ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 Справа № 914/388/24

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Ігоря Стадника, розглянув матеріали справи за позовною заявою керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківськ в інтересах держави в особі

позивача: Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум», м. Львів,

предмет позову: визнання недійсною додаткової угоди від 28.09.2020, стягнення 73 741, 29 грн,

підстава позову: порушення порядку зміни ціни договору,

за участю представників:

прокуратури: Панькевич Роман Васильович,

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області 09.02.2024 надійшла позовна заява керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківськ в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» про визнання недійсною додаткової угоди від 28.09.2020, стягнення 73 741, 29 грн.

1.2. Ухвалою суду від 13.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13.03.2024, визначено дати наступних судових засідань, за наявності підстав для відкладення підготовче засідання 27.03.2024, 10.04.2024.

1.3. Хід розгляду справи відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань. Зокрема, 15.03.2024 від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі позивача. Від прокуратури 10.04.2024 надійшли пояснення щодо обраного способу захисту.

1.4. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.5. У судове засідання 01.05.2024 з`явився прокурор, позивач та відповідач явку представників у судове засідання не забезпечили.

1.6. На адресу суду повернулись поштові відправлення з копіями ухвали суду про відкриття провадження у справі та ухвали виклику у судове засідання від 13.03.2024 з поштовими довідками про причини повернення «за закінченням терміну зберігання», що надсилались за місцезнаходженням відповідача, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (79019, м. Львів, проспект Чорновола, будинок 63).

1.7. Також на адресу суду повернулись поштові відправлення з копіями ухвали викликів у судові засідання від 13.03.2024, 27.03.2024 з поштовими довідками про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», надіслані на адресу 79005, м. Львів, площа Міцкевича 8, 5 поверх, що вказано як фактичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» в укладені між сторонами у справі договорі.

1.8. Надіслані на електронну адресу відповідача , зазначену у згаданому вище договорі, відправлення з викликами у судові засідання від 13.03.2024, 27.03.2024, 10.04.2024, 24.04.2024 повернено (не доставлено ) з повідомленням про помилку.

1.9. Серед іншого, ухвали виклики у судове засідання від 13.03.2024, 27.03.2024 надсилались на адресу керівника відповідача - Величка Ігоря Васильовича, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ) та були отримані адресатом 18.03.2024, 09.04.2024 відповідно, що підтверджується роздруківками з вебсайту «Укрпошта» про трекінг поштових відправлень (штрих - кодові ідентифікатори 966, 748).

1.10. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.11. Суд враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 15.05.2019 року у справі № 0870/8014/12, щодо того, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою "за закінченням терміну зберігання" свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

1.12. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастум» не має зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, всупереч положенням п. 1 ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України.

1.13. Разом з тим, враховуючи що керівнику відповідача відомо про наявність судового спору за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум», систематична неявка відповідача у судові засідання свідчить про незацікавленість сторони в участі в судовому процесі.

1.14. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.15. Одним із принципів господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

1.16. За таких обставин систематична та повторна неявка відповідача, неявка позивача, який просив здійснювати розгляд справи без його участі не є підставою для повторного відкладення судового розгляду справи та не перешкоджає розгляду справи по суті.

1.17. У судовому засіданні 01.05.2024 за участі прокурора проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Спір між сторонами виник внаслідок укладення до договору на постачання природного газу додаткових угод, дві з яких, на переконання прокурора, є нікчемними, у зв`язку з порушенням при їх укладенні вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції Закону, чинній на момент укладення додаткових угод № 1-2, до 19.04.2020), а третю прокурор просить визнати недійсною як таку, що укладена з порушенням ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції Закону, чинній на момент укладення додаткової угоди № 3, з 19.04.2020). Водночас кошти в розмірі 73 741, 29 грн, сплачені сільською радою на виконання недійсних додаткових угод за товар, який так і не був поставлений, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

2.2. Позивач підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу без його участі.

2.3. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, процесуальних прав на ознайомлення з матеріалами справи та участі в судових засіданнях не реалізував.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Двадцять восьмого грудня дві тисячі дев`ятнадцятого року оголошено про проведення відкритих торгів (оприлюднено оголошення 28.12.2019) за замовленням Вовчинецької сільської ради Івано - Франківської міської ради на товар - газове паливо, строк поставки товарів 01.02.2020 - 31.12.2020, очікувана вартість предмета закупівлі - 750 000,00 UAH, обсяг постачання газу - 91 590 куб. м, джерело фінансування закупівлі - місцевий бюджет, відповідно до інформації з вебсайту Prozorro.

3.2. Згідно з повідомленням про намір укласти договір (17.01.2020) переможцем процедури закупівлі визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастум», інформація про ціну пропозиції - 436 884, 30 грн з ПДВ.

3.3. Як наслідок, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастум» (постачальник згідно з договором) і Вовчинецькою сільською радою Івано - Франківської міської ради (споживач згідно з договором) 28.01.2020 укладено договір № 3-2020 на постачання природного газу, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2020 році природний газ, за кодом СPV за ДК 021:2015-09120000-6. Газове паливо (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені цим договором.

3.4. Відповідно до п. 1.2 договору річний плановий обсяг постачання газу - 91 590 куб м.

3.5. Відповідно до п. 3.2 договору ціна газу становить 3 975, 00 грн за 1000,0 куб м газу, а з ПДВ - 4 770, 00 грн. Загальна сума договору складає 436 884, 30 грн, в тому числі ПДВ 72 514,05 грн (п. 3.3. договору).

3.6. Пунктом 11.4., 11.5. договору визначено, що умови договору не повинні змінюватися після його підписання сторонами до повного виконання сторонами зобов`язань за договором, крім випадків зменшення обсягів закупівлі товарів залежно від реального фінансування видатків споживача. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ч. 4 та ч. 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі»,

3.7. Відповідач звертався до позивача з листами щодо внесення змін до договору від 06.02.2020, від 18.02.2020, від 20.09.2020, до яких згідно з додатками долучались експертні висновки Львівської торгово-промислової палати (інформаційні довідки).

3.8. Сторонами підписано додаткову угоду № 1 від 14.02.2020 щодо збільшення ціни за одиницю товару - до 5 247, 00 грн з ПДВ та зменшення обсягу поставки газу до 83 263 куб м.

3.9. Надалі, у тому самому місяці, 20.02.2020, сторонами підписано додаткову угоду № 2 і внесено зміни в п. 3.2 договору стосовно іншої ціни: 5 771, 70 грн ціна газу за 1 000 куб м. Також викладено п. п. 1.2 - 1.3 договору у новій редакції: 1.2. Річний плановий обсяг постачання газу - 75 694, 21 куб м. Визначено, що додаткова угода № 2 поширює свою дію на період з 01.02.2020. А відповідно до додаткової угоди № 3 від 28.09.2020 ціна за 1 000 куб м змінена до 6 348, 87 грн та визначено річний плановий обсяг постачання газу - 68 812, 92 куб м.

3.10. Сторони договору підписали акти здачі - прийняття послуг щодо передачі природного газу за лютий 2020 в обсязі 16, 41746 т куб м, вартістю 94 756, 66 грн з ПДВ, за березень 2020 в обсязі 4, 10121 т куб м, вартістю 23 670, 95 грн з ПДВ, за квітень 2020 в обсязі 0, 00153 т куб м, вартістю 8, 83 грн з ПДВ, за травень 2020 в обсязі 0, 27271 т куб м, вартістю 1 574, 00 грн, за червень 2020 в обсязі 0, 14152 т куб м, вартістю 816, 82 грн з ПДВ, за липень 2020 в обсязі 0, 02336 т куб м, вартістю 134, 83 грн з ПДВ, за вересень 2020 в обсязі 0, 22396 т куб м, вартістю 1 421, 89 грн з ПДВ, за жовтень 2020 в обсязі 2, 98478 т куб м, вартістю 18 949, 97 грн з ПДВ, за листопад 2020 в обсязі 30, 2 т куб м, вартістю 191 735, 69 грн з ПДВ, тобто всього на суму 333 069, 64 грн і обсягом 54, 36653 куб м.

3.11. Позивачем здійснювались оплати природного газу згідно з платіжними дорученням від 12.03.2020 в сумі 94 756, 66 грн за лютий 2020, від 14.04.2020 - 23 670, 95 грн за березень 2020, від 10.06.2020 - 1 574, 00 грн та від 17.06.2020 - 8, 83 грн за травень 2020, від 09.07.2020 - 816, 82 грн за червень 2020, від 12.08.2020 в сумі 134, 83 грн за липень 2020, від 12.10.2020 в сумі 1 421, 89 грн за вересень 2020, від 11.11.2020 в сумі 18 949, 97 грн за жовтень 2020, від 22.12.2020 в сумі 191 735, 69 грн за листопад 2020, тобто на загальну суму 333 069, 64 грн.

3.12. До позовної заяви долучено інформацію про середні споживчі ціни на природний газ в Івано - Франківській області у січні 2020 - грудні 2021 роках, надані Головним управлінням статистики в Івано - Франківській області на запит прокуратури. Так, відповідно до наданої управлінням статистики інформації, середні споживчі ціни на газ природний за 100 куб м становили: у січні 2020 - 706, 85 грн, у лютому 2020 - 620, 50 грн, у березні 2020 - 552, 61 грн, у квітні 2020 - 491, 93 грн, у травні 2020 - 414, 81 грн, у червні 2020 - 398, 40 грн, у липні 2020 - 435, 50 грн, у серпні 2020 - 588, 00 грн, у вересні 2020 - 688, 00 грн, у жовтні 2020 - 815, 96 грн, у листопаді - грудні 2020 - 1 020, 68 грн, у січні 2021 - 928, 20 грн, у лютому - квітні 2021 - 913, 80 грн, у травні - грудні 2021 - 1 013, 80 грн.

3.13. Крім того, до матеріалів позовної заяви долучено лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, наданий на запит прокуратури, про наявну інформацію щодо середньозважених цін на природний газ (без ПДВ та без урахування тарифів на послуги транспортування та розподілу природного газу) на регульованому та нерегульованому сегментах ринках природного газу на 2020 рік та за I - III квартали 2021 року (в розрізі кожного місяця); інформацію з вебсайту Української енергетичної біржі про котирувальні ціни на природній газ у 2017 - 2024 роках.

3.14. Рішенням Івано - Франківської міської ради від 11.12.2020 № 312 - 2 «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Івано - Франківської міської ради» реорганізовано Вовчинецьку сільську раду Івано - Франківської міської ради Івано - Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04356194) шляхом приєднання до Івано - Франківської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 33644700).

4. ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО ОБГРУНТОВАНОСТІ ПІДСТАВ ЗВЕРНЕННЯ ПРОКУРОРА З ПОЗОВОМ

4.1. Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

4.2. Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

4.3. Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 22.10.2019 у справі №914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

4.4. Визначаючи позивачем Івано - Франківську міську раду (правонаступника Вовчинецької сільської ради) у спірних правовідносинах, прокурор зазначає, а матеріалами справи підтверджується, що Окружною прокуратурою міста Івано - Франківська листом від 24.01.2024 повідомлено Івано - Франківську міську раду про необхідність вжиття заходів щодо виявлених прокуратурою порушень законодавства «Про публічні закупівлі» в результаті укладення додаткових угод № 1-3 до договору № 3 - 2020 на постачання природного газу, якими необґрунтовано збільшено ціни на природний газ.

4.5. Позивач листом від 31.01.2024 повідомив прокуратуру про те, що старостою Вовчинецького старостинського округу заходи претензійно - позовного характеру по сятгненню Вовчинецькою сільською радою з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» 73 741, 29 грн зайво сплачених коштів внаслідок укладення додаткових угод № 1 - 3 за поставлений природний газ у зв`язку з необґрунтованим збільшенням ціни газу не вживалися.

4.6. Тобто позивач, будучи обізнаним про порушення його прав стосовно повернення сплачених коштів, не мав наміру вживати заходи в досудовому чи судовому порядку для повернення таких відповідачем. Тому прокурор дійшов обґрунтованого висновку про необхідність здійснення захисту інтересів держави та звернення до суду з відповідним позовом про визнання додаткових угод до договору про закупівлю товару недійсними та стягнення на користь міської ради безпідставно сплачених коштів.

4.7. Як вказує Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі № 915/20/18, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи N 806/1000/17). Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

4.8. Окружною прокуратурою міста Івано - Франківськ листом від 31.01.2024 повідомлено позивача про наявність порушень законодавства та, відповідно, встановлення підстав та намір здійснювати Окружною прокуратурою міста Івано - Франківськ представництво інтересів держави в особі Івано - Франківської міської ради шляхом подання позовної заяви щодо визнання додаткових угод недійсними та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» грошових коштів в сумі 73 741, 29 грн.

5. ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО СУТІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

5.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

5.2. Як встановлено судом із матеріалів справи, спір у справі виник у зв`язку з внесенням змін у основний договір постачання природного газу, укладений за результатами проведення відкритих торгів, в частині зміни ціни та кількості товару, додатковими угодами № 1 від 14.02.2020, № 2 від 20.02.2020, які прокурор вважає нікчемними, та № 3 від 28.09.2020, яку прокурор просить визнати недійсною. Крім того, прокурор просить суд застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» на користь Івано - Франківської міської ради кошти в розмірі 73 741, 29 грн, які є різницею від ціни товару, визначеної у договорі та сплаченими за отриманий товар по ціні, визначеній додатковими угодами до договору.

5.3. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад регулюються Законом України «Про публічні закупівлі».

5.4. На момент укладення додаткових угод № 1 , № 2 Закон України «Про публічні закупівлі» був чинний у редакції від 02.04.2020, а на момент укладення додаткової угоди № 3 - в новій редакції від 19.04.2020, підстава - Закон України Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» від 19.09.2019.

5.5. Суд застосовує до спірних правовідносин положення Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції від 02.04.2020, оскільки відповідно до положень п. п. 5, 6. розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про публічні закупівлі» у новій редакції від 19.04.2020 процедури закупівель товарів, робіт і послуг, розпочаті до введення в дію цього Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення в дію цього Закону; договори про закупівлю, укладені у порядку та на умовах, установлених до введення в дію цього Закону, виконуються в повному обсязі до закінчення строку, на який такі договори були укладені. Зміни до таких договорів вносяться у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього Закону.

5.6. Відповідно до встановлених у п. 3.1, п. 3.3 цього рішення обставин справи 28.12.2019 оголошено про проведення відкритих торгів, а 28.01.2020 за наслідками процедури закупівлі укладено договір № 3-2020 на постачання природного газу. Тобто як процедура закупівлі розпочата до введення в дію Закону у новій редакції, так і договір про закупівлю укладено у порядку та на умовах, установлених до введення в дію Закону України «Про публічні закупівлі» у новій редакції.

5.7. Щодо позицій Верховного Суду, на які посилається прокуратура в обґрунтування належно обраного способу захисту, суд зазначає, що висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 22.06.2022 у справі № 917/1062/21, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки відповідно до обставин справи № 917/1062/21 на час оголошення тендеру (19.01.2021), укладення договору (28.02.2021) та додаткових угод № 1, № 2 (01.03.2021) діяв Закон України «Про публічні закупівлі» саме у редакції Закону №114-IX (з відповідними змінами), який не пов`язував нікчемність договору зі зміною істотних умов договору про закупівлю з порушення ч. 5 ст. 41 цього Закону.

5.8. Натомість у справі, що розглядається, тендер оголошено 28.12.2019, договір укладено 28.01.2020, додаткову угоду № 1 - 14.02.2020, додаткову угоду № 2 - 20.02.2020, додаткову угоду № 3 - 28.09.2020. Тобто обставини справи в згаданій справі і справі № 914/388/24 не є подібними.

5.9. Крім того, суду відомо про позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21 щодо застосування норм Закону України «Про публічні закупівлі». Зокрема суд касаційної інстанції, проаналізувавши норми закону, дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 29.04.2020, № 2 від 23.10.2020, № 3 від 01.12.2020 до договору № 41ЕВ147-1199-20 від 16.03.2020 є належним і ефективним способом захисту інтересів держави внаслідок укладення незаконних правочинів, що безпідставно не враховано судами, які вирішуючи спір у справі, помилково застосували норми Закону України «Про публічні закупівлі» у редакції, що вже не діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

5.10. Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (Постанова Великої палати Верховного Суду від 23.11.2021 № 359/3373/16-ц, 14-2цс21).

5.11. Суд не застосовує правову позицію, викладену Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21 щодо належності способу захисту прав за вимогами про визнання додаткових угод недійсними з підстав не відповідності таких пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції Закону від 19.04.2020), оскільки у постанові відсутній висновок щодо застосування норм Закону України «Про публічні закупівлі» у відповідній редакції з урахуванням положень ч. 5, 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

5.12. Згідно зі ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

5.13. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

5.14. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

5.15. В силу положень частин 1, 2 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

5.16. Враховуючи встановлене вище, застосовуючи до оскаржуваної додаткової угоди № 3 положення ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції до 19.04.2020, суд зазначає таке.

5.17. Відповідно до ч. 4 ст. 36 вказаного Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

5.18. Законом України «Про публічні закупівлі» передбачено норму ст. 37 «Недійсність договору про закупівлю», відповідно до якої договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

5.19. Аналізуючи наведені вище норми Закону України «Про публічні закупівлі», ключовим для встановлення факту нікчемності договору (додаткових угод) та відповідно застосування наслідків нікчемного правочину, є встановлення порушень вимог частини четвертої статті 36 цього Закону. Зокрема у даному випадку необхідним є встановити, чи було дотримано сторонами договору при укладенні додаткових угод вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону щодо зміни ціни за одиницю товару - не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

5.20. Так, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

5.21. Тобто передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

5.22. Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена Верховним Судому складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

5.23. З аналізу змісту договору від 28.01.2020 та додаткових угод № 1, № 2, № 3 до нього вбачається, що ціна, визначена в укладеному договорі від 28.01.2020, першочергово була нижчою за офіційну середньозважену ринкову ціну природного газу; постачальнику з початку участі у відкритих торгах та на момент укладення основного договору було відомо про можливу економічну невигідність укладення договору, проте, товариство все-таки підписало договір. Внаслідок укладення додаткових угод ціна природного газу була збільшена на 33,1 % у порівнянні з ціною основного договору.

5.24. Долучені до матеріалів справи експертні висновки (інформаційні довідки щодо рівня споживчих цін на внутрішньому ринку на природний газ) Львівської торгово - промислової палати від 04.02.2020 і від 11.02.2020 не підтверджують коливання ціни на природний газ у лютому - січні 2020 року, оскільки у таких довідках лише наведено ціни згідно з прейскурантом газопостачальних товариств різних областей.

5.25. Разом з тим, укладенню додаткової угоди № 3 передував лист відповідача з долученим експертним висновком (інформаційною довідкою щодо коливання цін природного газу у відсотковому співвідношенні) Львівської торгово - промислової палати від 01.09.2020, у якому відображено зміну приведеної вартості природного газу на хабі TTF до кордону України за період з 22.08.2020 до 01.09.2020, величина зміни + 36, 9 %.

5.26. Газовий хаб TTF (Title Transfer Facility) - віртуальна торгова точка для природного газу у Нідерландах. Разом з тим, суд не вважає належним обґрунтуванням збільшення визначеної у договорі ціни товару на підставі інформації про коливання (зростання) ціни на ринку, виходячи з величини зміни приведеної вартості природного газу на європейському хабі до кордону України.

5.27. Надаючи оцінку обґрунтуванню Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастум» наявності підстав для укладення додаткової угоди № 3 щодо зміни ціни та обсягу товару з підстав зміни схеми продажу газу з 1 жовтня 2018 року та зростання середньоринкових закупівельних цін на газ на території України, суд зазначає таке.

5.28. На момент укладення договору № 3-2020 на постачання природного газу від 28.01.2020, обставини зміни схеми продажу газу з 1 жовтня 2018 року були відомі суб`єктам господарювання, що здійснюють свою діяльність на власний ризик, про що обґрунтовано зазначає прокурор у позовній заяві.

5.29. Крім того, з долучених до позовної заяви аналітичних матеріалів убачається тенденція до зменшення середніх показників цін на природній газ в Івано - Франківській області у лютому та вересні 2020 року у порівняні із цінами у січні 2020 року, про що також зазначено прокурором в обґрунтування заявлених позовних вимог.

5.30. Отже, відповідно до обставин справи відсутні докази наявності коливання ціни на ринку на природний газ у відсотковому співвідношенні до ринкової вартості газу на момент укладення договору, тенденції до зменшення середньоринкових цін на газ у області, тому у сторін договору не було підстав для збільшення ціни договору на підставі ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

5.31. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.08.2021 у справі № 912/994/20 виклав правову позицію про те, що відповідно до частини 1 статті 37 Закону «Про публічні закупівлі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини 4 статті 36 цього Закону. Визнання додаткових угод до договору недійсними не є належним способом захисту прав, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. Втім, позовна вимога про стягнення коштів з відповідача, може бути розглянута судом як вимога про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину. Для з`ясування наявності підстав для стягнення коштів з відповідача, суд має визначити, чи є оскаржувані додаткові угоди нікчемними (пункти 50, 51, 52 постанови).

5.32. Враховуючи вищевикладене, укладені сторонами додаткові угоди № 1, № 2 № 3 є нікчемними в силу положень ст. 37 Закону України «Про публічні закупівлі» у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин.

5.33. Суд відмовляє у задоволенні вимоги про визнання недійсною додаткової угоди № 3 від 28.09.2020 до договору № 3 - 2020 від 28.01.2020 на постачання природного газу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

5.34. За приписами частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

5.35. Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

5.36. Враховуючи нікчемність додаткових угод № 1, № 2, № 3, виконанню та застосуванню підлягають положення та умови договору від 28.01.2020, відповідно до яких ціна за 1 000 куб м газу становить 4 770, 00 грн, а не 5 247, 00 грн, 5 771, 70 грн і 6 348, 87 грн, як визначалося додатковими угодами.

5.37. З урахуванням визначеної у договорі ціни вартість поставленого товару у обсязі 54, 36653 тис. куб. м становить 259 328, 35 грн, натоміть позивач сплатив відповідачу 333 069, 64 грн. Тобто позивач оплатив на 73 741, 29 грн за отриманий природний газ більше, ніж мав сплатити на умовах договору.

5.38. У позовній заяві прокурор зазначає, що сума коштів за товар, який не був поставлений, в сумі 73 741, 29 грн підлягає стягненню на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України: якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

5.39. Судом встановлено, що річний плановий обсяг постачання природного газу у 2020 році відповідно до договору (91 590, 00 куб м) був зменшений додатковими угодами до 68 812, 92 куб м. Фактично було поставлено ще іншу кількість - 54, 36653 тис. куб. м. Натомість позивач здійснив оплату за фактично спожитий газ по безпідставно підвищених цінах. Водночас претензій стосовно отримання природного газу в меншій кількості, ніж було погоджено, позивач не пред`являв.

5.40. Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

5.41. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

5.42. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що грошові кошти в сумі 73 741, 29 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, адже одержані внаслідок вчинення нікчемних правочинів, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України. Такий спосіб захисту порушених прав позивача узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений у постанові від 24.01.2024 № 922/2321/22, який є новішим порівняно із висновком Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, на який покликається у позовній заяві прокурор.

5.43. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 73 741, 29 грн безпідставно сплачених коштів підлягають задоволенню, а у вимозі про визнання недійсною додаткової угоди № 3 від 28.09.2020 до договору № 3 - 2020 від 28.01.2020 на постачання природного газу суд відмовляє.

5.44. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що сплачений прокуратурою судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 221, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» (ідентифікаційний код юридичної особи 41087491, 79019, м. Львів, проспект Чорновола, будинок 63) на користь Івано-Франківської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 33644700, 76004, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця М. Грушевського, будинок 21) грошові кошти у сумі 73 741, 29 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» (ідентифікаційний код юридичної особи 41087491, 79019, м. Львів, проспект Чорновола, будинок 63) на користь Івано - Франківської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи 03530483, 76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Грюнвальдська, будинок 11) 3 028, 00 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

4. В задоволенні вимоги про визнання недійсною додаткової угоди № 3 від 28.09.2020 до договору № 3 - 2020 від 28.01.2020 на постачання природного газу, укладену між Вовчинецькою сільською радою Івано - Франківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастум» відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09.05.2024.

Суддя Матвіїв Р.І.