ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 925/297/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТРЕЙД УКРАЇНА"

про стягнення 180642,84 грн

Представники учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адвокат;

Відповідач ОСОБА_2 , адвокат.

Секретар судового засідання ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_4 .

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 05.03.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТРЕЙД УКРАЇНА".

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 210519-1/ФЛ-Ю-А від 19.05.2021 у розмірі 180642,84 грн, зокрема 77382,63 грн простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 27581,16 грн пені, 27581,16 грн 24% річних, 1679,25 грн інфляційного збільшення, 46418,64 грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з оплати лізингових платежів за договором, внаслідок чого позивач нарахував відповідачу пеню, процентів річних, інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання та штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна .

1.4. 06.03.2024 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №925/297/24, ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи призначив о 11 год. 00 хв. 02.04.2024.

1.5. Ухвалу суду від 06.03.2024 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу, його представнику ОСОБА_5 , відповідачу на їх офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яку 07.03.2024 доставлено до їх електронних кабінетів (а.с. 53-54).

1.6. 20.03.2024 відповідач звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зменшити розмір штрафних санкцій, процентів річних за неправомірне користування коштами (а.с. 55-62).

1.7. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що у спірний період, за який позивач нарахував пеню, річні та інфляційні втрати, в Україні діяв і діє воєнний стан, що перешкоджає виконувати відповідачу належним чином договірні умови оформлені до війни. Відповідач надав свій контррозрахунок нарахувань та вважав, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 110516,79 грн, зокрема 40722,03 грн заборгованості з оплати лізингових платежів 17391,93 грн за травень 2023 року, 23330,10 грн за червень 2023 року, 10913,49 грн пені, 10913,48 грн процентів річних, 1549,15 грн інфляційних втрат та 46418,64 грн штрафу за неподання звітності. Відповідач вказав, що позивач невірно визначив періоди нарахування та не врахував оплат відповідача, здійснених у квітні - червні 2023 року. Крім того, обрахунок пені та процентів річних позивач здійснив сукупно, враховуючи їх однакову величину в розмірі подвійної облікової ставки НБУ протягом всього строку нарахування. Тобто, застосував чотирикратний розмір облікової ставки НБУ. Відповідач просив зменшити суми пені, процентів річних та штрафу, оскільки позивач не надав доказів про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідача. Відповідач сплатив близько 1000000,00 грн з урахуванням авансового внеску близько 25% загального лізингового платежу та не доплатив фактично до погашення самої вартості автомобіля близько 132000,00 грн з необхідних 1160466,00 грн. Лізингових платежів у вигляді винагороди недоплатив близько 50000,00 грн з необхідних 395000,00 грн. Відповідач повернув об`єкт лізингу лізингодавцю у зв`язку з достроковим розірванням договору відразу після його вимоги, тобто сам поніс збитки. Зменшення судом розміру стягуваної пені та процентів на 70% є проявом обмеження відповідальності боржника та жодним чином не є звільненням його від відповідальності. Враховуючи наявність GPS трекера на автомобілі, у позивача був постійній контроль за місцезнаходженням автомобіля. І фактично за 2 роки у позивача не було претензій до відповідача. Відповідач своєчасно два роки поспіль своєчасно оплачував лізингові платежі та утримував постійно справним автомобіль без пошкоджень. Неправомірна поведінка відповідача не призвела до жодних збитків у позивача. А штраф націлений фактично на збагачення позивача. Відповідач просив суд зменшити штраф у розмірі 46418,64 грн за неподання звітності до 5000,00 грн.

1.8. 26.03.2024 позивач звернувся до суду із пояснення на відзив, у якому заперечив проти зменшення розміру штрафних санкцій на 70%, оскільки таке зменшення не обґрунтоване відповідачем. Позивач зазначив, що відповідач припинив виконувати зобов`язання за договором не з початку воєнного стану, а через 1 рік, зокрема у березні 2023 року. Жодного підтвердження щодо скрутного становища чи перебування у Збройних Силах його співробітників відповідач не надав (а.с. 96-98).

1.9. 01.04.2024 відповідач звернувся до суду із запереченням на відповідь на відзив, у якому вважав необґрунтованими пояснення позивача, передчасними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства (а.с. 101-104).

1.10. У судовому засіданні 02.04.2024 взяла участь представник позивача адвокат ОСОБА_1 у режимі відео конференції. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

1.11. 02.04.2024 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 14 год. 00 хв. 15.04.2024

1.12. 04.04.2024 позивач подав до суду заяву, якою уточнив розрахунок заборгованості та штрафних санкцій, зменшив розмір позовних вимог до 174643,92 грн та просив стягнути з відповідача на користь позивача 77382,63 грн простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 24640,93 грн пені, 24640,93 грн 24% річних, 1560,79 грн інфляційного збільшення, 46418,64 грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна (а.с. 123-124).

1.13. За процесуальним змістом заява позивача є заявою про зменшення розміру позовних вимог.

1.14. Відповідно до частини 2 статті 14 Господарського процесуального кодексу України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

1.15. Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

1.16. Відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

1.17. Оскільки заяву про зменшення розміру позовних вимог позивач подав 04.04.2024, після початку першого судового засідання, з порушенням встановленого статтею 46 Господарського процесуального кодексу України строку, суд ухвалив заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог залишити без розгляду на підставі частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

1.18. У судовому засіданні 15.04.2024 взяли участь представник позивача адвокат ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат ОСОБА_2 у режимі відеоконференції.

1.19. 15.04.2024 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 11 год. 00 хв. 23.04.2024.

1.20. 22.04.2024 відповідач звернувся до суду з додатковими поясненнями (а.с. 152-159), у яких вказав, що позивач не врахував у повній мірі сплату коштів відповідачем 13.04.2023 у розмірі 35000,00 грн, 19.05.2023 у розмірі 34000,00 грн та 20.06.2023 у розмірі 40000,00 грн. Позивач врахував вказані суми сплати відповідачем при розрахунку пені, відсотків річних, винагороди та відшкодуванні вартості майна.

Відповідно до актів звірки відповідач здійснив контррозрахунок та зазначив, що фактично порушення графіків оплат почалося з 21 платежу за лютий 2021 року. Станом на 15.02.2023 відповідач переплатив 737,54 грн, які позивач за мінусом винагороди, нарахованої за лютий 2023 року.

Графік нарахувань платежів за графіком відшкодування вартості майна нарахування за винагородою становить 132937,90 грн, зокрема:

- 21 платіж за лютий 2023 року зі строком оплати до 15.02.2023 становить 29250,98 грн (21136,40 грн та 8114,58 грн (враховано за мінусом 737,54 грн);

- 22 платіж за березень 2023 року зі строком оплати до 15.03.2023 становить 28130,77 грн (20121,85 грн та 8008,92 грн) ;

- 23 платіж за квітень 2023 року зі строком оплати до 15.04.2023 становить 26921,55 грн (19107,31 грн та 7814,24 грн);

- 24 платіж травень 2023 року зі строком оплати до 15.05.2023 становить 25304,50 грн (18092,76 грн та 7211,74 грн);

- 25 платіж червень 2023 року зі строком оплати до 15.06.2023 становить 23330,10 грн (17078,21 грн та 6251,89 грн).

За контррозрахунком відповідача на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 41170,82 грн заборгованості з відшкодування частини вартості майна (5999,22 грн за 23 лізинговим платежем за квітень 2023 року; 18092,76 грн за 24 лізинговим платежем за травень 2023 року; 17078,84 грн за 25 лізинговим платежем за червень 2023 року); 11067,35 грн пені та 11067,35 грн процентів річних, 1679,25 грн інфляційних втрат.

У рахунку-фактурі №61724 від 01.06.2024 позивач не вказав нарахувань за винагородою за березень, квітень та травень 2023 року, лише вказав за червень 2023 року в розмірі 6251,89 грн. Позивач у цьому ж рахунку вказав заборгованість 54052,53 грн (16852,46 грн залишок заборгованості за березень 2023 року, 19107,31 грн заборгованості за квітень 2023 року та 18092,76 грн заборгованості за травень 2023 року). Ці ж самі суми відповідають зарахуванням позивача в акті звірки. Отже, позивач не врахував платіж відповідача за 20.06.2023 у розмірі 40000,00 грн. Крім того, позивач у виставлених рахунках-фактурах та в актах звірки не відобразив нарахування комісії за адміністрування простроченої заборгованості, передбаченої п. 2.9.2 договору в розмірі 180 грн разово. У договорі зазначено про право позивача вимагати сплату адміністративної комісії, яким позивач не скористався. Позивач отримані кошти 13.04.2023 у розмірі 35000,00 грн та 19.05.2023 у розмірі 34000,00 грн фактично розподілив на пеню, відсотки річних, винагороду та відшкодування вартості майна.

За розрахунком відповідача розмір пені становить 11067,35 грн та розмір процентів річних становить 11067,35 грн за період з 16.03.2023 по 04.03.2024, зокрема: 1) 3322,90 грн пені та процентів річних становить 3322,90 грн за період з 16.03.2023 по 12.04.2023 (до 12.04.2023 за 21 лізинговим платежем розмір пені становить 2243,91 грн за період з 16.02.2023 по 12.04.2023 за 56 днів (29250,98 грн (лізинговий платіж за лютий 2023 року) х 50% (2х25 (облікова ставка НБУ) та 2243,91 грн процентів річних за період з 16.02.2023 по 12.04.2023 за 56 днів (29250,98 грн (лізинговий платіж за лютий 2023 року) х 50%; за березень 2023 року за 22 лізинговим платежем становить 1078,99 грн за період з 16.03.2023 по 12.04.2023 за 28 днів (28130,77 грн (лізинговий платіж за березень 2023 року) х 50% (2х25 (облікова ставка НБУ) та 1078,99 грн процентів річних за період з 16.03.2023 по 12.04.2023 за 28 днів (28130,77 грн (лізинговий платіж за березень 2023 року) х 50%.

13.04.2023 відповідач сплатив позивачу 35000,00 грн. Прострочена заборгованість з відшкодування частини вартості предмета лізингу становить 29957,58 грн (9835,73 грн (залишок заборгованості за лютий 2023 року) та 20121,85 грн за березень 2023 року). Винагорода за лютий та березень 2023 року, відсотки річних та пеня оплачені відповідачем. Станом на 13.04.2023 строк оплати за винагородою та за відшкодуванням частини вартості майна за квітень 2023 року ще не настав.

За прострочення сплати лізингового платежу за лютий та березень 2023 року в розмірі 29878,83 грн за період з 13.04.2023 по 18.05.2023 за 36 днів відповідач повинен сплати позивачу 1473,48 грн пені (29878,83 х (2 х 25% (облікова ставка НБУ): 365) х 36 днів та 1473,48 грн процентів річних (29878,83 х 50%): 365) х 56 днів).

За прострочення сплати лізингового платежу за квітень 2023 року в розмірі 26921,55 грн за період з 14.04.2023 по 18.05.2023 за 34 дні відповідач повинен сплати позивачу 1253,88 грн (26921,55 х (2 х 25(облікова ставка НБУ): 365) х 34 дні та 1253,88 грн процентів (26921,55 х 50%): 365) х 34 дні).

За прострочення сплати лізингового платежу за травень 2023 року в розмірі 25304,50 грн за період з 16.05.2023 по 18.05.2023 за 3 дні відповідач повинен сплати позивачу 103,99 грн (25304,50 х (2 х 25% (облікова ставка НБУ): 365) х 3дні) та 103,99 грн процентів річних (25304,50 х 50%): 365) х 3 дні).

19.05.2023 відповідач сплатив позивачу 34000,00 грн. Прострочена заборгованість з відшкодування частини вартості предмета лізингу становить 54052,53 грн (16852,46 грн залишок заборгованості за березень 2023 року, 19107,31 грн заборгованості за квітень 2023 року та 18092,76 грн заборгованості за травень 2023 року).

За прострочення сплати лізингового платежу за березень 2023 року в розмірі 16852,46 грн за період з 19.05.2023 по 20.06.2023 за 33 дні відповідач повинен сплатити позивачу 747,98 грн пені (646,40 грн за період з 19.05.2023 по 15.06.2023 за 28 днів (16852,46 х (2 х 25 (облікова ставка НБУ): 365) х 28 днів; 101,58 грн за період з 16.06.2023 по 20.06.2023 за 5 днів (16852,46 х (2 х 22 (облікова ставка НБУ) : 365) х 5 днів);та 747,98 грн процентів річних (646,40 грн за період з 19. 05.2023 по 15.06.2023 за 28 днів (16852,46 х (50%): 365) х 28 днів та 101,58 грн за період з 16.06.2023 по 20.06.2023 за 5 днів (16852,46 х 44%): 365) х 5 днів;

За прострочення сплати лізингового платежу за квітень 2023 року в розмірі 19107,31 грн за період з 19.05.2023 по 20.06.2023 за 33 дні відповідач повинен сплатити позивачу 848,05 грн пені (732,88 грн за період з 19.05.2023 по 15.06.2023 за 28 днів (19107,31 х (2 х 25 (облікова ставка НБУ): 365) х 28 днів); 115,17 грн за період з 16.06.2023 по 20.06.2023 за 5 днів (19107,31 х (2 х 22 (облікова ставка НБУ) : 365) х 5 днів); та 848,05 грн процентів річних за період з 19.05.2023 по 20.06.2023 за 33 дні (732,88 грн за період з 19.05.2023 по 15.06.2023 за 28 днів (19107,31 х 50%): 365) х 28 днів); 115,17 грн за період з 16.06.2023 по 20.06.2023 за 5 днів (19107,31 х 44%): 365) х 5 днів).

За прострочення сплати лізингового платежу за травень 2023 року в розмірі 18092,76 грн за період з 19.05.2023 по 20.06.2023 за 33 дні становить 803,02 грн пені (693,97 грн за період з 19.05.2023 по 15.06.2023 за 28 днів (18092,76 х (2 х 25 (облікова ставка НБУ): 365) х 28 днів); 109,05 грн за період з 16.06.2023 по 20.06.2023 за 5 днів (18092,76 х (2 х 22 (облікова ставка НБУ) : 365) х 5 днів); та 803,02 грн процентів річних (693,97 грн за період з 19.05.2023 по 15.06.2023 за 28 днів (18092,76 х 50%): 365) х 28 днів);109,05 грн за період з 16.06.2023 по 20.06.2023 за 5 днів (18092,76 х 44%): 365) х 5 днів).

20.06.2023 відповідач сплатив позивачу 40000,00 грн. Прострочена заборгованість з відшкодування частини вартості предмета лізингу станом на 21.06.2023 становить 71130,74 грн (16852,46 грн (залишок заборгованості за березень 2023 року), 19107,31 грн за квітень 2023 року, 18092,76 грн заборгованості за травень 2023 року, 17078,21 грн заборгованості за червень 2023 року). Винагорода за лютий та березень 2023 року, відсотки річних та пеня оплачені відповідачем.

За розрахунком відповідача розмір пені за період з 21.06.2023 по 04.03.2024 становить 11077,12 грн та розмір процентів річних становить 11077,12 грн, зокрема за прострочення сплати лізингового платежу за червень 2023 року в розмірі 23330,10 грн за період з 16.06.2023 по 20.06.2023 за 5 днів розмір пені становить 159,80 грн (23330,10 х (2 х 25 (облікова ставка НБУ): 365) х 5 днів); 159,80 грн процентів річних за період з 16.06.2023 по 20.06.2023 за 5 днів розмір (23330,10 х 50%): 365) х 5 днів); за прострочення сплати лізингового платежу за квітень, травень, червень 2023 року в розмірі 41170,82 грн, зокрема за період з 21.06.2023 по 27.07.2023 за 37 днів розмір пені становить 2086,74 грн (41170,82 х (2 х 25 (облікова ставка НБУ): 365) х 37 днів); та 2086,74 грн процентів річних за період з 21.06.2023 по 27.07.2023 за 37 днів (41170,82 х 50%): 365) х 37 днів); за період з 28.07.2023 по 14.09.2023 за 49 днів розмір пені становить 2431,90 грн (41170,82 х (2 х 22 (облікова ставка НБУ): 365) х 49 днів); 2431,90 грн процентів річних за період з 28.07.2023 по 14.09.2023 за 49 днів (41170,82 х 44%): 365) х 49 днів); за період з 15.09.2023 по 26.09.2023 за 42 дні розмір пені становить 1894,99 грн (41170,82 х (2 х 20 (облікова ставка НБУ): 365) х 42 дні); 1894,99 грн процентів річних за період з 15.09.2023 по 26.10.2023 за 42 дні (41170,82 х 40%): 365) х 42 дні); за період з 27.10.2023 по 14.12.2023 за 49 днів розмір пені становить 1768,65 грн (41170,82 х (2 х 16 (облікова ставка НБУ): 365) х 49 днів); та 1768,65 грн процентів річних за період з 27.10.2023 по 14.12.2023 за 49 днів (41170,82 х 32%): 365) х 49 днів); за період з 15.12.2023 по 31.12.2023 за 17 днів розмір пені становить 575,26 грн (41170,82 х (2 х 15 (облікова ставка НБУ): 365) х 17 днів); та 575,26 грн процентів річних за період з 15.12.2023 по 31.12.2023 за 17 днів (41170,82 х 30%): 365) х 17 днів); за період з 01.01.2024 по 04.03.2024 за 64 дні розмір пені становить 2159,78 грн (41170,82 х (2 х 15 (облікова ставка НБУ): 366) х 64 дні); та 2159,78 грн процентів річних за період з 01.01.2024 по 04.03.2024 за 64 дні (41170,82 х 30%): 366) х 64 дні).

За розрахунком відповідача розмір інфляційних втрат становить 1757,60 грн за період з 16.02.2023 по 04.03.2024 (438,76 грн за період з 16.02.2023 по 12.04.2023 (29250,98 х 1,01500000 - 29250,98); 0,00 грн за 16.03.2023 по 12.04.2023 (28130,77 х 1,00000000 - 28130,77); 209,45 грн за період з 13.04.2023 по 18.05.2023 (29878,83 х 1,00701000 - 29878,83); 188,72 грн за період з 15.04.2023 по 18.05.2023 (26921,55 х 1,00701000 - 26921,55); 0,00 грн за період з 16.05.2023 по 18.05.2023 (25304,50 х 1,00000000 - 25304,50); 432,42 грн за період з 19.05.2023 по 20.06.2023 (54052,53 х 1,00800000 - 54052,53); 0,00 грн за період з 16.06.2023 по 20.06.2023 (23330,10 х 1,00000000 - 23330,10); 488,25 грн за період з 21.06.2023 по 04.03.2024 (41170,82 х 1,01185917 - 41170,82).

Отже, позивач при здійсненні розрахунку інфляційних втрат не дорахував 78,35 грн та просив стягнути з відповідача на користь позивача 1679,25 грн.

1.21. У судовому засіданні 23.04.2024 взяли участь представник позивача адвокат ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат ОСОБА_2 у режимі відеоконференції.

1.22. 23.04.2024 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 09 год. 00 хв. 30.04.2024.

1.23. Судове засідання о 09 год. 00 хв. 30.04.2024 не відбулося у зв`язку з неналежним функціонуванням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС ВКЗ.

1.24. 30.04.2024 суд ухвалив призначити судове засідання о 10 год. 30 хв. 01.05.2024.

1.25. У судовому засіданні 01.05.2024 взяли участь представник позивача адвокат ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат ОСОБА_2 у режимі відеоконференції.

1.26. Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні визнала обгрунтованість здійсненого відповідачем контрозрахунку заборгованості з урахуванням пені, відсотків річних та інфляційних втрат. Просила задовольнити позовні вимоги у розмірі з урахуванням контррозрахунку відповідача. Просила врахувати, що стягнення штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна передбачено умовами укладеного між сторонами договору й такий підлягає стягненню з відповідача.

1.27. Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні просив при вирішенні спору врахувати контррозрахунок відповідача та зменшити розмір штрафу.

1.28. 01.05.2024 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

1.29. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/297/24.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення простроченої заборгованості за лізинговими платежами, пені, відсотків річних, інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання та штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору фінансового лізингу; неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати лізингових платежів за договором та неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору фінансового лізингу; невиконання відповідачем зобов`язання з оплати лізингових платежів за договором; розмір грошового зобов`язання відповідача; строк виконання грошового зобов`язання; розмір пені, відсотків річних, інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором; розмір та підстави застосування штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Обставини, які не підлягають доказуванню у справі.

3.1. Відповідно до частини першої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

3.2. Позивач та відповідач визнають обставину укладення договору фінансового лізингу №210519-1/ФП-10-А від 19.05.2023, визнають заборгованість відповідача з відшкодування частини вартості майна у розмірі 41170,82 грн, заборгованоість зі сплати пені у розмірі 11067,35 грн, процентів річних у розмірі 11067,35 грн та 1679,25 грн інфляційних втрат.

4. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

4.1.1. 19.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" (лізингодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРІТРЕЙД УКРАЇНА" (лізингоодержувач) уклали договір фінансового лізингу №210519-1/ФП-10-А (а.с. 28), предметом лізингу якого є автомобіль TOYOTA CAMRY Hybrid з детальним описом згідно з додатком "Специфікація", вартістю 1160466,00 грн з ПДВ, із строком лізингу 35 місяців. Строк передачі предмету лізингу з 31.05.2021 з урахуванням додатку "Загальні умови".

4.1.2. Відповідно до додатку "Загальні умови договору" (а.с. 29-34) сторони передбачили, що зазначені в цих Загальних умовах жодним чином не обмежують договір, а лише доповнюють його.

Згідно з істотними умовами, викладеними у додатку "Загальні умови договору" сторони передбачили:

п. 1.1. - лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування предмет лізингу (надалі - "Предмет лізингу"), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку "Специфікація" (надалі - "Специфікація"), а лізингоодержувач зобов?язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов цього договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

п. 2.1.5 - остаточна загальна вартість об`єкту лізингу вартість об`єкту лізингу, вказана в акті або в останньому по даті акті коригування вартості об`єкту лізингу, направленому лізингодавцем;

п.2.1.7.1 - числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту. (Наприклад: дата підписання сторонами акту 25 липня 2017 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 14 серпня 2017 року. Наступні чергові лізингові платежі кожного 14 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). У разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується у останній робочий день відповідного календарного місяця;

п. 2.1.8 - період лізингу це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання акту;

п. 2.2 - усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у число сплати, в національній валюті України (гривні) відповідно до Графіку та Загальних умов, а також інших положень цього договору та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості предмету лізингу (з врахуванням коригування, вказаного в п. 2.5, 2.6 Загальних умов договору), винагороду (комісію лізингодавцю за отриманий у лізинг предмет лізингу з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.7-2.9, 3.5 Загальних умов (далі-"Винагорода"). При цьому, сторони погодили, що такі лізингові платежі за цим договором не містять покупної ціни, передбаченої цим договором і, у сукупності, є платою за користування предметом лізингу;

п. 2.4 якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому та ін.) дню;

п. 2.7 - у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України сторони погодили, що лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати проценти річних, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Сторони домовились, що такі проценти в бухгалтерському обліку відносяться на винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу, у зв`язку із чим розмір винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу збільшується на суму таких сплачених процентів;

п. 2.9 протягом дії договору розмір лізингових платежів, вказаний у Графіку, може збільшуватись (індексуватися);

п. 2.11 - лізингоодержувач здійснює погашення заборгованості перед лізингодавцем у такому порядку:

- компенсація (відшкодування) лізингодавцю або іншим особам сум штрафів, накладених протягом усього строку лізингу уповноваженими державними органами за порушення Правил дорожнього руху та/або інших норм чинного законодавства, пов`язаних з експлуатацією/використанням/паркуванням/зберіганням та інш. Предмета лізингу (в т.ч. кожної з його одиниць), в т.ч. зафіксованих у автоматичному режимі, а також в режимі фото- відеофіксації;

- сплата нарахованих штрафних санкцій за порушення лізингоодержувачем обов`язків за даним договором, а також процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на прострочену заборгованість;

- сплата простроченої заборгованості з нарахованої винагороди;

- сплата суми поточної заборгованості з нарахованої винагороди;

- сплата простроченої заборгованості з відшкодування частини вартості предмета лізингу;

- сплата поточної заборгованості з відшкодування частини вартості об`єкта лізингу.

Сторони домовились, що погашення заборгованості кожної черги згідно вищенаведеного порядку в межах кожної черги відбувається за принципом першочергового погашення заборгованості, що утворилася раніше. У разі перерахування лізингоодержувачем платежів за цим договором (як чергових лізингових платежів, так і комісій, штрафних санкцій і простроченої заборгованості) з порушенням вищевказаної черговості, лізингодавець має право самостійно (та не залежно від призначення платежу (вказаного платником у платіжному документі) перерозподілити отримані від лізингоодержувача кошти, у відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок, а лізингоодержувач підтверджує свою згоду на це підписуючи цей договір. Сторони також погодили, що лізингодавець може самостійно в односторонньому порядку (в тому числі, після одержання коштів), незалежно від призначення платежу (вказаного платником у платіжному документі): змінити порядок черговості погашення заборгованості як в межах вищенаведеного порядку, так і в межах кожної із встановлених черг; та/або зарахувати кошти в погашення заборгованості за іншим договором, укладеним з Лізингоодержувачем (про що лізингодавець повідомляє лізингоодержувача у зручний для лізингодавця спосіб).

Заздалегідь неузгоджені надлишково перераховані лізингоодержувачем кошти в розмірі, що перевищують розмір простроченої та поточної заборгованості останнього згідно з договором:

- повертаються лізингоодержувачу згідно з письмовою вимогою про повернення надлишково перерахованих коштів за вказаними лізингоодержувачем реквізитами протягом 5 (п?яти) робочих днів з моменту її отримання лізингодавцем, окрім випадків, передбачених цим договором;

- у випадку ненадходження письмової вимоги лізингоодержувача про повернення надлишково перерахованих коштів можуть бути повернуті за реквізитами відправника, вказаними у платіжному дорученні, яким вони були перераховані, або зараховані в рахунок погашення заборгованості лізингоодержувача за договором в момент нарахування (виникнення) останньої.

Лізингоодержувач зобов?язаний сплачувати платежі за договором за банківськими реквізитами, вказаними лізингодавцем у рахунках-фактурах або письмовому повідомленні, а у випадку ненадходження останніх за банківськими реквізитами лізингодавця, вказаними у договорі. Перерахування платежів за договором на інші банківські реквізити лізингодавця не вважається виконанням зобов`язання, зробленим належним чином;

п. 5.2 лізингоодержувач зобов`язаний:

п.5.2.1 - щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою у додатку "Довідка" до договору. У разі настання з предметом лізингу подій, які мають ознаки страхового випадку, лізингоодержувач зобов?язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв?язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком "Довідка" до договору;

п.5.2.2 - забезпечити безперешкодний доступ представникам лізингодавця та/або фінансуючої установи до предмета лізингу для проведення його інспектування та наявність предмета лізингу за останньою адресою базування, що була повідомлена лізингоодержувачем лізингодавцю згідно умов цього договору на час проведення інспектування, призначений лізингодавцем;

п.7.1.1 - за порушення обов?язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України - сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися;

п.7.1.3 - за ненадання при інспектуванні для огляду або при повернені (вилучені) предмета лізингу технічної документації, отриманої лізингоодержувачем разом з предметом лізингу, порушення умов пунктів 2.15, 2.16, 3.6, 4.1.2, 4.1.7, 5.2, 10.2 Загальних умов - сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок із зазначених порушень. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмета лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 1 (один) відсоток від розміру остаточної загальної вартості предмета лізингу;

4.1.3. Сторони уклали додатки до договору: Графік сплати лізингових платежів (а.с.35), Специфікацію (а.с. 35 на звороті-36), Страхування (а.с. 36 на звороті -37), Технічний асістанс (а.с. 37 на звороті), довідку (типова форма) про технічний стан предмету лізингу та фактичну адресу базування (зберігання) (а.с. 38), Акт звірки взаєморозрозрахунків та переходу права власності на предмет лізингу (а.с. 38 на звороті), Поняття нормального зносу (а.с. 39).

4.1.4. 26.05.2021 сторони склали та підписали акт приймання-передачі предмета лізингу у користування за договором №210519-1/ФП-10-А фінансового лізингу від 19.05.2021, згідно якого лізингодавець передав предмет лізингу, а саме новий загальний легковий седан автомобіль TOYOTA CAMRY Hybrid, 2021 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , а лізингоодержувач прийняв вище вказаний предмет лізингу у користування (фінансовий лізинг) (а.с. 44).

4.1.5. 16.06.2023 позивач надіслав відповідачу вимогу №1717 сплатити штраф у розмірі 46418,64 грн за неподання звітності за чотири квартали про стан та адресу базування предмету лізингу шляхом направлення звіту у формі встановленого у додатку "Довідка" до договору. Повідомив, що у разі часткової сплати лізингових платежів та прострочення сплати більше ніж 30 днів з дня настання строку платежу, позивач вправі вилучити предмет лізингу без повернення раніше сплачених платежів (а.с. 42).

4.1.6. 17.07.2023 сторони склали та підписали акт прийому-передачі предмета лізингу за договором №210519-1/ФП-10-А від 19.05.2021, відповідно до якого у зв`язку з припиненням (розірванням) з вини лізингоодержувача договору №210519-1/ФП-10-А фінансового лізингу від 19.05.2021 (повідомлення №1716 від 16 червня 2023 року на договір), лізингоодержувач передав предмет лізингу, який йому було передано за вищевказаним договором, а лізингодавець прийняв, а саме а) автомобіль TOYOTA CAMRY Hybrid, 2021 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; б) свідоцтво про державну реєстрацію предмета лізингу: НОМЕР_3 ; в) комплект ключів у кількості 1 шт. (а.с. 43). У пункті 2 акту лізингоодержувач та лізингодавець підтверджують, що в момент передачі 4та підписання цього акту проведений спільний огляд предмета лізингу. Предмет лізингу знаходиться у працездатному стані, показники одометра 61283 км. Предмет лізингу має наступні пошкодження: пошкоджений передній бампер у правій нижній частині, подряпини лівого порогу, автомобіль в брудному стані.

4.1.7. За розрахунком позивача відповідач повинен сплати за не своєчасну сплату лізингових платежів 180642,84 грн, зокрема 77382,63 грн простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 27581,16 грн пені на підставі пункту 7.1.1 договору за період з 16.03.2023 по 04.03.2024, 27581,16 грн % річних у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на підставі пункту 2.7 договору за період з 16.03.2023 по 04.03.2024, 1679,25 грн інфляційних втрат на підставі статті 625 Цивільного кодексу України за період з 16.03.2023 по 04.03.2024 та 46418,64 грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна на підставі пункту 7.1.3 договору за чотири квартали, зокрема 2,3,4 квартали 2022 року та 1 квартал 2023 року.

4.2. Заперечуючи проти позову, відповідач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

4.2.1. 30.11.2022 позивач надіслав відповідачу лист на його електронну адресу (а.с. 66) з актом звірки на 30.11.2022 за договором фінансового лізингу №210519-1/ФП-10-А від 19.05.2021 (а.с. 65), у якому вказав фактичну заборгованість відповідача у розмірі 255834,98 грн за відшкодування частини вартості майна, авансовий лізинговий платіж - переплата у розмірі 737,54 грн.

4.2.2. 11.08.2023 позивач надіслав відповідачу лист на його електронну адресу (а.с. 67), у якому повідомив, що у вкладенні дані звірки без додаткових комісій та штрафів (а.с. 68-70).

4.2.3. Позивач надіслав відповідачу рахунки-фактури від 01.11.2022 №33753, від 01.12.2022 №39277, від 26.12.2022 №42796, від 28.02.2023 №48812, від 01.03.2023 №48963, від 03.04.2023 №53421, від 12.05.2023 №59427, від 01.06.2023 №61724 для оплати (а.с. 71-78).

4.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

4.5. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонаи докази суд визнає належними.

4.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

4.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

4.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

4.9. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

4.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

4.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

4.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

5. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

5.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

5.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.5. Враховуючи обставини, що не підлягають доказуванню, належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та визнає встановленими наступні обставини:

5.5.1. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі договору фінансового лізингу №210519-1/ФП-10-А від 19.05.2021;

5.5.2. позивач виконав свій обов`язок у зобов`язанні та надав відповідачу предмет лізингу - новий загальний легковий седан автомобіль TOYOTA CAMRY Hybrid, 2021 року випуску, а відповідач прийняв предмет лізингу у користування (фінансовий лізинг);

5.5.3. відповідач зобов`язання зі сплати лізингових платежі виконав частково. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 41170,82 грн з відшкодування частини вартості майна (5999,22 грн за 23 лізинговим платежем за квітень 2023 року; 18092,76 грн за 24 лізинговим платежем за травень 2023 року; 17078,84 грн за 25 лізинговим платежем за червень 2023 року);

5.5.4. 17.07.2023 у зв`язку з припиненням (розірванням) договору лізингу відповідач повернув, а позивач прийняв предмет лізингу;

5.5.5. прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання розпочалося з 16.03.2023 зі сплати 5999,22 грн, з 15.04.2023 зі сплати 18092,76 грн; - з 16.05.2023 зі сплати 17078,84 грн;

5.5.6. за прострочення виконання грошового зобов`язання відпповідач повинен сплати на користь позивача 11067,35 грн пені, 11067,35 грн процентів річних та 1679,25 грн інфляційних втрат.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

6.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

6.2. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язк

6.3. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

6.4. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

6.5. Дослідивши зміст договору фінансового лізингу №210519-1/ФП-10-А від 19.05.2021, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

6.6. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини лізингу.

6.7. Згідно із частиною 1 статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

6.8. Частиною 1 статті 807 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства.

6.9. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом (частина 2 статті 806 Цивільного кодексу України).

6.10. Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів до нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати.

6.11. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (частин 3 статті 692 Цивільного кодексу України).

6.12. Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

6.13. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина 5 статті 762 Цивільного кодексу України).

6.14. Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

6.15. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

6.16. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

6.17. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

6.18. Мотивом застосування вказаних норм права є обґрунтована вимога позивача вимагати примусового виконання лізингоодержувачем свого обов`язку та сплати лізингових платежів.

6.19. Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

6.20. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

6.21. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

6.22. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права (статті 625 ЦК України), викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №756/3966/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

6.23. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

6.24. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

6.25. Відповідно до частини 1статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

7. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

7.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору фінансового лізингу.

7.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати лізингових платежів у встановлений договором строк.

7.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право на отримання лізингових платежів, пені, процентів річних, інфляційних втрат та штрафу.

7.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

7.5. За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі) (частина 1 статті 806 Цивільного кодексу України).

7.6. На виконання умов договору 26.05.2021 позивач передав відповідачу автомобіль TOYOTA CAMRY Hybrid, 2021 року випуску, у користування зі строком лізингу 35 місяців.

7.7. Відповідач зобов`язання зі сплати лізингових платежів виконав частково.

7.8. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача перед позивача, визнаного сторонами, становить 41170,82 грн з відшкодування частини вартості майна (5999,22 грн за 23 лізинговим платежем за квітень 2023 року; 18092,76 грн за 24 лізинговим платежем за травень 2023 року; 17078,84 грн за 25 лізинговим платежем за червень 2023 року);

7.9. Розмір штрафних санкцій, відстоків річних та інфляційних втрат за порушення строку виконання відповідачем грошового зобов`язання, нарахованих позивачем та визнаних сторонами, становить: 11067,35 грн пені; 11067,35 грн процентів річних; 1679,25 грн інфляційних втрат.

7.10. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. (частина 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

7.11. Обґрунтованих підстав вважати недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом визнані сторонами обставини виникнення та розміру заборгованості відповідача у суду не має.

7.12. Відповідно до п.7.1.1 договору за порушення обов?язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України - сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

7.13. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

7.14. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

7.15. У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

7.16. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

7.17. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

7.18. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

7.19. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

7.20. Відповідно до пункту 2.7 договору у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України сторони погодили, що лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати проценти річних, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення протягом всього періоду існування простроченої заборгованості.

7.21. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

7.22. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.23. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

7.24. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

7.25. Одним із способів захисту цивільних прав є присудження до виконання обов`язку в натурі.

7.26. Невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати лізингових платежів порушує право позивача на належне виконання зобов`язання іншою стороною та надає право вимагати стягнення суми боргу, процентів річних, інфляційних втрат та нарахувати штрафні санкції.

7.27. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 77382,63 грн простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 27581,16 грн пені, 27581,16 грн процентів річних, 1679,25 грн інфляційного збільшення, суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з урахуванням розміру боргу визнаного сторонами, у розмірі 41170,82 грн заборгованості з відшкодування частини вартості майна, 11067,35 грн пені, 11067,35 грн процентів річних та 1679,25 грн інфляційних втрат за період з 16.03.2023 по 04.03.2024.

7.28. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

7.29. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.30. Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

7.31. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (стаття 216 Господарського кодексу України).

7.32. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

7.33. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

7.34. Відповідно до п.5.2.1 договору лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою у додатку "Довідка" до договору.

7.35. Згідно з пунктом 7.1.3 договору за ненадання при інспектуванні для огляду або при повернені (вилучені) предмета лізингу технічної документації, отриманої лізингоодержувачем разом з предметом лізингу, порушення умов пунктів 2.15, 2.16, 3.6, 4.1.2, 4.1.7, 5.2, 10.2 Загальних умов сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок із зазначених порушень. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмета лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 1 (один) відсоток від розміру остаточної загальної вартості предмета лізингу.

7.36. Звертаючись з позовом, позивач на підставі пункту 7.1.3 договору просив стягнути з відповідача 46418,64 грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна за чотири квартали, вказаної у пункті 5.2 договору, зокрема 2, 3, 4 квартали 2022 року та 1 квартал 2023 року (1160466,00 грн (остаточна вартість предмету лізингу, визначена у пункту 2.1.5 договору) х 1% (від вартості майна)х 4 (кількість кварталів).

7.37. Відповідач просив суд зменшити штраф у розмірі 46418,64 грн за неподання звітності до 5000,00 грн.

7.38. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

7.39. Відповідач не подав суду доказів подання позивачу інформації про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою у додатку "Довідка" до договору.

7.40. 16.06.2023 позивач надіслав відповідачу вимогу №1717 про сплату штрафу у розмірі 46418,64 грн за неподання звітності за чотири квартали та повідомив, що у разі часткової сплати лізингових платежів та прострочення сплати більше ніж 30 днів з дня настання строку платежу, позивач вправі вилучити предмет лізингу без повернення раніше сплачених платежів.

7.41. 17.07.2023 відповідач повернув позивачу предмет лізингу у зв`язку з прострочення повної сплати лізингових платежів відповідно до встановлених строків додатку Графіку здійснення лізингових платежів до договору.

7.42. У акті прийому-передачі від 17.07.2023 предмета лізингу за договором №210519-1/ФП-10-А від 19.05.2021 лізингоодержувач передав предмет лізингу, який йому було передано за договором, а лізингодавець прийняв, а саме автомобіль, свідоцтво про державну реєстрацію предмета лізингу; комплект ключів.

7.43. У вказаному акті сторони підтвердили, що в момент передачі та підписання цього акту проведений спільний огляд предмета лізингу. Предмет лізингу знаходиться у працездатному стані, показники одометра 61283 км. Предмет лізингу має наступні пошкодження: пошкоджений передній бампер у правій нижній частині, подряпини лівого порогу, автомобіль в брудному стані.

7.44. Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

7.45. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

7.46. Загальні засади (принципи), зокрема справедливість, добросовісність та розумність, є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

7.47. З моменту передання предмету лізингу відповідача у період з 26.05.2021 до 16.06.2023 у позивача не було претензій до відповідача щодо неподання звітності та сплати штрафу за її неподання.

7.48. Враховуючи наявність GPS трекера на автомобілі, у позивача був постійній контроль за місцезнаходженням автомобіля.

7.49. Відповідач два роки поспіль своєчасно оплачував лізингові платежі та утримував постійно справним автомобіль без пошкоджень.

7.50. Неподання відповідачем письмового звіту про стан та місцезнаходження предмета лізингу не завдала позивачу збитків. За вказаних умов стягнення з відповідача штрафу є способом збагачення позивача.

7.51. На переконання суду, стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за неподання звітності про стан та адресу базування автомобіля у відсотковому відношенні від вартості предмета лізингу суперечить принципам розумності, справедливості та добросовісності.

7.52. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 46418,64 грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна за чотири квартали відповідно до пункту 7.1.3 договору суд визнає необґрунтованою та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

8. Розподіл судових витрат.

8.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

8.2. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн на підставі платіжної інструкції №2178 від 04.03.2024 (а.с. 4).

8.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.4. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, судовий збір у розмірі 3028,00 грн, сплачений позивачем за подання позову, суд покладає на відповідача у розмірі 1089,17 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (35,97%).

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТРЕЙД УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 40260357, адреса місцезнаходження: 19130, Черкаська область, Уманський район, с. Коритня, вул. Центральна, буд. 1, оф. 209) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" (ідентифікаційний код 33880354, адреса місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2 (літера Б) 41170,82 грн (сорок одну тисячу сто сімдесят гривень 82 копійки) заборгованості, 11067,35 грн (одинадцять тисяч шістдесят сім гривень 35 копійок) пені, 11067,35 грн (одинадцять тисяч шістдесят сім гривень 35 копійок) 24% річних, 1679,25 грн (тисячу шістсот сімдесят дев`ять гривень 25 копійок) інфляційних втрат, 1089,17 грн ( тисячу вісімдесят дев`ять гривень 17 копійок) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення суду складений 10.05.2024.

Суддя ОСОБА_4