ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2024 р. м. Львів Справа №914/2989/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів В.М. Гриців

О.В. Зварич

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України від імені якого діє філія Радехівське лісомисливське господарство ДСГП Ліси України, б/н 02.02.2024 (вх № 01-05/517/24 від 19.02.2024)

на рішення Господарського суду Львівської області від 25 січня 2024 року (суддя Стороженко О.Ф., повний текст рішення складено та підписано 30.01.2024 м. Львів)

у справі №914/2989/23

за позовом Керівника Червоноградської окружної прокуратури, м.Червоноград, Львівська область, в інтересах держави, в особі Радехівської міської ради Львівської області, м.Радехів, Львівська область.

до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України від імені якого діє Філія Радехівське лісомисливське господарство ДСГП Ліси України, м.Радехів, Львівська область.

третя особа, що не заявляє самостійних вимог стосовно предмету спору на стороні позивача Державна екологічна інспекція у Львівській області, м. Львів.

про стягнення шкоди у сумі 69 977,97грн.

ВСТАНОВИВ:

06.10.2023 року Керівник Червоноградської окружної прокуратури Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Радехівської міської ради Львівської області з позовом до ДП Ліси України в особі філії Радехівське лісомисливське господарство, третя особа Державна екологічна інспекція у Львівській області про відшкодування збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 69977,97 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок незаконної рубки, невстановленими особами, державі заподіяно шкоду в розмірі 69977,97 грн. Оскільки не встановлено осіб, які здійснили незаконну рубку, тому відшкодувати шкоду повинен постійний лісокористувач.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.01.2024 року у справі №914/2989/23 задоволено позовні вимоги; стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України від імені якого діє Філія Радехівське лісомисливське господарство ДСГП «Ліси України» на користь Радехівської міської ради Львівської області шкоду в сумі 69 977,97 грн., завдану порушенням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від імені якого діє філія «Радехівське лісомисливське господарство» ДСГП «Ліси України» на користь Львівської обласної прокуратури витрати на судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Дане рішення суду мотивоване тим, що відповідач, як постійний лісокористувач, допустив протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду, чим заподіяв державі шкоду в розмірі 69977,97 грн. Відповідач, не спростував позовних вимог належними, достовірними, допустимими та вірогідними доказами, оскільки зобов`язаний був забезпечити збереження лісу від незаконних рубок, а не виявити та повідомити про таке порушення вимог природоохоронного законодавства. Суд вказав, що відповідач, самостійно встановивши факт порушення вимог природоохоронного законодавства та розрахувавши шкоду, у відзиві намагається спростувати шкоду з формальних підстав, що вказує на недобросовісний характер його дій.

Відповідач ДСГП «»Ліси України» в особі філії «Радехівське лісомисливське господарство», не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що таке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним не дослідженням м матеріалів та обставин справи.

Скаржник вказує, що наявні в матеріалах справи докази не є достатніми та належними для підтвердження факту вини відповідача у неналежному виконанні свої зобов`язань по охороні лісового фонду від незаконних рубок. Оформлений, за результатами огляду місцевості протокол (довідка), не може замінити акт посадової особи органу контролю державного нагляду, складений за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено факт правопорушення. Стверджує, що зазначені в позовній заяві правові позиції Верховного Суду не є ревалентними спірним правовідносинам і не можуть враховуватись при розгляді даної справи. Звертає увагу на те, що прокурор в позовній заяві зазначив, що особу, яка здійснила спірну незаконну порубку дерев не встановлено, тому збитки, завдані інтересам держави мають бути відшкодовані постійним лісокористувачем філією Радехівське ЛМГ. При цьому, положення ст. 1166 ЦК України застосовуються відносно особи, яка завдала шкоду. В даному випадку шкоду завдала невстановлена особа, а не відповідач. Суд першої інстанції не встановив жодного конкретного заходу, який повинна була вжити філія Радехівське ЛМГ, але не вжила. Також суд не вказав, у чому полягає порушення правил лісокористування з боку Підприємства. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 25 січня 2024 року у справі №914/2989/23, прийняти нове рішення, яким у повному обсязі відмовити в задоволенні позовних вимог.

Львівська обласна прокуратура у відзиві на апеляційну скаргу, б/н від 18.03.2024 (вх. № апеляційного суду 01-04/1912/24 від 19.03.2024) заперечує доводи скаржника, вказуючи, що такий в апеляційній скарзі не навів жодного доводу та факту, в чому саме на його думку полягає незаконність оскарженого рішення суду першої інстанції. Зазначає, що обов`язок, щодо забезпечення охорони лісу покладено саме на ДП Радехівське лісомисливське господарство, правонаступником якого є ДП Ліси України, яке відповідає за невиконання або неналежне виконання такого обов`язку. У даному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення відповідача. Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 25.01.2024 року у справі №914/2984/23, апеляційну скаргу ДП Ліси України в особі філії Радехівське лісомисливське господарство без задоволення.

12.03.2024 в канцелярію суду через систему електронний суд від представника скаржника поступили письмові пояснення, де вказує, що позовні вимоги ґрунтуються виключно на підставі протоколу огляду місця події. Однак, при цьому зауважує, що в такому відсутній детальний опис виявленого порушення , не зазначено їх розмір та якими приладом здійснено їх заміри , відсутні посилання на нормативно-правові акти , якими керувались при складанні, а також не встановлено винних осіб та дій чи бездіяльності відповідача, які б виразилися у неналежному здійснені заходів з охорони та збереження лісу у формі бездіяльності та призвели до заподіяння шкоди. Також, звертає увагу на те, що в розрахунку завданої шкоди відсутня інформація яким вимірювальним приладом здійснювався замір діаметрів пнів та чи проходив даний прилад сертифікацію відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». При цьому робить висновок, що виявлення факту незаконної порубки незначної кількості дерев, свідчить про неналежне виконання державною лісовою охороною своїх посадових обов`язків, щодо запобіганню, виявленню та фіксації незаконних рубок, в обґрунтування чого посилається на постанову Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №906/366/20. Також вказує, що матеріалами справи не підтверджується причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданням шкоди, що є обов`язковою умовою для стягнення позадоговірної шкоди, відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України та ст. 105 Лісового кодексу України, докази які наявні у матеріалах справи є достатніми для правильного встановлення і розрахунку, а відтак вважає, що позовні вимоги є такими , що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 року (головуючий-суддя, Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України від імені якого діє філія Радехівське лісомисливське господарство ДСГП Ліси України , б/н 02.02.2024 (вх № 01-05/517/24 від 19.02.2024) на рішення Господарського суду Львівської області від 25 січня 2024 року у справі №914/2989/23 та ухвалено здійснювати розгляд такої у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З`ясовуючи обставини стосовно ознайомлення учасників справи з порядком розгляду даної справи, суд встановив таке.

08.03.2024 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 року про розгляд справи №914/2989/23 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи доставлено до електронних кабінетів прокурора, позивачів та відповідача.

На час винесення даної постанови від учасників справи не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги ДП Ліси України в особі філії Радехівське лісомисливське господарство на судове рішення у справі №914/2989/23, яке є предметом оскарження.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані у справі докази, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 25 січня 2024 року у справі №914/2989/23 нормам матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Обставини справи.

03.02.2020 уповноваженими особами Державного підприємства Радехівське лісомисливське господарство (яке, відповідно до наказу Державного агенства лісових ресурсів України №973 від 04.11.2021, є правовим попередником відповідача і яке реорганізовано, шляхом приєднання до Державного спеціального господарського підприємства Ліси України та на основі якого створено Філію Радехівське лісомисливське господарство) здійснено огляд Бабичівського лісництва у кварталі 48, виділ 46 та виявлено незаконну рубку трьох дерев породи дуб (діаметрами: 82,72 та 69см), про що складено відповідний акт огляду від 03.02.2020.

Зазначений факт незаконної рубки трьох дубів підтверджено також протоколом огляду місця події від 04.02.2020, складеним слідчим СВ Радехівського відділення поліції.

Як вказує позивач, відповідно до даних, зазначених у листі відповідача від 05.09.2022, матеріали стосовно незаконної рубки дерев у 2020 році передано в Національну поліцію для розслідування.

Бабичівське лісництво (квартали 1-61, 65-70) перебуває у постійному користуванні відповідача і розміщене на території Радехівської міської ради.

Відповідно до листа відповідача від 08.05.2023, земельна ділянка є державною власністю і відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення для ведення лісового господарства.

Право постійного користування земельною ділянкою відповідача зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В позовній заяві прокурор зазначає, що Червоноградською окружною прокуратурою Львівської області у ході реалізації представницьких повноважень опрацьовано матеріали кримінального провадження №0000025 від 04.02.2020 за ч. 1 ст. 246 КК України за фактом незаконної порубки лісу невстановленими особами в кварталі 48 виділі 46 Бабичівського лісництва ДП «Радехівське лісомисливське господарство у загальній кількості 3 дерев породи дуб.

Сума шкоди у розмірі 69977,97 грн. підтверджується розрахунком розміру шкоди незаконним вирубуванням сухостійних дерев в ДП Радехівське лісомисливське господарство відповідно до постанови КМУ №665 від 23.07.2008 в кварталі 48 виділ 46 Бабичівського лісництва.

Водночас прокурор у кримінальному провадженні №0000025 від 04.02.2020 залучив Державну екологічну інспекцію у Львівській області для нарахування шкоди, завданої незаконною рубкою дерев у кварталі №48, виділі 46 Бабичівського лісництва ДП Радехівське лісомисливське господарство.

На запит прокурора за №14.58/03-22-1976вих-23 від 28.04.2023 Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу, внаслідок незаконної рубки дерев породи дуб в кварталі №48 виділ №46 Бабичівського лісництва ДП «Радехівське ЛМГ», відповідно до додатку №1 до постанови КМУ України від 23.07.2008 №665 Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», згідно якого сума збитків, завданих незаконною рубкою 13 дерев становить 69 977,97 грн. (а.с.30-31).

Прокурор вказав, що особу, яка здійснила незаконну рубку дерев у ході досудового розслідування кримінального правопорушення не встановлено.

В листі №№14.58/03-22-3823вих-23 від 21.08.2023 року, адресованого Радехівській міській раді Червоноградського району прокурор просив повідомити чи звертались та чи планують звертатись до суду з позовом до ДП Ліси України в особі філії Радехівське лісомисливське господарство про стягнення 69977,97 грн. шкоди (а.с.39-40).

В листі від 24.08.2023 №1981 Радехівська міська рада повідомила прокуратуру, що нею не вживались заходи, щодо стягнення збитків, завданих природному навколишньому середовищу, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів (дерев), оскільки інформація про вчинення даного правопорушення на адресу міської ради не надходила, крім цього в міській раді відсутня будь-яка документація (копії матеріалів кримінального правопорушення, листи Державної екологічної інспекції у Львівській області). Відповідно до цього, вказує, що Радехівська міська рада Львівської області не заперечує, щодо звернення Червоноградською окружною прокуратурою з відповідною позовною заявою до суду в інтересах держави в особі Радехівської міської ради.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

У даній справі суд встановив, що метою діяльності філії Радехівське лісомисливське господарство ДП Ліси України є, зокрема, одержання підприємством прибутку від здійснення на промисловій та комерційній основі господарської діяльності, яка направлена на ведення лісового господарства, охорону, захист, раціональне використання та відтворення лісів. Предметом діяльності Філії є забезпечення охорони лісів від незаконних рубок; запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства, а також використання лісових ресурсів і мисливських тварин. Філія відповідає за зобов`язаннями відповідно до законодавства України, Статуту Підприємства та Положення про філію Радехівське лісомисливське господарство ДП Ліси України (п.п.2.1, 2.2, 6.1 Положення про філію).

Відповідно до частини 2 статті 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; вести первинний облік лісів.

Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані: 1) забезпечувати посилення водоохоронних, захисних, кліматорегулюючих, санітарно-гігієнічних, оздоровчих та інших корисних властивостей лісів з метою поліпшення навколишнього природного середовища та охорони здоров`я людей; 2) забезпечувати безперервне, невиснажливе і раціональне використання лісових ресурсів для задоволення потреб виробництва і населення в деревині та іншій лісовій продукції; 3) здійснювати відтворення лісів; 4) забезпечувати підвищення продуктивності, поліпшення якісного складу лісів і збереження біотичного та іншого природного різноманіття в лісах; 5) здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень; 6) раціонально використовувати лісові ділянки (стаття 64 Лісового кодексу України).

Частиною 2 статті 86 Лісового кодексу України визначено, що власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно з статтею 65 Лісового кодексу України використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

В силу положень статті 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Відповідно до статті 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України.

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами (ст. 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Частинами 1, 2 статті 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища. Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Як встановлено вище, 03.02.2020 уповноваженими особами ДП «Радехівське лісомисливське господарство» здійснено огляд Бабичівського лісництва у кварталі 48, виділ 46 та виявлено незаконну рубку трьох дерев породи дуб (діаметрами : 82,72 та 69 см) про що складено відповідний акт огляду від 03.02.2020.

Даний факт незаконної рубки трьох дубів підтверджено також протоколом огляду місця події від 04.02.2020, який складено слідчим СВ Радехівського відділення поліції.

В подальшому, як встановлено обставинами справи, матеріали стосовно незаконної рубки дерев у 2020 році передано в Національну поліцію для розслідування.

Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу (ст. 90 Лісового кодексу України).

Статтею 105 Лісового кодексу України унормовано, що особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно з статтями 68, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

На запит прокурора за №14.58/03-22-1976вих-23 від 28.04.2023 Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу, внаслідок незаконної рубки дерев породи дуб в кварталі №48 виділ №46 Бабичівського лісництва ДП «Радехівське ЛМГ», відповідно до додатку №1 до постанови КМУ України від 23.07.2008 №665 Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», згідно якого сума збитків, завданих незаконною рубкою 13 дерев становить 69 977,97 грн. (а.с.30-31).

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положення вказаної норми передбачають, що підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв`язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

Обов`язок, доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди.

У даній справі відповідач не довів відсутності його вини в незаконній порубці 3 дерев породи дуб в кварталі 48 виділ 46 Бабичівського лісництва ДП Радехівське лісомисливське господарство.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що матеріали справи не містять жодного акта перевірки органу державного контролю чи іншого належного доказу про виявлені порушення та недоліки, допущені підприємством щодо охорони лісів від спірної незаконної порубки.

Однак, суд критично оцінює вказані твердження скаржника, оскільки в силу вищеописаних положень Лісового кодексу України відповідач зобов`язаний забезпечувати охорону та захист лісових насаджень на відведеній йому території, але свого обов`язку не виконав, внаслідок чого було незаконно вирубано 3 дерева породи дуб в кварталі 48виділ 46 бабичівського лісництва ДП Радехівське лісомисливське господарство, що зафіксовано в акті огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 03.02.2020 року складеного відповідачем та протоколом огляду місця події від 04.02.2020 складеним слідчим СВ Радехівського відділення поліції.

Обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Таким чином, відповідач, як постійний лісокористувач, не дотримавши вимог законодавства в частині забезпечення охорони та захисту лісових насаджень, допустив самовільну порубку, на підпорядкованій йому території, не забезпечив збереження не призначених для порубки дерев, не здійснив комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних порубок, не запобіг порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасно не виявив таких порушень і не вжив відповідних заходів щодо їх усунення.

Відтак, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення (незаконна порубка дерев, завдана шкода, протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у незабезпеченні належної охорони лісу, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та бездіяльністю відповідача, вина) та наявність підстав для стягнення з відповідача завданої шкоди.

Доводи відповідача про непроведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства контролюючими органами й усі інші доводи апеляційної скарги безпідставні, які жодним чином не спростовують факту незаконного вирубування дерев.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч. ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись, ст. ст. 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України від імені якого діє філія Радехівське лісомисливське господарство ДСГП Ліси України , б/н 02.02.2024 (вх № 01-05/517/24 від 19.02.2024) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 25 січня 2024 року у справі №914/2989/23 без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

5. Справу №914/2989/23 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич