РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2024Справа № 910/58/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши справу за позовом Фермерського господарства "ЖАЙВОРОНОК 2011" (26020, Кіровоградська обл., Новомиргородський р-н, село Оситняжка, провулок Крупської, будинок 5) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 43) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Гліба Олеговича ( АДРЕСА_1 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

Представники учасників справи:

від позивача - Танцюра О.А.

від відповідача - Сімонова Є.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.12.2023 в системі «Електронний суд» представником Фермерського господарства «ЖАЙВОРОНОК 2011» сформовано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 02.01.2024 була передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.09.2021 між Фермерським господарством «ЖАЙВОРОНОК 2011» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» укладено договір фінансового лізингу №10989-SME-FL (надалі - договір), відповідно до умов якого лізингодавець зобов`язується набути у власність та передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно (надалі - «об`єкт лізингу»), наведене в специфікації (Додаток №1 до Договору), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору.

Представник позивача зазначає, що відповідач, не попередивши позивача про свій намір розірвати договір в односторонньому порядку, не виконавши вимог договору, передбачених п.6.2, а також відповідно до п. 6.3. договору, не повідомивши про своє рішення щодо вилучення об`єкту лізингу, прибув 13.10.2023 до позивача та вилучив об`єкт лізингу, при цьому не залучив до участі позивача.

Як вказує представник позивача, Фермерському господарству «ЖАЙВОРОНОК 2011» стало відомо, що 10.10.2023 року приватний нотаріус Київського нотаріального округу Леонтьєв Гліб Олегович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №842 про повернення майна від лізингоодержувача - позивача на користь лізингодавця - відповідача, а саме: Жниварка для збирання кукурудзи CASE IH 4408; 2021 року виготовлення, серійний номер 786764004, що був переданий на умовах договору про фінансовий лізинг №10989-SME-FL від 09 вересня 2021 року, за несплачені лізингові платежі та лізингову винагороду в період з 25.04.23 по 25.06.23, розмір яких станом на 09 жовтня 2023 року складав: 70 915,20 грн.

Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання.

З огляду на викладене позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Гліба Олеговича про вилучення та повернення від лізингоодержувача - Фермерського господарства «ЖАЙВОРОНОК-2011» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» жниварки для збирання кукурудзи CASE IH 4408; 2021 року виготовлення, серійний номер 786764004, вчинений 10.10.2023 та зареєстрований в реєстрі за № 842.

Ухвалою суду від 05.02.2024 позовну заяву Фермерського господарства «ЖАЙВОРОНОК 2011» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 05.02.2024, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.03.2024.

23.02.2024 представником відповідача в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити повністю у задоволенні позову. Зазначав, що відповідач відмовився від договору лізингу на підставі пункту 2 статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», оскільки у позивача була наявність несплаченої заборгованості за лізинговим платежем понад 30 днів. Про вказану відмову від договору лізингу позивача було повідомлено в установленому порядку шляхом надіслання засобами Укрпошта повідомлення від 13.09.2023 вих. №560/09/23-ю, яке отримано останнім 19.09.2023. Для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу були вручені усі необхідні для цього документи.

02.03.2024 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано клопотання про залучення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Гліба Олеговича, у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

03.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача Фермерського господарства "ЖАЙВОРОНОК 2011" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 06.03.2024 заяву представника Фермерського господарства "ЖАЙВОРОНОК 2011" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) задоволено.

Ухвалою суду від 12.03.2024 відкладено підготовче засідання у справі № 910/58/24 на 26.03.24 о 10:00 год. та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Гліба Олеговича ( АДРЕСА_1 ).

Окрім того вищевказаною ухвалою зобов`язано позивача, не пізніше двох днів з дня отримання даної ухвали направити третій особі копії позовної заяви з додатками, докази направлення надати суду та зобов`язано відповідача не пізніше двох днів з дня отримання даної ухвали направити третій особі копію відзиву на позов з додатками, докази направлення надати суду. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Гліба Олеговича ( АДРЕСА_1 ) копії документів, що стали підставою для виконання спірного виконавчого напису серійний номер 786764004, вчинений 10.10.2023 та зареєстрований в реєстрі за № 842.

На виконання вимог ухвали суду від позивача та відповідача надійшли докази направлення третій особі копії позовної заяви з додатками та копію відзиву на позов з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 відкладено підготовче засідання у справі № 910/58/24 на 11.04.24 о 10:25 год. Повторно витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Гліба Олеговича ( АДРЕСА_1 ) копії документів, що стали підставою для виконання спірного виконавчого напису серійний номер 786764004, вчинений 10.10.2023 та зареєстрований в реєстрі за № 842. Встановлено строк для подання витребуваних судом доказів - до 09.04.2024.

02.04.2024 на виконання вимог ухвали третя особа надала до суду для долучення до матеріалів справи копії витребуваних документів, а саме копії наряду з архіву приватного нотаріуса, виконавчого напису за реєстровим №842 від 10.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі № 910/58/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2024.

У судове засідання 25.04.2024 з`явилися представники позивача та відповідача, надали пояснення по справі, представник третьої особи у судове засідання не прибули.

В судовому засіданні 25.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

09.09.2021 між Фермерським господарством «ЖАЙВОРОНОК 2011» (далі - позивач, лізингоодержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (далі - відповідач, Лізингодавець) було укладено договір фінансового лізингу № 10989-SME-FL (далі - договір лізингу), відповідно до п. 1.1 якого згідно з цим договором лізингодавець на підставі договору купівлі - продажу (поставки) зобов`язується набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно, визначене індивідуальними ознаками, що відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства (далі - об`єкт лізингу), наведене в специфікації (додаток №1 до договору), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти обєкт лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору.

За змістом п. 1.2 договору строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу складається з періодів (місяців) лізингу згідно з Графіком сплати лізингових платежів (Додаток №2 до Договору) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу (надалі - «Акт приймання-передачі») за формою, встановленою лізингодавцем, та закінчується не раніше 1 (одного) року від дати підписання сторонами Акту приймання-передачі предмету лізингу.

У Специфікації, яка є додатком №1 до договору, сторонами погоджено об`єкт лізингу - Жниварка для збирання кукурудзи CASE IH 4408 у кількості - 1. Без зазначення загальної вартості об`єкта лізингу.

Відповідач передав позивачу об`єкт лізингу відповідно до договору фінансового лізингу № 10989-SME-FL від 09.09.2021, а саме: Жниварка для збирання кукурудзи CASE IH 4408 у кількості - 1, нова, 2021 року виготовлення, серійний номер 786764004, загальною вартістю 1 219 004,16 грн, що підтверджується актом приймання-передачі від 19.10.2021 до договору.

Згідно з п. 5.1 та п. 5.2 договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі відповідно до договору, а також вартість послуг за організацію фінансування, яка зазначається в Додатку №2 до договору, який є його невід`ємною частиною. Лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу, який включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості об`єкта лізингу, а також періодичних лізингових платежів, кожен, яких включає: суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості об`єкта лізингу; винагороду лізингодавця у зв`язку з передачею у лізинг об`єкту лізину (надалі «винагорода»).

Складові лізингових платежів, крім першого періодичного лізингового платежу, їх суми та дати платежів визначені в Графіку згідно з додатком №2 до Договору (п. 5.3. договору).

Додатковою угодою №1 від 19.10.2021 до договору фінансового лізингу № 10989-SME-FL від 09.09.2021 сторони домовились внести зміни в додаток №2 до договору та викласти його в редакції згідно з додатком №1 до цієї додаткової угоди.

У пункті 6.1. договору сторони погодили, що події, перелічені в цьому пункті, вважатимуться випадками невиконання зобов`язань з боку лізингоодержувача, зокрема згідно з пунктом 6.1.1 договору такою подією вважатиметься, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж або інші платежі (частково або в повному обсязі) за договором з дня настання строку платежу згідно з договором.

У пункті 6.2 сторони погодили, що у випадку виникнення будь-якої події невиконання зобов`язань, передбаченої в підпунктах 6.1.1 - 6.1.11 договору, лізингодавець має право на свій власний розсуд:

а) достроково в односторонньому порядку розірвати (відмовитись) від договору та вимагати погашення всієї заборгованості за будь-якими платежами за договором та повернення об`єкту лізингу, а у випадку, передбаченому підпунктом 6.1.1 цього договору, в односторонньому порядку дострокове розірвання (відмова) від договору можливе при умові, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення такої сплати становить більше 60 календарних днів. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло 6 робочих днів з дня, наступного за днем надсилання лізингодавцем відповідного повідомлення на поштову адресу, вказану лізингоодержувачем в цьому договорі або в повідомленні про зміну адреси, та/або адресу електронної пошти, зазначену в статті 15 договору. Сторони домовились, що поштовою адресою визначається адреса місцезнаходження сторони, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

б) застосувати штрафні санкції, передбачені договором;

в) вилучити об`єкт лізингу, у порядку, передбаченому договором та/або законодавством України, в тому числі у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або в інший спосіб зва вибором лізингодавця, який не суперечить чинному законодавству;

г) застосувати інші заходи, не заборонені законодавством України;

д) застосувати заходи, передбачені підпунктами а), б), в) і г) п. 6.2 договору як окремо, так і в сукупності. При цьому, всі раніше сплачені лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають. У випадку, якщо зазначені платежі не покривають заподіяних лізингодавцеві збитків, він має право вимагати відшкодування таких збитків.

Згідно з пунктом 6.3 договору у випадку настання будь-якої події з «події невиконання зобов`язань», зазначених в підпунктах 6.1.1 - 6.1.11 цього договору, лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення провідмову від договору (його розірвання), та/або вилучення об`єкта лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Підтвердженням отримання лізингоодержувачем такого повідомлення про відмову від договору (його розірвання) є повідомлення про вручення цінного листа або відміткою поштової служби про відмову від прийняття цінного листа або закінчення терміну зберігання, або повідомлення про вручення листа службою кур`єрської доставки, або розписка лізингоодержувача (чи уповноваженої лізингоодержувачем особи) на примірнику повідомлення лізингодавця про вручення йому такого повідомлення. Договір вважається розірваним з дати, наведеної в такому повідомленні про відмову від договору (його розірвання) та/ або вилучення об`єкту лізингу.

Направлення повідомлення здійснюється лізингодавцем на адресу, вказану лізингоодержувачем в договорі або в повідомленні про зміну місцезнаходження. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій рахунок, протягом строку, встановленому в повідомленні, повернути об`єкт лізингу лізингодавцю. Незалежно від цього лізингодавець має право самостійно вилучити об`єкт лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації, ремонту тощо) об`єкту лізингу без будь-яких погоджень або дозволів лізингоодержувача або будь-яких інших осіб, з покладенням на лізингоодержувача понесених при цьому витрат.

У випадку вилучення (повернення) об`єкта лізингу в примусовому порядку шляхом звернення з виконавчим документом до органів державної виконавчої служби або до приватного виконавця, об`єкт лізингу під час його вилучення (повернення) перевозиться/ переміщується на територію, якою володіє та/ або користується лізингодавець в місті Києві або в Київській області. Тобто сторони визначають місцем вчинення виконавчих дій місто Київ або Київську область та погоджуються на можливість відкриття виконавчого провадження з вилучення (повернення об`єкта лізингу) в місті Києві або Київській області.

Вилучення об`єкта лізингу, припинення або розірвання договору не звільняє лізингоодержувача від сплати всіх несплачених платежів, передбачених договором, в тому числі несплаченої суми штрафних санкцій і відшкодування заподіяної шкоди. Сторони погодили, що у випадку односторонньої відмови лізингодавця від цього договору (розірвання договору), лізингоодержувач на відповідну вимогу лізингодавця зобовязаний буде протягом строку, встановленому в повідомленні про відмову лізингодавця від договору (розірвання договору) сплатити лізингодавцю всі нараховані та несплачені лізингові платежі, передбачені договором, а також передбачені договором та/або чинним законодавством України штрафні санкції. З моменту прийняття рішення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкта лізингу і направлення відповідного повідомлення лізингоодержувачу, право лізингоодержувача набути право власності на об`єкт лізингу на умовах цього договору припиняється (п. 6.4 договору).

Позивач зазначав, що на підставі зазначених умов договору він здійснював лізингові платежі, крім інших, за спірний період: платіжне доручення №8 від 02.05.2023 на суму 149 450,00 грн, платіжне доручення №634 від 24.05.2023 на суму 150 550,00 грн, платіжне доручення №647 від 21.06.2023 на суму 150 000,00 грн, платіжне доручення №2 від 01.09.2023 року на суму 500 000,00 грн.

Разом з тим, як вбачається з вказаних платіжних інструкцій, призначення платежу зазначено: погашення заборгованості по договорах фінансового лізингу №№ 11144- SME-FL від 20.09.2021, 10785- SME-FL від 25.08.2021, 10898- SME-FL від 09.09.2021 без ПДВ.

Тобто вказані суми сплачувались позивачем відразу за трьома договорами фінансового лізингу як погашення заборгованості, без конкретизації.

Однак відповідач, не попередивши позивача про свій намір розірвати договір в| односторонньому порядку, не виконавши вимог договору, передбачених п. 6.2 договору, також відповідно до п. 6.3. договору не повідомивши про своє рішення щодо вилучення об`єкту лізингу, прибув 13.10.2023 до позивача та вилучив об`єкт лізингу.

Позивачу стало відомо, що 10.10.2023 приватний нотаріус Київського нотаріального округу Леонтьєв Г.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 842 про повернення майна від лізингоодержувача на користь лізингодавця, а саме: Жниварка для збирання кукурудзи CASE IH 4408 у кількості - 1, нова, 2021 року виготовлення, серійний номер 786764004, що був переданий на умовах договору про фінансовий лізинг № 10989-SME-FL від 09.09.2021, за несплачені лізингові платежі та лізингову винагороду в період з 25.04.2023 по 25.06.2023, розмір яких станом на 09.10.2023 складав 70 915,20 грн.

Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до виконання та приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. 12.10.2023 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №73032482.

16.10.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, з якої вбачається, що згідно акта державного виконавця від 13.10.2023 рішення виконано в повному обсязі.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилався на те, що позивач свої зобовязання щодо сплати лізингових платежів не виконував належним чином, у зв`язку із чим станом на 13.09.2023 утворилась заборгованість в сумі 82 605,37 грн, з них 70 915,20 грн прострочення становить більше 60 календарних днів.

14.09.2023 відповідач надіслав позивачу повідомлення від 13.09.2023 вих. №559/09/123-ю, відповідно до якої відповідач повідомив позивача про наявність заборгованості у розмірі 82 605,37 грн та те, що договір фінансового лізингу № 10989-SME-FL від 09.09.2021 вважається розірваним. Також вимагав протягом 10 робочих днів з дня припинення (розірвання) цього договору повернути об`єкт лізингу лізингодавцю за адресою: 08130, Київська область, Бучанський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Озерна, 5.

Повідомлення відповідача від 13.09.2023 вих. №559/09/123-ю отримано позивачем 19.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 738) та описом вкладення у цінний лист, а також квитанцією АТ «Укрпошта» 738).

Позивачем вказана обставина не спростована.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусу та його форма врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).

Правовідносини, що виникли між сторонами в справі є правовідносинами фінансового лізингу, що врегульовані положенням параграфу 6 Лізинг глави 58 Цивільного кодексу України та положеннями спеціального Закону України «Про фінансовий лізинг».

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписами частин другої та третьої статі 806 Цивільного кодексу України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець - юридична особа, яка набула у встановленому законом порядку право надавати послуги з фінансового лізингу і на підставі договору фінансового лізингу передає лізингоодержувачу у володіння та користування об`єкт фінансового лізингу; лізингоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування.

За статтею 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» обов`язками лізингодавця є: у передбачені договором фінансового лізингу строки передати лізингоодержувачу об`єкт фінансового лізингу у стані, що відповідає призначенню такого об`єкта та умовам договору фінансового лізингу; попередити лізингоодержувача про всі права третіх осіб на об`єкт фінансового лізингу, всі відомі йому особливі властивості та недоліки об`єкта фінансового лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого об`єкта фінансового лізингу під час володіння та/або користування ним; відповідно до умов договору фінансового лізингу своєчасно та в повному обсязі виконувати передбачені таким договором зобов`язання щодо утримання об`єкта фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення об`єкта фінансового лізингу, що здійснені за письмовою згодою лізингодавця та не можуть бути відокремлені від об`єкта фінансового лізингу без заподіяння йому шкоди, на утримання такого об`єкта або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу; прийняти об`єкт фінансового лізингу у разі розірвання договору фінансового лізингу або в разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу надавалося право володіння та користування об`єктом фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу.

Пунктами 3, 7 частини другої статті 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» до складу лізингових платежів включаються: сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У пункті 6.1. договору сторони погодили, що події, перелічені в цьому пункті, вважатимуться випадками невиконання зобов`язань з боку лізингоодержувача, зокрема згідно з пунктом 6.1.1 договору такою подією вважатиметься, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж або інші платежі (частково або в повному обсязі) за договором з дня настання строку платежу згідно з договором.

У пункті 6.2 сторони погодили, що у випадку виникнення будь-якої події невиконання зобов`язань, передбаченої в підпунктах 6.1.1 - 6.1.11 договору, лізингодавець має право на свій власний розсуд:

а) достроково в односторонньому порядку розірвати (відмовитись) від договору та вимагати погашення всієї заборгованості за будь-якими платежами за договором та повернення об`єкту лізингу, а у випадку, передбаченому підпунктом 6.1.1 цього договору, в односторонньому порядку дострокове розірвання (відмова) від договору можливе при умові, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення такої сплати становить більше 60 календарних днів. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло 6 робочих днів з дня, наступного за днем надсилання лізингодавцем відповідного повідомлення на поштову адресу, вказану лізингоодержувачем в цьому договорі або в повідомленні про зміну адреси, та/або адресу електронної пошти, зазначену в статті 15 договору. Сторони домовились, що поштовою адресою визначається адреса місцезнаходження сторони, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

б) застосувати штрафні санкції, передбачені договором;

в) вилучити об`єкт лізингу, у порядку, передбаченому договором та/або законодавством України, в тому числі у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або в інший спосіб зва вибором лізингодавця, який не суперечить чинному законодавству;

г) застосувати інші заходи, не заборонені законодавством України;

д) застосувати заходи, передбачені підпунктами а), б), в) і г) п. 6.2 договору як окремо, так і в сукупності. При цьому, всі раніше сплачені лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають. У випадку, якщо зазначені платежі не покривають заподіяних лізингодавцеві збитків, він має право вимагати відшкодування таких збитків.

Згідно з пунктом 6.3 договору у випадку настання будь-якої події з «події невиконання зобов`язань», зазначених в підпунктах 6.1.1 - 6.1.11 цього договору, лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення провідмову від договору (його розірвання), та/або вилучення об`єкта лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Підтвердженням отримання лізингоодержувачем такого повідомлення про відмову від договору (його розірвання) є повідомлення про вручення цінного листа або відміткою поштової служби про відмову від прийняття цінного листа або закінчення терміну зберігання, або повідомлення про вручення листа службою кур`єрської доставки, або розписка лізингоодержувача (чи уповноваженої лізингоодержувачем особи) на примірнику повідомлення лізингодавця про вручення йому такого повідомлення. Договір вважається розірваним з дати, наведеної в такому повідомленні про відмову від договору (його розірвання) та/ або вилучення об`єкту лізингу.

Направлення повідомлення здійснюється лізингодавцем на адресу, вказану лізингоодержувачем в договорі або в повідомленні про зміну місцезнаходження. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій рахунок, протягом строку, встановленому в повідомленні, повернути об`єкт лізингу лізингодавцю. Незалежно від цього лізингодавець має право самостійно вилучити об`єкт лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації, ремонту тощо) об`єкту лізингу без будь-яких погоджень або дозволів лізингоодержувача або будь-яких інших осіб, з покладенням на лізингоодержувача понесених при цьому витрат.

У випадку вилучення (повернення) об`єкта лізингу в примусовому порядку шляхом звернення з виконавчим документом до органів державної виконавчої служби або до приватного виконавця, об`єкт лізингу під час його вилучення (повернення) перевозиться/ переміщується на територію, якою володіє та/ або користується лізингодавець в місті Києві або в Київській області. Тобто сторони визначають місцем вчинення виконавчих дій місто Київ або Київську область та погоджуються на можливість відкриття виконавчого провадження з вилучення (повернення об`єкта лізингу) в місті Києві або Київській області.

Вилучення об`єкта лізингу, припинення або розірвання договору не звільняє лізингоодержувача від сплати всіх несплачених платежів, передбачених договором, в тому числі несплаченої суми штрафних санкцій і відшкодування заподіяної шкоди. Сторони погодили, що у випадку односторонньої відмови лізингодавця від цього договору (розірвання договору), лізингоодержувач на відповідну вимогу лізингодавця зобов`язаний буде протягом строку, встановленому в повідомленні про відмову лізингодавця від договору (розірвання договору) сплатити лізингодавцю всі нараховані та несплачені лізингові платежі, передбачені договором, а також передбачені договором та/або чинним законодавством України штрафні санкції. З моменту прийняття рішення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкта лізингу і направлення відповідного повідомлення лізингоодержувачу, право лізингоодержувача набути право власності на об`єкт лізингу на умовах цього договору припиняється (п. 6.4 договору).

Згідно з частиною 4 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса:

1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів;

2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом.

Повернення предмета договору фінансового лізингу за виконавчим написом нотаріуса здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Вчинення виконавчого напису про повернення предмета договору фінансового лізингу на договорах фінансового лізингу здійснюється нотаріусом, за умови надання документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

За положеннями частини 5 статті 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається.

14.09.2023 відповідач надіслав позивачу повідомлення від 13.09.2023 вих. №559/09/123-ю, відповідно до якої відповідач повідомив позивача про наявність заборгованості у розмірі 82 605,37 грн та те, що договір фінансового лізингу № 10989-SME-FL від 09.09.2021 вважається розірваним. Також вимагав протягом 10 робочих днів з дня припинення (розірвання) цього договору повернути об`єкт лізингу лізингодавцю за адресою: 08130, Київська область, Бучанський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Озерна, 5.

Повідомлення відповідача від 13.09.2023 вих. №559/09/123-ю отримано позивачем 19.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 738) та описом вкладення у цінний лист, а також квитанцією АТ «Укрпошта» 738).

Позивачем вказана обставина не спростована.

Проте відповіді на нього чи будь-яких заперечень матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Положеннями п. п. 3, 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України закріплено принципи свободи договору, справедливості, добросовісності та розумності.

Зміст принципу справедливості, добросовісності і розумності полягає в тому, що норми законів, умови договорів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають відповідати загальновизнаним вимогами цивільного обороту, вимогам справедливості, добросовісності та розумності, що практично виражається у встановленні нормами цивільного законодавства рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб.

Суд звертає увагу, що кожна сторона у відповідних правовідносинах має поводити себе добросовісно, обачливо й розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію, що випливає зі ст.3 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово посилався на принцип римського права venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), який базується ще на римській максимі "ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці" (постанови Верховного Суду у справах №910/19179/17, №914/2622/16, №914/3593/15, №237/142/16-ц, №911/205/18).

Відповідно до п.7. ч.2 статті 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний: у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про фінансовий лізинг» у разі повернення лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу, у тому числі з підстав розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках, визначених договором фінансового лізингу та цим Законом, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт фінансового лізингу лізингодавцю у стані, в якому такий об`єкт було отримано від нього, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Отже, нормами Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено право лізингодавця відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; достроково розірвати договір та повернути майно - предмет лізингу в безспірному порядку за виконавчим написом, а також стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість, які він може реалізувати за своїм вибором.

З огляду на вказане вище у сукупності відповідач, враховуючи вищевказані вимоги Закону України «Про фінансовий лізинг» та умови договору лізингу, мав право на одностороннє розірвання договору лізингу.

Також на підставі зазначених вище положень договору лізингу відповідач звернувся до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису на вилучення та повернення відповідачу предмета лізингу.

10.10.2023 приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис нотаріуса №842 (далі - виконавчий напис) для повернення предмету лізингу за договором через несплату позивачем на користь відповідача лізингових платежів та штрафів, що станом на 09.10.2023 складало 70 915,20 грн.

Разом з тим, при вирішені питання щодо задоволення вимог лізингодавця у безспірному порядку, необхідно перш за все розрізняти, які саме вимоги були задоволені лізингодавцем у безспірному порядку, повернення предмету лізингу чи стягнення простроченої суми лізингових платежів.

При цьому, законодавство України не ставить в залежність безспірне право на повернення предмету лізингу з оскарженням чи невизнанням лізингодержувачем суми боргу за договором лізингу, а передбачає лише встановлення факту наявності цього боргу (незалежно від суми) протягом понад 60 днів.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення виконавчих написів регулюється Законом України «Про нотаріат».

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з пунктом 8 «Повернення об`єкта лізингу» постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Постанова № 1172) для одержання виконавчого напису за договорами лізингу, що передбачають у безспірному порядку повернення об`єкта лізингу, подаються:

а) оригінал договору лізингу;

б) засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені документі і були подані приватному нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису.

Копії відповідних рахунків на оплату лізингових платежів були долучені до матеріалів справи, а також були направлені позивачу разом із повідомленням.

Судом враховано, що позивач жодним чином не спростовував факт наявності у нього заборгованості за договором лізингу по сплаті вищевказаних лізингових платежів за цими рахунками. Жодних доказів на підтвердження факту погашення цієї заборгованості матеріали справи не містять.

Частиною 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису про повернення предмету лізингу за договором лізингу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Надані відповідачем докази у своїй сукупності, з урахуванням положення статті 79 ГПК України, є належними доказами дотримання приватним нотаріусом та відповідачем вимог законодавства України та умов договору лізингу щодо повернення предмета лізингу у безспірному порядку за виконавчим написом нотаріуса.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище у сукупності, підстави для задоволення позову відсутні.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 06.05.2024

Суддя Владислав ДЕМИДОВ