ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2024 р. Справа№ 910/14541/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Мальченко А.О.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агропродопт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2024

у справі № 910/14541/23 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Переселенське-К"

до Приватного підприємства "Агропродопт"

про стягнення 495 320,00 грн

за участю представників:

від позивача: Селемонка Г.М.

від відповідача: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

ПСП "Переселенське-К" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПП "Агропродопт" про стягнення 495 320,00 грн заборгованості за договором про надання послуг від 13.08.2021.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі № 910/14541/23 провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 64 800,00 грн закрито; решту позовних вимог задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 334 726,67 грн заборгованості, 4 066,78 грн витрат на правничу допомогу та 5 020,90 грн судового збору; у іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПП "Агропродопт", звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

За твердженням скаржника, обумовлений п. 3.2 договору строк оплати не наступив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/14541/23, справу призначено до розгляду на 07.05.2024.

17.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому позивач вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі № 910/14541/23 залишити без змін.

В судове засідання представники відповідача не з`явились, хоч учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим розгляд справи за відсутності представників відповідача за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, доводячи її безпідставність.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, протягом серпня 2021 року - квітня 2023 року позивач надав відповідачу послуги з прийняття вагонів на під`їзній колії та відвантаження зерна на загальну суму 817 320,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання робіт № 13 від 13.08.2021 на суму 4 000,00 грн; № 14 від 13.08.2021 на суму 40 000,00 грн; № 19 від 31.12.2021 на суму 28 000,00 грн; № 8 від 15.12.2022 на суму 179 560,00 грн; № 2 від 06.02.2023 на суму 179 480,00 грн; № 3 від 06.03.2023 на суму 179 760,00 грн; № 4 від 10.03.2023 на суму 206 520,00 грн.

Проте, відповідач свої зобов`язання з оплати наданих послуг за період з серпня 2021 року по квітень 2023 року виконав неналежним чином, частково сплатив їх вартість на суму 322 000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями/інструкціями № 1942 від 27.08.2021 на суму 20 000,00 грн; № 65 від 05.10.2021 на суму 4 000,00 грн; № 66 від 05.10.2021 на суму 20 000,00 грн; № 80 від 01.12.2022 на суму 28 000,00 грн; № 807 від 19.01.2023 на суму 100 000,00 грн; № 806 від 19.01.2023 на суму 50 000,00 грн; № 862 від 07.03.2023 на суму 100 000,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позивач направляв на адресу відповідача претензії, в яких просив в 7-ми денний строк з дня їх отримання сплатити існуючу заборгованість. Однак відповідач вимоги позивача залишив без задоволення.

Під час розгляду справи судом першої інстанції також встановлено, що відповідачем була сплачена частина заборгованості: в сумі 95 793,33 грн до відкриття провадження за платіжними інструкціями № 181 від 29.09.2023 на суму 29 560,00 грн та № 219 від 06.10.2023 на суму 66 233,33 грн, а частина боргу в сумі 64 800,00 грн сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі за платіжними інструкціями № 227 від 11.11.2023 на суму 15 000,00 грн та № 258 від 31.10.2023 на суму 48 800,00 грн.

Залишок непогашеної відповідачем заборгованості з оплати наданих послуг за договором на час винесення рішення судом першої інстанції склав 334 726,67 грн.

В актах та платіжних дорученнях/інструкціях міститься посилання на договір про надання послуг № 20210813 від 13.08.2021, проте, як пояснює позивач, письмовий договір між сторонами у вигляді окремого документа не укладався. Відповідач належними доказами зазначеного твердженням позивача не спростував.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доводи скаржника про те, що обумовлений договором строк оплати не наступив матеріалами справи не підтверджуються.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем не надано суду доказів погодження сторонами умов, на які містяться посилання в апеляційній скарзі.

Таким чином, скаржником в суді апеляційної інстанції належними та допустимими доказами не спростовано висновку місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення 334 726,67 грн заборгованості за надані позивачем послуги з прийняття вагонів на під`їзній колії та відвантаження зерна.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

З метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом, та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, місцевий господарський суд визнав за доцільне зменшити розмір заявлених судових витрат ПСП "Переселенське-К" на професійну правничу допомогу та встановити їх в сумі 6 000,00 грн.

Водночас, у зв`язку із частковим задоволенням позову місцевий господарський суд встановив, що судовий збір складає 5 020,90 грн, а витрати на правничу допомогу - 4 066,78 грн.

Скаржник в суді апеляційної інстанції обґрунтованість, співмірність та реальність витрат позивача на правничу допомогу не спростував.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог та часткового відшкодування судових витрат відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агропродопт" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі № 910/14541/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі № 910/14541/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14541/23 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді А.О. Мальченко

І.М. Скрипка