ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"06" травня 2024 р. м. Одеса № 916/1632/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

дослідивши матеріали позовної заяви (вх.№ 1674/24 від 16.04.2024)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» (просп. Перемоги, № 139, оф. 413, м. Чернігів, 14013, )

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства «Моряк» (68654, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, с. Першотравневе, вул. Суворова, № 2А, )

про стягнення 6 582 628,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Краншип» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства «Моряк», в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики № 30-06/21 від 30.06.2021, № 27-07/21 від 27.07.2021, № 26-08/21 від 26.08.2021, № 29-09/21 від 29.09.2021 та № 13-10/21 від 13.10.2021 у загальному розмірі 166228 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 6 582 628,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вищеперелічених договорів позики в частині повного та своєчасного повернення отриманих грошових коштів.

18.04.2024 ухвалою Господарського суду Одеської області позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» (вх. № 1674/24 від 16.04.2024) залишено без руху, з підстав того, що позивачем порушено вимоги п.п. 2, 6-9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а також положення ч. 2 ст. 164 ГПК України, оскільки позивачем до позовної заяви не надано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Краншип» встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

01.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» до Господарського суду Одеської області надійшла заява (вх. № 17809/24) про виконання ухвали суду, із змісту якої вбачається усунення недоліків, встановлених ухвалою суду від 18.04.2024.

Суд, дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» про усунення недоліків позовної заяви вказує наступне.

Так, згідно з ч.5 ст.6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Частиною 7 статті 6 ГПК України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Так, ухвала суду від 18.04.2024 про залишення позовної заяви без руху була направлена позивачу до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного документу (вих. № 916/1632/24/30473/24 від 19.04.2024), роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 19.04.2024 о 16:05 год.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 18.04.2024 є такою, що отримана позивачем 19.04.2024.

За змістом положень ч.ч. 6, 7 ст. 113 ГПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 116 ГПК України).

За таких обставин, днем вручення ухвали від 18.04.2024 про залишення позовної заяви без руху слід вважати 19.04.2024, а недоліки позивач, з урахуванням вихідних днів, мав усунути у семиденний строк до 26.04.2024 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно до ч.2 ст. 118 ГПК України, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» (вх.№17809/24), буда подана позивачем суду 01.05.2024 через розміщену безпосередньо у приміщенні Господарського суду Одеської області скриньку для відповідної кореспонденції, тобто з порушенням встановленого семиденного строку, без клопотання про поновлення процесуального строку на подачу заяви про усунення недоліків позовної заяви.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу Українипредставником у суді може бути адвокат або законний представник.

При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу. (ч.2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу, згідно з ч.ч.1-3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, серед іншого, ціну позову, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики № 30-06/21 від 30.06.2021, № 27-07/21 від 27.07.2021, № 26-08/21 від 26.08.2021, № 29-09/21 від 29.09.2021 та № 13-10/21 від 13.10.2021 у загальному розмірі 166228 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 6 582 628,80 грн.

Пунктом 8 частини 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України чітко унормовано, що у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що виходячи з приписів частин 3 та 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, а саме ціни позову; обраного позивачем способу захисту; категорії та складності справи; обсягу та характеру доказів у справі; враховуючи предмет та підстави позову, з метою справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, а також ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, підлягає одноособовому розгляду в порядку загального позовного провадження.

За таких підстав, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» до Селянського (фермерського) господарства «Моряк» про стягнення 6 582 628,80 грн може бути розглянута лише в порядку загального позовного провадження, а представником у даній справі може бути адвокат або законний представник.

Як встановлено судом, позовна заява від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» підписана керівником Гладчуком Р.А., який діє як законний представник в порядку самопредставництва, а заява на виконання ухвали суду від 18.04.2024 (вх. № 17809/24 від 01.05.2024) підписана представником Прядко А.О., яка діє на підставі довіреності б/н від 07.03.2024.

Згідно із частиною 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю, ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Отже, відповідно до вимог процесуального закону в господарському суді повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю, ордером або дорученням органу (установи).

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, ордер повинен містити, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Проте, до матеріалів позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Прядко А.О. є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Суд зазначає, що довіреність б/н від 07.03.2024 не є тим документом, який у розумінні положень частини 3 статті 56 ГПК України підтверджує повноваження Прядко А.О. на здійснення самопредставництва юридичної особи позивача, у свою чергу сама по собі довіреність відповідно до приписів ч. 4 ст. 60 ГПК України може бути належним підтвердженням повноважень адвоката як представника у справі.

Згідно положень ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, що вищезгадана заява підписана Прядко А.О., у якості представника позивача, повноваження якої належним чином не підтверджені, то така заява має бути повернута заявнику без розгляду.

У відповідності з частинами 4, 6, 7 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений в ухвалі суду про залишення позову без руху, має наслідком повернення вказаної позовної заяви.

Зазначене свідчить, що причиною повернення позову є не надмірний формалізм суду, а невиконання саме позивачем приписів вказаних вище нормативно-правових приписів та його відповідне відношення до підготовки документів, що надаються суду.

Суд також звертає увагу позивача на те, що:

- системний аналіз наведених вище норм процесуального закону свідчить, що реалізація особою права на подання позову та інших заяв, клопотань до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку), яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту заяв, документів, які додаються до них, недотримання яких має відповідні процесуальні наслідки для заявника;

- норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду так і учасників справи, а зазначене покладено в основу засад господарського судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи як один до одного, так і до суду.

Суд зауважує, що позивач мав достатньо часу для реалізації процесуальних прав, передбачених ГПК України, зокрема і права на усунення обставин, що стали підставою для залишення позову без руху або ж повідомлення суду про причини неможливості їх не усунення у визначений строк, тощо.

У контексті можливості реалізації заявником своїх процесуальних прав суд звертається до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» за яким сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитися з подіями процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Богонос проти Росії» від 05.02.2004).

На підставі наведених приписів процесуального законодавства, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду від 18.04.2024 щодо усунення недоліків позовної заяви, у строк, встановлений вказаною ухвалою суду, відповідна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.

При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення позовної заяви не є перешкодою в доступі до правосуддя.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду заяви, поданої без дотримання статтей 162, 164, 172 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Щодо вжитих ухвалою суду від 18.04.2024 заходів забезпечення позову суд зазначає наступне.

Разом з позовною заявою від Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» до суду надійшла заява (вх. № 2-621/24 від 16.04.2024) про забезпечення позову, у якій позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти права власності відповідача в межах загального розміру позовних вимог, а саме: грошові кошти СФГ «Моряк», які знаходяться на розрахунковому рахунку, зазначеному позивачем; об`єкт нерухомості під реєстраційним № 106 - нежитлові будівлі за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Покровська, 130, загальною площею 1264,3 кв.м.

18.04.2024 ухвалою Господарського суду Одеської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» (вх. № 2-621/24 від 16.04.2024) задоволено частково та накладено арешт на грошові кошти, що належать Селянському (фермерському) господарству «Моряк» у межах ціни позову в розмірі 6 582 628 грн 80 коп, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, до набрання законної сили рішенням суду.

Згідно зі статтею 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частиною 13 вказаної статті передбачено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Забезпечення позову подано разом з позовною заявою, але розглянуто та задоволено судом до відкриття провадження у справі, оскільки позовна заява залишена без руху, суд вважає за можливе при скасуванні заходів забезпечення позову керуватись нормами ч. 13 ст.145 ГПК України.

З урахуванням викладеного, враховуючи те, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» (вх. № 1674/24 від 16.04.2024) разом з додатками повертається позивачу, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 у справі № 916/1632/24.

Частиною 11 статті 145 ГПК України визначено, що примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст.ст. 116, 145, 170, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» (вх.№ 1674/24 від 16.04.2024) до Селянського (фермерського) господарства «Моряк» про стягнення 6 582 628,80 грн, з доданими до неї документами - повернути без розгляду.

2. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 у справі № 916/1632/24, щодо накладення арешту на грошові кошти, що належать Селянському (фермерському) господарству «Моряк» у межах ціни позову в розмірі 6 582 628 грн 80 коп, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, до набрання законної сили рішенням суду - скасувати.

Ухвала набрала законної сили 06.05.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Цісельський