УХВАЛА

м. Київ

07.05.2024Справа № 910/5455/24

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В. В., розглянувши матеріали позовної заяви Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ», м.Київ

до відповідача 1: Київської міської ради, м.Київ

до відповідача 2: Національного природного парку «Голосіївський», м.Київ

про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» до відповідача 1. Київської міської ради та відповідача 2. Національного природного парку «Голосіївський», в якій позивач просить: визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :79:304:0007 площею 723,6941 га; припинити всі речові права, їх обтяження, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки із кадастровим номером :79:304:0007.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з п. 1.1 статуту Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» кооператив створено громадянами України, які спільно користуються більше 15 років землею, що межує з вулицями Квітки-Основ`яненка і Закарпатської - з одної сторони та Голосіївським озером з другої сторони. Земля використовується для садівництва, на добровільних засадах у відповідності з чинним законодавством. Предметом діяльності є задоволення економічних,соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів (п. 3.2 Статуту). Отже основною метою створення Кооперативу є набуття у власність або на умовах оренди земельної ділянки, що межує з вулицями Квітки-Основ`яненка і Закарпатської - з одної сторони та Голосіївським озером з другої сторони у м. Києві, для ведення садівництва в порядку, встановленого законом. Станом на дату звернення до суду з цим позовом члени Кооперативу продовжують користуватися зазначеною землею для ведення садівництва, але не мають документів, що засвідчують наявність у них прав на зазначену земельну ділянку. Кооператив користується землями загального користування зазначеної земельної ділянки (земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами тощо), але не має документів, що засвідчують наявність у нього прав на зазначену земельну ділянку. Позачерговими загальними зборами від 20.10.2023 голові Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» доручено звернутися до Київської місцевої ради із клопотанням про отримання Кооперативом та його членами земельної ділянки у власність за давністю користування в порядку ст. 119 Земельного кодексу України. 23.11.2023 Кооператив з посиланням на статті 119,118,121 Земельного кодексу України звернувся до Київської місцевої ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 3,85 га на вул. Квітки-Основ`яненка, 51-78 для оформлення її у власність для 35 членів кооперативу. Листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 27.12.2023 № 0570202/1-17471 повідомлено, що територія, що позначена на доданих до клопотання графічних матеріалах, розташована в межах земельної ділянки площею 723,69 га (кадастровий номер :79:304:0007), яка рішенням Київської міської ради від 26.12.2012 № 69/7406 надана у постійне користування Національному природному парку «Голосіївській» (далі - Парк, тому підстави для підготовки проекту рішення Київської місцевої ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки відсутні. У витязі з Державного земельного кадастру від 08.01.2024 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :79:304:0007 площею 723,69 га зазначено, що 30.12.2016 здійснена її державна реєстрація. На думку заявника, державна реєстрація земельної ділянки із кадастровим номером :79:304:0007 площею 723,69 га, в межах якої розташована земельна ділянка, якою користуються Кооператив та його члени, здійснена з порушенням законодавства, чинного на момент її державної реєстрації, а тому держана реєстрація зазначеної земельної ділянки порушує право позивача на отримання земельної ділянки орієнтовною площею 3,8 га у власність за давністю користування в порядку ст. 119 Земельного кодексу України. Також заявником наголошено, що реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :79:304:0007 в Державному земельному кадастрі на підставі заяви ДП «Центр державного земельного кадастру» від 27.12.2016 №36-016, який не може бути заявником відповідно до п. 115 Порядку №1051, є самостійною підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки. Реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :79:304:0007 в Державному земельному кадастрі за відсутності заяви про її державну реєстрацію станом на дату її реєстрації в Державному земельному кадастрі є порушенням імперативного положення п. 67 Порядку № 1051, а отже є самостійною підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Розглянувши позов Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ», cуд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення його позивачу без розгляду з огляду на наступне.

Пунктом 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п. 2) ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Верховний Суд в ухвалі від 16.08.2021 у справі №911/3039/19 зазначив, що правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Зловживання процесуальними правами - це процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання господарському судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

При цьому суд зазначає, що у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 58/505 та від 28.04.2020 у справі № 910/6245/19.

Як встановленому судом з даних, що містяться в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» Обслуговуючий кооператив «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» вже звертався до суду з таким же позовом, до таких же відповідачів і з тих же підстав, а саме:

- 02.04.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява від 01.04.2024 (справа №910/4036/24) Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» до відповідача 1. Київської міської ради та відповідача 2. Національного природного парку «Голосіївський», в якій позивач просив: визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :79:304:0007 площею 723,6941 га; припинити всі речові права, їх обтяження, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки із кадастровим номером :79:304:0007. Дослідивши електронний примірник вказаної позовної заяви вбачається, що остання містить ідентичні підстави позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 по справі №910/4036/24 позовну заяву Обслуговуючого кооперативу "Садово-дачне товариство "Гайок-МІ" залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви.

Проте, позивачем не було усунуто недоліки позову, а 15.04.2024 до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача Кучерявого Д.В. надійшла заява про відкликання позовної заяви, у якій останній просить суд повернути позовну заяву на підставі пункту 3 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 16.04.2024 по справі №910/4036/24 позовну заяву Обслуговуючого кооперативу "Садово-дачне товариство "Гайок-МІ" разом із доданими до неї документами повернуто позивачу.

18.04.2024 до суду надійшла позовна заява від 01.04.2024 (справа №910/4775/24) Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» до відповідача 1. Київської міської ради та відповідача 2. Національного природного парку «Голосіївський», в якій позивач просив: визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :79:304:0007 площею 723,6941 га; припинити всі речові права, їх обтяження, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки із кадастровим номером :79:304:0007. Дослідивши електронний примірник вказаної позовної заяви вбачається, що остання містить ідентичні підстави позову, що і розглядувана позовна заява, а відмінність становить лише дата її складання та доданий розділ «Щодо належно обраних відповідачів у справі».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 по справі №910/4775/24 залишено позовну заяву Обслуговуючого кооперативу "Садово-дачне товариство "Гайок-МІ" без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Проте, тотожно як і у справі №910/4036/24 позивачем недоліки позовної заяви усунуто не було, а 25.04.2024 через підсистему "Електронний суд" представником Обслуговуючого кооперативу "Садово-дачне товариство "Гайок-МІ" подано заяву про відкликання позовної заяви, у якій позивач просив суд повернути позовну заяву та додані до неї документи на підставі п. 3 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 29.04.2024 по справі №910/4775/24 повернуто Обслуговуючому кооперативу "Садово-дачне товариство "Гайок-МІ" позовну заяву до Київської міської ради та Національного природного парку "Голосіївський" про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки та додані до неї документи.

Наразі, з приводу вказаних вище обставин суд зазначає, що зловживання процесуальними правами є можливим, якщо внаслідок реалізації права створюється перешкода у вирішенні завдань судочинства. Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), зовні "схожі" на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків.

За висновками суду такі дії - подання до Господарського суду міста Києва трьох ідентичних позовів, не усунення недоліків та до відкриття провадження у двох з них подання заяв про відкликання позовів, фактично було вчинено з метою маніпулювання автоматизованим розподілом справ між суддями та фактично зводиться до "обрання" судді, який буде здійснювати розгляд справи, предметом якої є визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, що становить порушення принципу випадковості визначення складу суду по справі, а відтак і основних засад господарського судочинства.

В контексті наведеного слід звернути увагу на те, що відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

Частина перша статті 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Однією із гарантій незалежності та безсторонності судді при здійсненні розгляду справи є випадковість визначення складу суду у певному спорі.

З огляду на наведене, суд вважає подання втретє Обслуговуючим кооперативом «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» позовної заяви до відповідача 1. Київської міської ради та відповідача 2. Національного природного парку «Голосіївський», в якій позивач просить: визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :79:304:0007 площею 723,6941 га; припинити всі речові права, їх обтяження, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки із кадастровим номером :79:304:0007 спробою заявника здійснити маніпулювання з автоматизованою системою розподілу справ між суддями, у зв`язку з чим визнає подання до Господарського суду міста Києва позову зловживанням процесуальними правами.

Згідно із частиною 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Група проектного фінансування" позовну заяву до Київської міської ради про визнання поновленим договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди з доданими до неї документи, як таку, що подана з метою зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Наразі, суд звертає увагу на те, що правових висновків стосовно можливості залишення без розгляду чи повернення позовної заяви на підставі ч.3 ст.43 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із визнанням дій позивача процесуальним зловживанням у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України наведено у постановах Верховного Суду від 14.08.2019 по справі № 908/139/19 та від 28.09.2021 по №910/3386/18.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що у даному випадку висновки суду про повернення позову не обмежують права заявника на судовий захист у відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням наведеного вище змісту рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»

При цьому, суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група проектного фінансування", що у відповідності до п. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків, зокрема, за відсутності обставин зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Керуючись п. 2 ч. 2, ч.3 ст. 43, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ» до 1. Київської міської ради та 2. Національного природного парку «Голосіївський» про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.05.2024.

Суддя В. В. Князьков