ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 Справа № 914/2006/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Ігоря Стадника розглянув матеріали справи виконувача обов`язків керівника Кропивницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача 1: Східного офісу Державної аудиторської служби, м. Дніпро, в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, м. Кропивницький,

позивача 2: Кропивницької міської ради, м. Кропивницький,

до відповідача 1: Приватного підприємства «ОККО Контракт», м. Львів,

до відповідача 2: Комунального підприємства «Електротранс» Кропивницької міської ради, м. Кропивницький,

предмет позову: стягнення 219 734,86 грн,

підстава позову: порушення порядку зміни ціни

за участю представників:

прокуратури: Панькевич Роман Васильович,

позивача 1: не з`явився,

позивача 2: Сніцар Олексій Павлович,

відповідача 1: не з`явився;

відповідача 2: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області 29.06.2023 надійшла позовна заява виконувача обов`язків керівника Кропивницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: Східного офісу Державної аудиторської служби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Кропивницької міської ради до відповідачів: Приватного підприємства «ОККО Контракт» і Комунального підприємства «Електротранс» Кропивницької міської ради про стягнення 219 734,86 грн.

1.2. Ухвалою від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

1.3. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.4. Хід судових засідань відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань. Зокрема у судовому засіданні 06.09.2023 закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті; 22.11.2023 поверненось до стадії підготовчого провадження і зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 922/2321/22; 07.03.2024 поновлено провадження у справі; 03.04.2024 закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті.

1.5. У судове засідання 01.05.2024 з`явилися прокурор і представник позивача 2 (взяв участь в режимі відеоконференції). Відповідачі обізнані про дату та час судового засіданні, адже мають зареєстровані електронні кабінети в ЄСІТС, однак участі в розгляді справи систематично та повторно не беруть.

1.6. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.7. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.8. Одним із принципів господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

1.9. За таких обставин систематична та повторна неявка відповідачів, неявка позивача 1, який просив здійснювати розгляд справи без його участі, не є підставою для повторного відкладення судового розгляду справи та не перешкоджає розгляду справи по суті.

1.10. У судовому засіданні 01.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Спір між сторонами виник внаслідок укладення до договору поставки додаткових угод, які, на переконання прокурора, є нікчемними, адже укладені з порушенням ст. 36, 37 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно кошти в розмірі 219 734, 86 грн, сплачені Комунальним підприємством «Електротранс» Кропивницької міської ради, підлягають стягненню з Приватного підприємства «ОККО Контракт», оскільки є різницею між ціною товару, визначеною в договорі та фактично сплаченою.

2.2. Позивач 1 підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу без участі представника учасника справи, про що зазначено у клопотанні, поданому до суду 01.08.2023.

2.3. Позивач 2 підтримує позовні вимоги, про що зазначено у відповідній заяві, поданій до суду 31.07.2023.

2.4. Відповідач 1 вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки положення чинного законодавства не встановлюють обмеження у кількості внесення змін до умов договору в частині ціни за одиницю за наявності документального підтвердження факту росту цін на товари, що є предметом закупівлі; перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним. Додаткові угоди укладались з огляду на те, що ціни на дизельне пальне, визначені у договорі, були збитковими для постачальника та позбавляли можливості отримання прибутку, не відповідали ринковим цінам на аналогічні товари. Укладення оспорюваних додаткових угод до договорів про закупівлю природного газу шляхом внесення змін у частині ціни за одиницю товару не перевищувало 10 відсотків, що відповідає нормам Закону України «Про публічні закупівлі». Підставність зміни ціни згідно з додатковими угодами підтверджена висновками Торгово промислової палати у Кіровоградській області, що містять інформацію щодо ціни на визначені нафтопродукти та паливно мастильні матеріали на певну дату, а отже з аналізу такої інформації можна встановити динаміку цін (їх рух у бік збільшення чи зменшення), що узгоджується, як зазначає відповідач 1, з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.03.2019 у справі №826/6956/17.

2.5. Відповідач 2 позовні вимоги заперечив, зазначивши, що інформація із сайту Мінфіну, наведена позивачем на підтвердження регіональних цін на пальне у Кіровоградській області у визначений період не може братись до уваги, оскільки не зазначено методики визначення такої ціни, не конкретизовано, які ціни проаналізовано: роздрібні чи оптові. Оскільки законодавством не визначено органу, до компетенції якого належить аналіз коливання цін на ринку, інформація з сайту Мінфіну не є беззаперечним підтвердженням коливання ціни на дизельне паливо на ринку. Відповідач 2 критично ставиться до листа Управління Східного офісу Держаудитслужби у Кіровоградській області від 23.03.2023 як доказу визнання неправомірності укладення спірних додаткових угод, оскільки вказаним суб`єктом не було проведено відповідний моніторинг закупівлі, а процедура закупівлі відбулась та виконувалась.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Відповідно до оголошення про проведення відкритих торгів 13.02.2020 за замовленням Комунального підприємства «Електротранс» Кропивницької міської ради, предметом закупівлі є ДК 021:2015-09130000-9 «Нафта і дистиляти» (паливо дизельне), дизельне паливо ДП-Л-Євро5-ВО, строк поставки товарів від 01.04.2020 до 31.12.2020, очікувана вартість предмета закупівлі 14 968 800,00 UAH, джерело фінансування місцевий бюджет.

3.2. Відповідно до форми реєстру отриманих тендерних пропозицій учасниками процедури закупівлі були Приватне підприємство «ОККО Контракт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вог Кард».

3.3. Відповідно до протоколу № 20 від 21.05.2020 засідання тендерного комітету Комунального підприємства «Електротранс» прийнято рішення про намір укласти договір про закупівлю дизельного пального із переможцем аукціону Приватне підприємство «ОККО Контракт» із запропонованою ціною за лот у розмірі 12 230 400, 00 грн з ПДВ. Як наслідок, Приватне підприємство «ОККО Контракт» і Комунальне підприємство «Електротранс» Кропивницької міської ради 01.06.2020 уклали договір поставки № 400КЛК-2, предметом якого є поставка товару палива дизельного ДП-Л-Євро5-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 за скретч-картками або талонами або іншим способом, код ДК 021-20-9 Нафта і дистиляти (Дизельне паливо) в кількості 560 000 літрів.

3.4. Постачальник відповідно до умов договору зобов`язується у 2020 році в порядку та на умовах, визначених договором, поставити і передати у власність товар, перелік та асортимент якого визначений у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1 договору). Додатком №1 до договору є специфікація, відповідно до якої визначено, що загальна вартість товару становить 12 230 400, 00 грн за 560 000 літрів палива.

3.5. Відповідно до розділу 3 договору ціна цього договору становить 12 230 400, 00 грн, у т. ч. ПДВ. Ціна договору дорівнює ціні пропозиції конкурсних торгів учасника постачальника та не повинна змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі.

3.6. Цей договір відповідно до п. 11.1 набирає чинності з дати підписання договору та діє до 31.12.2020.

3.7. Сторонами договору складено акт прийому передачі паливних карток від 01.06.2020 яким підтверджено передачу продавцем покупцеві паливних карток в кількості 39 шт, загальна вартість не вказана.

3.8. До договору поставки сторонами підписано додаткові угоди № 1 від 05.06.2020 та № 2 від 08.07.2020, № 5 від 30.09.2020, № 6 від 30.12.2020, якими змінено положення п. 4.1 договору щодо зобов`язань покупця розрахуватись по поставлений товар за рахунок коштів місцевого бюджету (у бік збільшення) та за рахунок власних коштів (у бік зменшення).

3.9. Надалі Приватне підприємство «ОККО Контракт» неодноразово зверталось до Комунального підприємства «Електротранс» Кропивницької міської ради з пропозицією укласти додаткові угоди до договору про зміну ціни за одиницю товару на підставі п. 9.1 договору та п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» з посиланням на висновки Торгово промислової палати у Кіровоградській області про максимальну ринкову вартість на дизельне паливо. Як наслідок, сторонами укладались додаткові угоди про зміну ціни та кількості товару.

3.10. Зокрема листом від 21.07.2020 Приватне підприємство «ОККО Контракт» зверталося до відповідача 2 з пропозицією укласти додаткову угоду до договору про зміну ціни за одиницю товару на підставі п. 9.1 договору та п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі». У вказаному листі повідомлено, що відповідно до висновку Торгово промислової палати у Кіровоградській області № В 329 від 20.07.2020 вартість дизельного палива на 20 липня 2020 року 24, 49 грн за літр (відповідний висновок долучено до листа).

3.11. За наслідками розгляду такої пропозиції постачальника сторонами укладено додаткову угоду № 3 від 22.07.2020 до договору поставки про те, що у зв`язку зі зміною ціни на дизельне паливо на ринку нафтопродуктів змінюється кількість товару, що передається за договором, у зв`язку з чим викладено п. 1.3 договору та специфікацію, що є невід`ємною частиною цього договору, в наступній редакції: «кількість товару, загальний об`єм (кількість) товарів, що передаються за цим договором, становить: дизельне паливо 535 594, 88 літрів». Крім того, збільшено вартість дизельного пального з 21,84 грн/л до 23,34 грн/л, з ПДВ. Дія вказаної угоди починається з моменту підписання сторонами.

3.12. Приватне підприємство «ОККО Контракт» зверталось до відповідача 2 із наступними пропозиціями укласти додаткові угоди, а саме листами від 30.09.2020 і від 30.10.2020, до яких долучались висновки Торгово промислової палати у Кіровоградській області № В 468 від 29.09.2020 (вартість дизельного палива на 29 вересня 2020 року 25, 49 грн за літр) та № В 548 від 29.10.2020 (вартість дизельного палива на 29 жовтня 2020 року 25, 99 грн).

3.13. За наслідками розгляду таких пропозицій сторонами укладено додаткову угоду № 4 від 30.09.2020 до договору поставки, якою внесено зміни до договору в частині збільшення ціни з 23,34 грн/л до 23,84 грн/л, з ПДВ, та зменшення кількості товару до 529 040,90 л; додаткову угоду № 5 від 30.10.2020 до договору поставки, якою збільшено ціну за одиницю з 23,84 грн/л до 24,34 грн/л, з ПДВ, та зменшення кількості товару до 523 906, 57 л.

3.14. Постачальник (відповідач 1) і Комунальне підприємство «Електротранс» (відповідач 2) підписали накладні на відпуск товарів (дизельного палива): № 40ОКЛК-2- від 01.06.2020 на суму 436 800, 00 грн з ПДВ; № 40ОКЛК-2- від 12.06.2020 на суму 3 499 999, 99 грн з ПДВ; № 40ОКЛК-2- від 29.07.2020 на суму 999 999, 96 грн з ПДВ; № 40ОКЛК-2- від 01.10.2020 на суму 476 800, 00 грн з ПДВ; № 40ОКЛК-2- від 12.10.2020 на суму 476 800, 00 грн з ПДВ; № 40ОКЛК-2- від 23.10.2020 на суму 381 440, 00 грн з ПДВ; № 40ОКЛК-2- від 30.10.2020 на суму 423 199, 82 грн з ПДВ, тобто на загальну суму 6 695 039, 77 грн.

3.15. Відповідач 1 виставив відповідні рахунки на оплату поставленого дизельного палива: № /1379 від 02.06.2020, № /1591 від 29.07.2020, № /1801 від 01.10.2020, № /1829 від 12.10.2020, № /1898 від 23.10.2020, № /1908 від 30.10.2020, на загальну суму 6 695 039, 77 грн.

3.16. Оплати відповідачем 2 здійснювались відповідно до платіжних доручень: №786 від 13.07.2020 на суму 50 000, 00 грн, №831 від 21.07.2020 на суму 50 000, 00 грн, №834 від 23.07.2020 на суму 50 000, 00 грн, №840 від 27.07.2020 на суму 50 000, 00 грн, №842 від 28.07.2020 на суму 50 000, 00 грн, №854 від 30.07.2020 на суму 50 000, 00 грн, №946 від 12.08.2020 від 12.08.2020 на суму 136 800, 00 грн, №56 від 17.06.2020 на суму 3 499 999, 99 грн з ПДВ, №81 від 07.08.2020 на суму 999 999, 96 грн з ПДВ, №106 від 08.10.2020 на суму 476 800, 00 грн з ПДВ, №1209 від 23.10.2020 на суму 476 800, 00 грн з ПДВ, №1217 від 11.11.2020 на суму 381 440, 00 грн з ПДВ, №127 від 19.11.2020 на суму 423 199, 82 грн з ПДВ. Тобто всього здійснено оплат на суму 6 695 039, 77 грн, яка відповідає загальній вартості накладних, описаних в п. 3.15 цього рішення.

3.17. Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю (дата формування 27.04.2022), сформованого замовником закупівлі та опублікованого в системі, сума оплати за договором становить 6 695 039, 77 грн.

3.18. До позовної заяви долучено роздруківку із сайту Мінфіну щодо регіональних цін на пальне у Кіровоградській області у березні 2020 та за період з червня по жовтень 2020, у якій відображено зміну ціни на пальне по Кіровоградській області в бік збільшення. Зокрема у період з 22.07.2020 (дата укладення додаткової угоди № 3) по 30.09.2020 (дата укладення додаткової угоди № 4) регіональна ціна збільшилась за 0, 8 %, в той час як додатковою угодою № 4 сторонами договору збільшено ціну на 2, 1%.

3.19. Кропивницька окружна прокуратура Кіровоградської області зверталась до відповідача 2 (листами від 14.04.2022, 25.10.2022, 10.01.2023, 09.05.2023) з метою отримання копій документів щодо виконання договору № 400КЛК-2 від 01.06.2020, джерел фінансування закупівлі, підстав внесення змін до договору.

3.20. У відповідь Комунальним підприємством «Електротранс» надсилались листи: № 514 від 04.05.2022, у якому було зазначено про наявність необхідної інформації щодо закупівлі за ідентифікатором UA-2020-02-13-000730-с в публічному доступі на сайті системи закупівель , № 2004 від 31.10.2022 аналогічного змісту, № 66 від 20.01.2023 без долучення запитуваних документів. Надалі листом № 366 від 27.05.2023 Комунальним підприємством «Електротранс» було скеровано прокуратурі запитувані документи.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО ПІДСТАВ ЗВЕРНЕННЯ ПРОКУРОРА З ПОЗОВОМ В ІНТЕРЕСАХ ДЕРЖАВИ В ОСОБІ ДЕРЖАУДИТСЛУЖБИ ТА МІСЬКОЇ РАДИ

4.1. Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

4.2. Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

4.3. Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 22.10.2019 у справі №914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

4.4. Кропивницькою окружною прокуратурою Кіровоградської області надсилався лист від 19.06.2023 Кропивницькій міській раді з запитом, чи вживались та чи планується вжиття заходів з метою усунення недоліків, що стосуються завищення цін на товар внаслідок укладання додаткових угод до договору про закупівлю. Кропивницька міська рада листом від 21.06.2023 повідомила, що заходи щодо усунення недоліків, що стосуються завищення цін на товар внаслідок укладання додаткових угод до договору про закупівлю, не вживались; щодо можливого представництва прокурором інтересів держави заперечень не висловлено.

4.5. Із аналізу листування між прокуратурою та позивачем 2 вбачається, що останній, будучи обізнаним про порушення його прав стосовно повернення сплачених коштів, не мав наміру вживати заходи в досудовому чи судовому порядку для повернення таких відповідачем 1. Тому прокурор дійшов обґрунтованого висновку про необхідність здійснення захисту інтересів держави та звернення до суду з відповідним позовом про стягнення в рахунок міського бюджету безпідставно сплачених коштів.

4.6. Як вказує Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі № 915/20/18, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи N 806/1000/17). Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

4.7. За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами першою та другою статті 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

4.8. Використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців Кіровоградської області. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Джерелом фінансування закупівлі, що є однією з підстав позову в цій справі, є власні кошти та кошти місцевого бюджету. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади Кіровоградської області.

4.9. Оскільки засновником Комунального підприємства «Електротранс» та власником її майна є територіальна громада Кіровоградської області в особі Кропивницької міської ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати законність та ефективність використання коштів бюджету за договорами про закупівлю товарів, Кропивницька міська рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі. Схожі висновки щодо участі органу місцевого самоврядування у відносинах фінансування та контролю за використанням грошових коштів викладені у постановах КГС ВС від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, від 26.10.2022 у справі № 904/5558/20 (підпункти 5.50, 5.51) та від 21.12.2022 у справі № 904/8332/21 (пункт 33) та узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 червня 2023 року, справа № 905/1907/21.

4.10. Щодо визначення позивачем 1 Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, то згідно з актуальною судовою практикою така дія є обґрунтованою, хоча і не необхідною за обставин визначення особи позивача 2. Верховний Суд 18.06.2021 у справі № 927/491/19 погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі N 912/9/20, від 19.08.2020 у справі N 923/449/18.

4.11. Водночас прокурор визначив двох позивачів, що також відповідає судовій практиці (висновок у подібних правовідносинах щодо визначення позивачем у справі офісу Держаудитслужби викладено в постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №904/5598/18, від 01.09.2020 у справі №911/1534/19 та підтримано у справі № 922/2321/22).

4.12. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, серед іншого: 8) порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; 10) звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №826/9672/17).

4.13. Прокурор зазначає, а матеріалами справи підтверджується, що Кропивницька окружна прокуратура зверталась з листом від 15.03.2022 до Східного офісу Державної аудиторської служби в Кіровоградській області з проханням провести заходи державного фінансового контролю щодо законності укладення додаткових угод до договору та повідомити про результати перевірки у строк до 31.03.2023. У листі від 31.03.2023 Східним офісом Державної аудиторської служби в Кіровоградській області зазначено, що висновки Кіровоградської регіональної торгово промислової палати від 20.07.2020 №В 329, від 29.09.2020 №В 468, від 29.10.2020 №В 548 не є підставою для збільшення ціни дизельного палива, оскільки у висновках зазначена цінова інформація про максимальну ринкову вартість на дизельне паливо по Кіровоградській області станом на окрему дату та не відображає відсоток коливання щодо збільшення ціни на ринку за окремий період. Підстави для моніторингу процедури закупівлі на час звернення прокуратури із листом відсутні, оскільки оприлюднено звіт про виконання договору про закупівлю.

4.14. Водночас із листа від 31.03.2023 Східного офісу Державної аудиторської служби в Кіровоградській області не вбачається реального наміру після обізнаності про можливі порушення законодавства про публічні закупівлі звертатися до суду, що може бути кваліфіковано як бездіяльність органу.

4.15. Кропивницькою окружною прокуратурою у порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» листами від 19.06.2023, від 19.06.2023 повідомлено Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Кропивницьку міську раду про підготовку позовної заяви в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Східний офіс Державної аудиторської служби в Кіровоградській області в особі Управління Східного офісу Державної аудиторської служби в Кіровоградській області, Кропивницької міської ради до Приватного підприємства «ОККО контракт» та Комунального підприємства «Електротранс» Кропивницької міської ради про застосування правових наслідків нікчемного правочину стягнення грошових коштів.

5. ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО СУТІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

5.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, з огляду на таке.

5.2. Як встановлено судом, спір у справі виник у зв`язку з внесенням змін у основний договір поставки стосовно зміни ціни та кількості товару додатковими угодами № 3, № 4, № 5 від 22.07.2020, 30.09.2020, 30.10.2020 відповідно.

5.3. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад регулюються Законом України «Про публічні закупівлі».

5.4. На момент укладення додаткових угод Закон України «Про публічні закупівлі» був чинний у новій редакції від 19.04.2020, підстава Закон України Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» від 19.09.2019. Однак суд застосовує положення Закону України «Про публічні закупівлі» в попередній редакції від 02.04.2020, оскільки відповідно до п. 6 р. X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» у новій редакції від 19.04.2020 договори про закупівлю, укладені у порядку та на умовах, установлених до введення в дію цього Закону, виконуються в повному обсязі до закінчення строку, на який такі договори були укладені. Зміни до таких договорів вносяться у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього Закону. Договір, що є підставою позову у цій справі, укладено 01.06.2020, однак в порядку на умовах, визначених аукціоном, що розпочався 13.02.2020.

5.5. Статтею 36 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції, чинній на час укладення спірних додаткових угод (надалі по тексту рішення Закон), передбачалися основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього. Так, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

5.6. Відповідно до ч. 4 ст. 36 вказаного Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

5.7. Крім цього, розділом 9 договору також визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, зокрема зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі про закупівлю, не частіше, ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках: зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

5.8. Заперечення відповідача 1 стосовно допустимості зміни ціни палива спростовуються таким.

5.9. Велика Палата Верховного Суду у справі № 922/2321/22 (постанова від 24.01.2024) сформувала правовий висновок про те, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

5.10. Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (п. п. 88 - 90).

5.11. В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (п. 57 постанови).

5.12. Велика Палата проаналізувала, зокрема, історичне тлумачення норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII і вказала, що в цьому Законі в редакції до 19 квітня 2020 року норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 була викладена в статті 36 та мала такий зміст: «Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі».

5.13. Отже, вказана норма Закону № 922-VIII в редакції до 19 квітня 2020 року не дозволяла зміни ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю, проте не обмежувала сторони в можливості багато разів змінювати (не було обмежень щодо строків зміни ціни) таку ціну протягом дії договору в межах встановлених 10 % у разі коливання ціни такого товару на ринку. Зазначена норма була змінена Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» № 114-IX від 18 вересня 2019 року (далі - Закон № 114-ІХ), яким Закон № 922-VIII було викладено в новій редакції. У новій редакції зазначена норма була викладена в пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII та доповнена умовою, що така зміна ціни в бік збільшення не може відбуватись частіше ніж один раз на 90 днів, крім закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії.

5.14. Отже, в новій редакції норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не змінила свого змісту щодо розміру зміни ціни за одиницю товару (не більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю), проте була доповнена умовою, яка обмежила строки зміни такої ціни, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів.

5.15. Законом (відповідно до п. 5.5 цього рішення) передбачено норму ст. 37 «Недійсність договору про закупівлю», відповідно до якої договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

5.16. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

5.17. Аналізуючи наведені вище норми Закону в сукупності з судовою практикою, суд зазначає, що ключовим для встановлення факту нікчемності договору (додаткових угод) та відповідно застосування наслідків нікчемного правочину є встановлення порушень вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

5.18. Верховний Суд у справі № 927/491/19 (постанова від 18.06.2021) вважає, що метою регулювання, передбаченого ст. 36 Закону, а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

5.19. Так, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

5.20. Тобто передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

5.21. Судом встановлено, що ініціатором внесення змін до договору в частині зміни ціни за одиницю товару на підставі п. 9.1 договору та п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону був продавець - Приватне підприємство «ОККО Контракт».

5.22. Так, необхідність збільшення ціни, визначеної у договорі обґрунтовувалась продавцем з посиланням на висновок Торгово промислової палати у Кіровоградській області від 20.07.2020, у якому зазначено максимальну ринкову вартість дизельного палива станом на 20.07.2020 24, 49 грн за літр; висновок від 29.09.2020, у якому зазначено максимальну ринкову вартість дизельного палива станом на 29.09.2020 25, 49 грн за літр; висновок від 29.10.2020, у якому зазначено максимальну ринкову вартість дизельного палива станом на 29.10.2020 25, 99 грн за літр.

5.23. Оцінюючи наявні у матеріалах справи висновки Торгово промислової палати, суд зазначає таке.

5.24. У постанові від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18 Верховний Суд вказав, що оскільки законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено, то виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній конюктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації. Таким чином, довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку.

5.25. У документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

5.26. Суд погоджується з аргументами відповідача 1 про те, що торгово промислова палати є уповноваженим органом, що має право, зокрема, здійснювати моніторинг цін та надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку. Водночас у справі № 826/6926/17 (постанова Верховного Суду від 29.03.2019), на яку покликається відповідач, суд за наслідками аналізу наявної у висновках торгово промислової палати інформації та ціни за одиницю продукції визначеної у договорах, укладених між позивачем та ТОВ «Трейд Коммодіті», дійшов висновку про можливість прослідкувати динаміку цін, а отже встановити її рух у бік збільшення чи зменшення та встановити факт наявності коливання ціни. Натомість у долучених до позову висновках торгово-промислової палати відсутні відомості про коливання цін, а вказана лише максимальна ринкова вартість на конкретну дату, про що обґрунтовано стверджує Східний офіс Державної аудиторської служби в Кіровоградській області у листі відповіді від 31.03.2023.

5.27. Поданий відповідачем 1 висновок від 14.09.2023 долучений після закриття підготовчого провадження і без клопотання про поновлення пропущеного строку, тому до уваги судом не береться. Більше того, такий документ був відсутній на час укладення спірних додаткових угод, тому не може підтверджувати обгрунтованість внесених на той час змін до договору.

5.28. Крім того, у листах, якими Приватне підприємство «ОККО Контракт» зверталось до Комунального підприємства «Електротранс» з пропозицією збільшити ціну договору відсутнє обґрунтування пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі, не зазначено чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, не наведено причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. А згідно з усталеною судовою практикою постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена Верховним Судому складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

5.29. Постановою Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 927/685/20 підтримано позиції судів нижчих інстанцій та прокурора, про те що листи постачальника і сторонньої організації з зазначенням загальної місячної ціни на товар за певний місяць не є підтвердженням підстави для підвищення ціни і правомірного застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону для укладення додаткового угоди про збільшення ціни на товар до 10%.

5.30. Суд підсумовує, що відповідно до обставин справи та правових позицій відсутні докази наявності саме коливання ціни на ринку на природний газ у відсотковому співвідношенні до ринкової вартості газу на момент укладення договору, тому у сторін договору не було законних підстав для збільшення ціни договору. Зміни, внесені до основного договору оспорюваними додатковими угодами, є такими, що суперечать приписам Закону, що відповідно зумовлює визнання додаткових угод нікчемними.

5.31. Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України). Верховний Суд звертає увагу на те, що учасники відносин повинні діяти чесно і добросовісно. І навіть якщо норма закону не містила прямих заборон чи приписів щодо пропорційного збільшення ціни, то таке правило є очевидним для кожної розумної людини. Неприпустимим є сприйняття Закону таким чином, що при кожному, навіть незначному збільшенні цін на ринку, продавець (постачальник) має право підвищити ціну на товар саме на 10% і це є чесною діловою практикою.

5.32. Відповідно до встановлених обставин справи додатковою угодою № 3 від 22.07.2020 до договору поставки № 400КЛК-2 від 01.06.2020 збільшено ціну товару на 7%; додатковою угодою № 4 від 30.09.2020 на 2, 1%; додатковою угодою № 5 від 30.10.2020 на 2, 05%. Тобто в загальному додатковими угодами збільшено ціну за одиницю товару на 11,15%, що відповідає твердженням прокурора про те, що внаслідок укладення сторонами додаткових угод № 3, № 4, № 5 допущено збільшення ціни за одиницю товару понад 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку та без доведення факту коливання ціни такого товару. Встановлені обставини підтверджують порушення законодавчо встановленої процедури збільшення ціни товару, що був предметом публічної закупівлі, а відповідно і нікчемність укладених сторонами додаткових угод до договору поставки № 3 від 22.07.2020, № 4 від 30.09.2020, № 5 від 30.10.2020.

5.33. Відповдно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

5.34. Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

5.35. Водночас відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

5.36. На виконання договору поставки № 400КЛК-2 від 01.06.2020 Приватним підприємством «ОККО Контракт» поставлено 296 488, 32 л дизельного палива.

5.37. Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю (дата формування: 27.04.2022), опублікованого в системі Prozoro, сума оплати за договором становить 6 695 039, 77 грн.

5.38. Оскільки договором погоджено поставку дизельного палива в кількості 560 000 л, різниця між кількістю дизельного палива, що мала бути поставлена, і яка фактично поставлена, становить 263 511, 68 л.

5.39. Враховуючи визначену договором ціну товару 21, 84 грн за л, вартість спожитого палива у кількості 296 488, 32 л мала б коштувати 6 475 304, 91 грн. Натомість відповідно до платіжних доручень товар оплачено у більшому розмірі 6 695 039, 77 грн з урахуванням цін, що змінювались відповідно до додаткових угод. Саме 219 734, 86 грн, які є предметом стягнення у цій справі, є різницею у вартості отриманого дизельного пального за цінами, встановленими договором, і нікчемними додатковими угодами.

5.40. Тому вказані грошові кошти є такими, що були безпідставно одержані відповідачем 1 внаслідок збільшення цін згідно з додатковими угодами, які є нікчемними. Прокурор просить стягнути такі грошові кошти на користь міського бюджету міста Кропивницького так як джерелами фінансування закупівлі були власні кошти замовника та кошти міського бюджету. Відповідно до п. 3.3 Статуту відповідача 2 засновником (власником) підприємства є територіальна громада міста Кропивницький в особі Кропивницької міської ради; власник майна здійснює контроль за належним використанням та збереженням майна. Тому фактично внаслідок порушення порядку укладення додаткових угод потерпілим у розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України є місцевий бюджет. Саме на захист його інтересів спрямований позов у цій справі.

5.41. Суд зауважує, що Бюджетний кодекс України не вживає такого терміну як міський бюджет відповідного міста, натомість серед видів бюджетів виділяє місцевий бюджет, серед місцевих бюджетів виділяє бюджети місцевого самоврядування, а бюджети місцевого самоврядування поділяє на бюджети сільських, селищних, міських територіальних громад, а також бюджети районів у містах (у разі утворення районних у місті рад).

5.42. Питання про те, чи є вимога про стягнення коштів до державного, місцевого бюджету належним способом захисту інтересів держави та/або територіальної громади у збереженні бюджетних коштів було об`єктом дослідження Великою Палатою Верховного Суду в межах справи № 905/1907/21. Велика Палата зазначила (п. 8.49 постанови від 21.06.2023), що у контексті заявлених Прокурором позовних вимог про стягнення грошових коштів на користь Школи Велика Палата Верховного Суду звертає також увагу на свої висновки, викладені у пункті 56 постанови від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19, де вказано, зокрема, що вимоги особи, яка в судовому порядку домагається застосування реституції, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину. Інтерес іншої особи полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу. Якщо повернення майна відчужувачу не відновлює права позивача, то суд може застосувати іншій ефективний спосіб захисту порушеного права в межах заявлених позовних вимог.

5.43. Доповненням до спірної ситуації є позиція Верховного Суду, зазначена у постанові від 15.03.2024 у справі № 904/192/22, про те, що стягнення коштів з одного відповідача на користь іншого відповідача як зі сторони правочину на користь іншої сторони правочину є помилковим, оскільки не відповідає положенням Господарського процесуального кодексу України України, позаяк для захисту інтересів держави нераціонально та неефективно витрачені кошти повинні повертатися (стягуватися) саме на користь держави (п. 26). Крім цього, «…одностороння реституція не відповідає положенням чинного законодавства, адже для захисту інтересів держави нераціонально та неефективно витрачені бюджетні кошти мають повертатися (стягуватися) саме на користь держави в особі уповноваженого органу (Міністерства) як головного розпорядника бюджетних коштів, тобто на користь державного бюджету» (п. 35).

5.44. Тобто наслідком нікчемних правочинів у цій справі не може бути повернення безпідставно сплачених коштів однією стороною правочину (відповідачем 1) на користь іншої сторони договору (відповідача 2). Натоміть безпідставно сплачені кошти, які були виділені з місцевого бюджету для конкретної закупівлі, підлягають поверненню до відповідного місцевого бюджету.

5.45. Суд не має також підстав застосовувати приписи ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України (якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми), адже міська рада не є стороною правочину, яка очікувала поставку дизельного палива в погодженому договором обсязі - 560 000 літрів. Крім цього, претензій стосовно отримання дизельного палива в меншій кількості (263 511, 68 л), ніж було погоджено, позивач постачальнику не пред`являв; докази наявності між сторонами спору стосовно кількості недопоставленого товару відсутні.

5.46. Тому суд вважає за необхідне конкретизувати зобов`язання сторони нікчемних правочинів, яка отримала безпідставно грошові кошти, у спосіб стягнення таких у дохід місцевого бюджету Кропивницької міської територіальної громади в особі Кропивницької міської ради.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до прохальної частини позовної заяви прокурор просив відшкодувати сплачений судовий збір у спосіб солідарного стягнення з відповідачів.

6.2. Суд зауважує, що солідарне стягнення судового збору законодавством не передбачене. Тому судовий збір за задоволені позовні вимоги відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідачів порівну, а саме в розмірі 1 648,01 грн на кожного із них.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 221, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Окко Контракт» (79024, Львівська обл., місто Львів, вул. Пластова, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 36248687) на користь місцевого бюджету Кропивницької міської територіальної громади в особі Кропивницької міської ради (вулиця Велика Перспективна, 41, Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, ідентифікаційний код юридичної особи 26241020) грошові кошти у розмірі 219 734, 86 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Окко Контракт» (79024, Львівська обл., місто Львів, вул. Пластова, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 36248687) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, пр.Європейський, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 02910025) 1 648, 01 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

4. Стягнути з Комунального підприємства «Електротранс» Кропивницької міської ради (25031, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, проспект Університетський, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40413447) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, пр.Європейський, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 02910025) 1 648, 01 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09.05.2024.

Суддя Матвіїв Р.І.