ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024м. ХарківСправа № 922/538/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" (вул. Волинська, буд. 60, м. Київ, 03151; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест Оил" (пр. Героїв Харкова, буд. 273, м. Харків, 61106; )
про стягнення 259188,88 грн,
за участю представників:

позивача - Попченкової І.М., в режимі відеоконференції,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" 20.02.2024 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест Оил" про стягнення з відповідача на свою користь суми основної заборгованості за Договором № 11/09/2023 на транспортне обслуговування у міжнародному автомобільному сполученні від 11.09.2023 у розмірі 253509,86 грн; суми понесених інфляційних збитків та 3% річних у розмірі 5679,02 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не в повному обсязі здійснив оплату за надані позивачем послуги з перевезення вантажу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.02.2024, після усунення недоліків, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/538/24; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Вказаною ухвалою повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду справи відбудеться 26.03.2024 о 15:00 та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Проте, відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

У судовому засіданні, яке відбулося 02.05.2024, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив.

Копії ухвал від 27.02.2024 та 26.03.2024, надіслані на адресу відповідача, повернуті до господарського суду без вручення адресатові у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, згідно зі ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

11.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" (далі - Перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефест Оил" (далі - Замовник, відповідач) було укладено Договір № 11/09/2023 на транспортне обслуговування у міжнародному автомобільному сполученні, за змістом якого Перевізник зобов`язується від свого імені, за винагороду і за рахунок Замовника укласти один або декілька договорів перевезень в міжнародному автомобільному сполученні, тим самим організувавши та забезпечивши транспортування вантажів Замовника (або його контрагентів) відповідно до його письмових доручень, а також виконати або організувати виконання додаткових послуг/робіт, які будуть замовлені Замовником та будуть пов`язані з перевезенням вантажу (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору, письмові доручення Замовника Перевізнику можуть оформлюватись у вигляді листів, заявок, замовлень та інших подібних документів, які в цьому Договорі матимуть загальне визначення як Заявка.

Згідно з п. 1.3 Договору, обсяг і умови перевезення вантажу визначаються як у цьому Договорі, так і в заявках до цього Договору.

За умовами п. 4.3 Договору, підставою для оплати послуг Перевізника є оригінал рахунку-фактури (інвойс) Перевізника в одному екземплярі, оригінал CMR-накладної з митними відмітками і відміткою вантажоодержувача про приймання вантажу і оригінали інших додаткових документів, зазначених у транспортному замовленні.

У пункті 6.4 Договору сторони узгодили, що договір, заявки, гарантійні листи та інші документи, передані шляхом факсимільного зв`язку, мають юридичну силу та прирівнюються до оригіналів документів, а також можуть бути використані в господарському суді для захисту своїх інтересів при невиконанні зобов`язань іншою стороною.

Як свідчать матеріали справи, на виконання взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем було надано послуги з міжнародного перевезення вантажу за маршрутом Кропивницький (Україна) - London (England) згідно із заявками, на підставі CMR-накладних та інших документів, які неодноразово направлялись відповідачу згідно з вимогами п. 4.3 Договору для отримання подальшої оплати.

Разом з тим, лише 16.11.2023 відповідачем було прийнято та засвідчено акти виконаних робіт, а саме:

1) на суму 132253,20 грн, що засвідчується належним чином складеним і засвідченим сторонами Актом № 1102 (засвідчено відповідачем шляхом накладення електронного підпису КЕП/ЕЦП директора ТОВ "Гефест Оил" Ільїної Н.М. - 16.11.2023 о 17 год. 43 хв.);

2) на суму 131256,66 грн, що засвідчується належним чином складеним і засвідченим сторонами Актом № 1245 (засвідчено відповідачем шляхом накладення електронного підпису КЕП/ЕЦП директора ТОВ "Гефест Оил" Ільїної Н.М. - 16.11.2023 о 17 год. 42 хв.).

Відповідно до п. 4.4 Договору, термін оплати послуг перевізнику становить 14 днів з моменту отримання Замовником документів, зазначених у п. 4.3 Договору.

Як вбачається з наявної документації, Замовником отримано відповідні документи 16.11.2023, що засвідчується накладенням КЕП/ЕЦП зі сторони Замовника - директором ТОВ "Гефест Оил" Ільїною Н.М., відтак у термін до 30.11.2023, включно, відповідач мав виконати власне зобов`язання.

Відповідно до п. 3.1.4 Договору, Замовник зобов`язується оплачувати Перевізнику вартість послуги згідно з умовами цього Договору та заявки.

Проте, відповідач здійснив лише часткову оплату за Договором - а саме на суму 10 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 510 ЦК України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт наявності непогашеної заборгованості перед позивачем підтверджено відповідачем у власному гарантійному листі № 17/31 від 14.11.2023.

Станом на сьогоднішній день, за відповідачем на користь позивача обліковується заборгованість у розмірі 253509,86 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, всупереч умовам п. 1.3, пп. 3.1.4, п. 4.3-4.4 Договору, відповідачем допущено неналежне виконання власних зобов`язань, у тому числі, щодо своєчасності та розміру оплати наданих за Договором послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.12.2023 по 15.02.2024.

Так, за розрахунком позивача, розмір інфляційних втрат, який підлягає стягненню з відповідача становить 4077,23 грн; розмір 3% річних становить 1601,79 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав їх законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 259188,88 грн, у тому числі: 253509,86 грн основного боргу, 4077,23 грн інфляційних втрат та 1601,79 грн - 3% річних.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За умовами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг): 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2023 між позивачем та адвокатом Попченковою Іриною Миколаївною було укладено Договір про надання правової допомоги б/н, згідно з п. 1.1 якого адвокат надає клієнту (позивачу) правову допомогу, види якої зазначено в п.п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 Договору, а клієнт зобовязується прийняти та оплатити гонорар адвокатаза надану правову допомогу, а також сплатити фактичні витрати адвоката, понесені останнім під час виконання даного Договору та в інтересах клієнта.

За умовами п. 3.1 Договору, за надання адвокатом правової допомоги клієнт сплачує гонорар у розмірі, порядку та у строки, передбачені додатковою угодою до даного Договору або Актом приймання-передачі виконаних послуг.

Виплати за цим Договором складаються з: суми гонорару; сум, що виплачуються клієнтом адвокату як покриття фактичних видатків, пов`язаних з наданням правової допомоги за цим Договором.

Відповідно до п. 4.1 Додаткової угоди № 1 від 13.11.2023 до Договору про надання правової/професійної правничої допомоги б/н від 01.11.2023, клієнт здійснює оплату адвокату у розмірі 15000,00 грн готівковим розрахунком, не пізніше 30 робочих днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг).

Як вбачається з двостороннє підписаного Акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 16.02.2024, адвокатом надані позивачу послуги з правової допомоги, а саме підготовчі дії щодо подання позову до суду тривалістю 6,5 годин, а також участь у двох судових засіданнях, на загальну суму 15000,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок

його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової

допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Приймаючи до уваги, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн підтверджуються наданими позивачем документами, а також є співмірними складності справи та витраченому адвокатом часу, ці витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача разом з витратами зі сплати судового збору в розмірі 3 887,83 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест Оил" (пр. Героїв Харкова, буд. 273, м. Харків, 61106; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" (вул. Волинська, буд. 60, м. Київ, 03151; ) - основну заборгованість за Договором № 11/09/2023 на транспортне обслуговування у міжнародному автомобільному сполученні від 11.09.2023 у розмірі 253 509, 86 грн; інфляційні збитки та 3% річних у розмірі 5 679,02 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 887,83 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "06" травня 2024 р.

Суддя Н.М. Кухар