ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" травня 2024 р. Справа № 924/1351/20 (924/373/24)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , м. Хмельницький

до Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", м. Хмельницький

Публічного акціонерного товариства „Проскурів", м. Хмельницький

Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, АДРЕСА_1

Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, АДРЕСА_1

про - визнання недійсним договору безоплатного користування (позички) майна від 01.08.2019 та додаткової угоди від 22.08.2019 до договору безоплатного користування (позички) майна від 01.08.2019, укладених між Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів" та Публічним акціонерним товариством „Проскурів";

- усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні приміщенням, а саме нежитловим приміщенням загальною площею 670,7 кв.м. (РНОНМ ) та нежитловим приміщенням загальною площею 714,2 кв.м. (РНОНМ ), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,2 га з кадастровим номером :28:001:0634 шляхом звільнення Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів" нежитлового приміщення загальною площею 670,7 кв.м. та нежитлового приміщення загальною площею 714,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,2 га з кадастровим номером :28:001:0634, передання вказаних нежитлових приміщень за актом приймання-передачі ОСОБА_1 ;

- визнання недійсним договору безоплатного користування (позички) майна від 03.03.2022, укладеного між Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів" та військовою частиною НОМЕР_2 та додаткової угоди від 15.12.2022 до договору безоплатного користування (позички) майна від 01.08.2019, укладеної між Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів", військовою частиною НОМЕР_1 та військовою частиною НОМЕР_2 ;

- усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні приміщеннями, а саме нежитловим приміщенням загальною площею 670,7 кв.м. (РНОНМ ) та нежитловим приміщенням загальною площею 714,2 кв. (РНОНМ ), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,2 га з кадастровим номером :28:001:0634 шляхом звільнення військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України нежитлового приміщення загальною площею 670,7 кв.м. та нежитлового приміщення загальною площею 714,2 кв., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,2 га з кадастровим номером :28:001:0634, передання вказаних нежитлових приміщень за актом приймання-передачі ОСОБА_1

в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів"

ВСТАНОВИВ:

10.04.2024 року до Господарського суду Хмельницької області через систему „Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 , м. Хмельницький до Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", м. Хмельницький, Публічного акціонерного товариства „Проскурів", м. Хмельницький, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, АДРЕСА_1 , Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, АДРЕСА_1 про визнання недійсними договорів та усунення перешкод в користуванні майном.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.04.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Танасюк О.Є. на підставі п. 6.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Хмельницької області.

Листом від 11.04.2024 за підписом в.о. керівника господарського суду області було повідомлено адвоката позивача про відкладення розгляду питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 у зв`язку з відпусткою судді Танасюк О.Є.

Ухвалою суду від 22.04.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків до 02.05.2024 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення даної ухвали, а саме: підтвердити наявність у відповідачів - Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України статусу юридичних осіб та їх місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); повідомити джерело отримання інформації щодо місцезнаходження даних відповідачів; надати докази відправлення копії позовної заяви з додатками за встановленими адресами Військовій частині НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 ; надати достовірну інформацію щодо наявності електронного кабінету у Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 ; зазначити у позовній заяві інформацію про кредиторів станом на момент подання позову.

01.05.2024 до суду через систему „Електронний суд" надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій, зокрема, повідомлено, що військові частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 мають статус юридичних осіб; інформація щодо місцезнаходження військових частин є інформацією з обмеженим доступом, тому позовна заява надсилалася на адресу Міністерства оборони України: 03168, Київ, Повітрофлотський проспект, та звертає увагу суду, що останнє в подальшому надсилає за належністю всі документи, при цьому правового підтвердження зазначеному не надає. Також позивачем подано позовну заяву в новій редакції.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позовна вимога про визнання недійсним договору безоплатного користування (позички) майна від 01.08.2019 та додаткової угоди від 22.08.2019 до договору безоплатного користування (позички) майна від 01.08.2019 пред`явлена до КП „Агрофірма „Проскурів" та ПАТ „Проскурів"; позовна вимога про усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні приміщенням шляхом їх звільнення та передання за актом приймання-передачі пред`явлена до КП „Агрофірма „Проскурів"; позовна вимога про визнання недійсним договору безоплатного користування (позички) майна від 03.03.2022 та додаткової угоди від 15.12.2022 до договору безоплатного користування (позички) майна від 01.08.2019 пред`явлена до КП „Агрофірма „Проскурів", військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 ; позовна вимога про усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні приміщеннями, передання їх за актом приймання-передачі пред`явлена до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Даний позов подано в межах справи №924/1351/20 про банкрутство КП „Агрофірма „Проскурів".

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20.01.2021р. відкрито провадження у справі про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", введено процедуру розпорядження майном. Ухвалою суду від 26.10.2022 припинено процедуру розпорядження майном боржника; затверджено план санації КП „Агрофірма „Проскурів"; введено процедуру санації Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів".

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною ч. 1 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Тобто, процесуальним законом встановлено імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими та іншими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких вимог.

Визначені ч. 2 ст. 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами Господарського процесуального кодексу України. Судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяв, скарг, клопотань, поданих в межах основного провадження у справі про банкрутство, розглядаються судом без застосування усіх стадій судового розгляду, притаманних виключно розгляду справ позовного провадження.

Отже, розгляд усіх спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), постановах Верховного Суду від 30.01.2020р. у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19).

Також, системний аналіз змісту приписів ст. 7 КУзПБ у сукупності із зазначеними нормами ГПК щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) приводить до висновку, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство майнових спорів, стороною яких є боржник, є універсальним та не містить виключень залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).

У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі № 289/233/18, від 19.06.2019 у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, розгляд усіх спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 КУзПБ має здійснюватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

Отже, вимоги, які пред`явлені до КП „Агрофірма „Проскурів" підлягають розгляду в межах справи №924/1351/20 про банкрутство КП „Агрофірма „Проскурів".

Як вбачається із поданої позовної заяви, одна з позовних вимог - усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні приміщеннями, передання їх за актом приймання-передачі пред`явлена до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України. Усуваючи недоліки позовної заяви з частині зазначення місцезнаходження військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 Міністерства оборони України, позивачка не надала відповідну інформацію та зазначила, що військові частини не реєструються в ЄДР, оскільки відомості про такі становлять державну таємницю. Також вказує, що встановлення місцезнаходження військових частин входить до предмета доказування у справі №924/1351/20 (924/373/24).

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 Господарського кодексу України).

Параграфом 3 глави 2 Господарського процесуального кодексу України урегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

Зі змісту частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України випливає, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пунктом 5 ст. 30 ГПК України передбачено, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

У поданому позові позивач об`єднав позовні вимоги, пред`явлені до боржника КП „Агрофірма „Проскурів" та до військових частин Міністерства оборони України.

При цьому, позов, пред`явлений до військових частин Міністерства оборони України не може розглядатися в межах справи №924/1351/20 про банкрутство КП „Агрофірма „Проскурів". Зокрема, у випадку якщо матеріали позову містять державну таємницю, як зазначає позивач, такий позов відноситься до виключної підсудності Господарського суду міста Києва.

З огляду на зазначене, позивачем у позові порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. (Постанова Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №914/2191/18.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За замістом ч. 1 ст. 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у ч. 1 ст. 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах 4, 5 вказаної статті.

Згідно з ч. 4 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 5 ст. 173 ГПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Таким чином, до заявлених позовних вимог відсутні підстави застосовувати положення ст. 173 ГПК України.

Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 15.03.20241 у справі №910/16077/20, від 15.03.2024 у справі №910/8853/23.

З огляду на зазначене, вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після її підписання - 06.05.2024 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 2 прим.: 1 - до справи,

2 - представнику ОСОБА_1 адвокату Керницькій О.В. - надісл. до ел.кабінету.