ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09 травня 2024 року Справа № 903/409/24

Суддя Господарського суду Волинської області Гарбар І.О., вивчивши заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження по справі №903/409/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Волинська облспоживспілка до ОСОБА_1 про стягнення 51744,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю Волинська облспоживспілка сформував в системі Електронний суд позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення 51744,00 грн неустойки за період з 01.01.2023 по 30.11.2023 згідно ч.2 ст.785 ЦК України за невиконання зобов`язання щодо звільнення та повернення позивачу торговельного місця.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язання щодо звільнення та повернення позивачу торговельного місця, яке було орендоване згідно договору оренди №1/292/2022 торговельного місця від 01.01.2022.

Розгляд справи просить проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 30.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачка ухвалу суду від 30.04.2024 отримала 03.05.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №519.

Строк для подання відзиву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до 20.05.2024.

09.05.2024 ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить суд справу Господарського суду Волинської області №903/409/24 розглядати за правилами загального позовного провадження, оскільки позов остання не визнавала та не визнає, в суді загальної юрисдикції - Луцький міськрайонний суд Волинської області подавала, крім відзиву на позовну заяву, 3 письмові пояснення, в яких заперечувала проти позову, зазначивши про непорушення права на судовий захист ТзОВ «Волинська облспоживспілка». Факт реорганізації Волинської обласної спілки споживчих товариств (ідентифікаційний код 38741013) внаслідок її перетворення, яка 12.01.2022 придбала земельну ділянку комунальної власності заг.пл.3,4982 га. кадастровий номер :22:065:0064, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - (для обслуговування ринку «Завокзальний») на АДРЕСА_1 , після укладення договору № 1/292/2022 від 01.01.2022 оренди частини земельної ділянки, на якій розміщена її приватна власність - мала архітектурна форма (МАФ) за № 292 заг. пл. 14, 7 кв.м, не є безспірним доказом правонаступництва ТзОВ «Волинська облспоживспілка» (ідентифікаційний код 01743401), на що покликається позивач у позовній заяві, це є дві різні юридичні особи, про що свідчать два різні ідентифікаційні коди, наявність неприпиненої юридичної особи Волинської обласної спілки споживчих товариств у ЄДР і неперебування її навіть у стані припинення (копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань заснованої 29.05.2013 Волинської обласної спілки споживчих товариств (ідентифікаційний код 38741013).

Вважає, що право створеного 26.05.2022 ТзОВ «Волинська облспоживспілка» (ідентифікаційний код 01743401) не порушено та не підлягає захисту в судовому порядку.

Реорганізація юридичної особи внаслідок перетворення юридичної особи не являє собою зміну найменування юридичної особи.

Доводить, що за наявності неприпиненої юридичної особи Волинської обласної спілки споживчих товариств у ЄДР і неперебування її навіть у стані припинення, відсутності передавального акта, затвердженого загальними зборами споживчого товариства, правонаступництво вищеназваних юридичних осіб не підтверджено. З огляду на обсяг і характер доказів у даній справі останню слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

Статтею 247 ГПК України передбачено два можливих випадки розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

За змістом ч. 2 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому ч. 2 ст. 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Положення ч. 1 ст. 247, ч. 1, 7 ст. 250 ГПК України слід розуміти так, що малозначна справа розглядається виключно за правилами спрощеного позовного провадження та не може бути розглянута за правилами загального позовного провадження навіть з урахуванням критеріїв, установлених ч. 3 ст. 247 ГПК України.

Малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частина 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України передбачено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Предметом розгляду даної справи є стягнення грошової суми в розмірі 51744,00 грн., яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на користь одного позивача. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, які сторони не позбавлені можливості подати через відділ діловодства суду у письмовій формі.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Розгляд справи в порядку загального позовного провадження призведе лише до безпідставного затягування розгляду справи.

Враховуючи обставини справи та характер спірних правовідносин, суд вважає, що дана справа у розумінні ГПК України є справою незначної складності, яка має бути розглянута без проведення судового засідання.

Зазначаючи про необхідність розгляду справи у судовому засіданні з за правилами загального позовного провадження, відповідачка у заяві не зазначила, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Крім того, відповідачка не пояснила, у чому полягає складність предмету доказування.

З огляду на викладене, враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі, розумні строки розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідачки про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Судом враховано, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не позбавляє права сторін на подання доказів та пояснень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 169, 234, 247, 250 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 09.05.2024. Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Гарбар