Кредитним договором від ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на підставі укладеного між ними 27.06.2019р. Договору від ступлення права вимоги.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19.04.2023р. у справі № 2- 243/11 відмолено в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Амбрелла» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість за кредитним договором № від 11.08.2008 за яким право вимоги ПАТ "Дельта Банк" було передано ТОВ "ФК "Амбрелла" не погашена, оскільки кошти, які надійшли від реалізації іпотечної квартири за договором іпотеки, що вступила забезпеченням за вказаним кредитним договором у розмірі 712 877,27 грн обліковуються на рахунку попереднього кредитора ПАТ "Дельта Банк" в особі ФГВФО, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 712 877,27 грн, як таких, що безпідставно утримуються для спрямування їх на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором.

Відповідач заперечує проти позову мотивуючи тим, що з 05.10.2015 АТ «Дельта Банк» перебуває у процедурі ліквідації, яка здійснюється у відповідності з положення спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У відповідності до положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №388, у разі продажу майнових прав за кредитами, кошти, що надійшли до банку у якості погашення частини чи всієї заборгованості за такими кредитами після укладення договору купівлі-продажу активів (майна) банку та здійснення оплати за такими договорами повертаються ініціатору платежу у порядок та строки визначені законодавством про переказ грошових коштів. Згідно ЗУ «Про платіжні послуги», повернення грошових коштів можливо здійснити на користь надавача платіжних послуг у разі надходження від нього повідомлення про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції. В матеріалах справи відсутні докази звернення надавача послуг до позивача з повідомленням про виконання помилкової платіжної операції. Вчинення дій на вимогу позивача призведе порушення вимог чинного законодавства, в зв`язку з чим позовні вимоги є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

02.03.2015 року на підставі Постанови Правлінні Національного банку України № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 про запровадження тимчасової адміністрації в Банку з 03.03.2015 та призначено Уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

У відповідності з рішеннями Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 № 71 від 03.08.2015 № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації продовжувались до 02.09.2015р. та до 02.10.2015р., відповідно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Фондом гарантуванням вкладів фізичних осіб було прийнято Рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора Банку», згідно з якими відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» строком з 05.10.2015 по 04.10.2017 призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк».

На підставі Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017р. продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки до 04.10.2019р., а також повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк».

У подальшому, на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04 квітня 2019 року № 772 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» строком на один рік з 05 жовтня 2019 року до 04 жовтня 2020 року включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені вказаним Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1724 від 24.09.2020р. та від 25.02.2021р. № 194 продовжено строк управлінні активами АТ «Дельта Банк» та повноважень ліквідатора на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продаж майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 433 від 30.06.2022р. «Про окремі питання завершення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» відтерміновано граничні дати виконання заходів виконання ліквідаційної процедури. Наразі, на підставі Рішення Виконавчої дирекції № 746 від 22.06.2023р. відкликано повноваження ліквідатора АТ «Дельта банк», делеговані рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 24.09.2020р. № 1724, а визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» з 03.07.2023р. здійснюються безпосередньо Фондом гарантування.

Як вказувалось вище, що з 05 жовтня 2015 року (та на час розгляду даної господарської справи) АТ «Дельта Банк» перебуває у процедурі ліквідації, яка здійснюється у відповідності з положення спеціального закону, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зі статтями 2, 50, 51 вказаного Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура ліквідації банку з дня початку її запровадження передбачає здійснення заходів інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку, до якої включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку, які підлягають продажу (реалізації) з метою задоволення вимог вкладників та акцептованих кредиторів такого банку.

Майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) окрім продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі, може бути також реалізоване на відкритих торгах (аукціоні), які проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Продаж майна (активів) банку у вказаний спосіб, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Укладення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 вказаного Закону.

З наведеного вище слідує, що з 05 жовтня 2015 року «Дельта Банк» перебуває у процедурі ліквідації, яка здійснюється у відповідності з положення спеціального закону, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури' виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно статті 2 вказаного Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У відповідності з положеннями ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку становить основну функцію Фонду, який на підставі статті б вказаного Закону у межах своїх функцій та повноважень здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, а також приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами, та які підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 8 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, у правовідносинах за участю банків в яких введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, рівно як і у правовідносинах щодо здійснення своїх повноважень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, оскільки цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах (далі - Закон № 4452).

Процедура ліквідації банку з дня початку її запровадження передбачає здійснення заходів інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку, до якої включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майном права та інші активи банку, які підлягають продажу (реалізації) з метою задоволення вимог вкладників та акцептованих кредиторів такого банку.

У відповідності з положеннями ст. ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

Статтею 50 вказаного Закону передбачено, що з дня початку процедури ліквідації Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку, до якої включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку.

Укладення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону.

На підставі статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів Фізичних осіб» після затвердження Виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси. Фонд розпочинає -передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Одним з таких таких нормативно-правових актів є, Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затверджене Рішенням виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016р. № 388 (яке діє в редакції зі змінами та доповненнями), зареєстроване в Міністерстві юстиції України 20 квітня 2016р. за № 606/28736 (далі - Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються № 388).

У відповідності з положеннями абзаців дев`ятого, одинадцятого пункту 6 Розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016р № 388, у разі продажу майнових прав за кредитами, кошти, що надійшли до банку у якості погашення частини чи всієї заборгованості за такими кредитами після укладання договору купівлі-продажу активів (майна) банку та здійснення оплати за такими договорами повертаються ініціатору платежу у порядку та строки, визначені законодавством про переказ коштів.

Спеціальним актом законодавства України, який визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури є інфраструктури є Закон України «Про платіжні послуги».

На підставі статті 1 Закону України «Про платіжні послуги»:

Ініціатором платежу є особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач,

неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі,

надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника для виконання платіжних операцій,

помилкова платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини надавача платіжних послуг здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/ або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі,

неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі,

неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платежу інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди.

Ч.1 ст. 88 вказаного Закону визначено, що неналежний отримувач протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення надавача платних послуг платника про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції зобов`язаний ініціювати платіжну операцію на еквівалентну суму коштів, зараховану йому внаслідок помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, на користь такого надавача платіжних послуг.

Відтак, згідно Закону України «Про платіжні послуги», повернення коштів можливо здійснити на користь надавача платіжних послуг у разі надходження від нього повідомлення про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції.

В матеріалах справи відсутні докази звернення надавача платіжних послуг до АТ «Дельта Банк» з повідомленням про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, згідно платіжного доручення приватного виконавця Ігнатенка К.Е. від 03.07.2019р. № 398 на суму 712 877,27грн.

Долучене до матеріалів справи повідомлення від 11.07.2019 приватного виконавця Ігнатенко К.Е. від 11.07.2019 вих.№653 про повернення перерахованих грошових коштів не приймається судом до уваги, оскільки, в даній справі позивачем є ТОВ «ФК «Амбрелла», а ЗУ «Про платіжні послуги» не передбачено можливість повернення помилкового, неналежного, неакцептованого платежу на користь будь-яких третіх осіб.

Крім того, обгрунтовуючи правові підстави звернення з даним позовом, Позивач посилається на положення Закону України «Про платіжні послуги», та посилається на лист Національного банку України від 09.01.1998р. № 25-011/46-181 «Про повернення помилково зарахованих (списаних) коштів.

Суд звертає увагу:

по-перше вказане роз`яснення носить рекомендаційний характер та не є законом або правовим актом в розумінні положень статті 11 Господарського процесуального кодексу України,

по-друге: зазначене роз`яснення надавалось державним регулятором у сфері банківської діяльності щодо статті 6 Указу Президента України від 16.03.95 № 227 «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві», дію якого вже давно припинено у зв`язку із прийняттям Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473 - VIII від 21.06.2018, а також законів «Про валюту і валютні операції», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (який діяв до 2018р.) та Законом України «Про платіжні послуги».

Крім того, Позивач не є ініціатором платежу, в розумінні жодного з перелічених вище нормативно-правових актів.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо заявленого відповідачем строку позовної давності, слід зазначити.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.05.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА