СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

13 травня 2024 року м. Харків Справа № 917/100/24

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Тарасової І.В.,

дослідивши матеріали апеляційної скарги відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРС 2018», м.Кременчук, Полтавська обл., (вх.1040П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.04.2024 (ухвалене суддею Безрук Т.М. у приміщенні Господарського суду Полтавської області, повний текст складений 03.04.2024) у справі №917/100/24

за позовом Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», м. Кременчук Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс 2018",м. Кременчук Полтавської області

про стягнення 35 280 112,06 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Марс 2018 про стягнення 35280112,06 грн. заборгованості з оплати вартості нафтопродутків, поставлених за договором поставки нафтопродуктів від 01.03.2022 № 460/2/2118.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.04.2024 у справі № 917/100/24 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс 2018" на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта 3528011,06 грн. основного боргу та 423361,34 грн. відшкодування витрат з оплати судового збору

Відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРС 2018» подало на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на нез`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених в рішенні висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Дослідивши апеляційну скаргу, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру-1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.1,2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Ставка судового збору за подання апеляційних скарг на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Разом з цим апеляційну скаргу відповідачем подано в електронній формі через систему "Електронний суд".

Відповідно до ч. 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, до яких віднесено позовну заяву та апеляційну скаргу на рішення господарського суду першої інстанції, передбачено застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням наведеного, за подання апеляційної скарги відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРС 2018» на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.04.2024 у справі №917/100/24 розмір судового збору становить 635042 грн.

Проте, до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

В апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обгрунтування якого він послався на скрутний фінансовий стан, який не дозволяє сплатити значну суму судового збору при поданні апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір").

Тобто, ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, яким судом може бути надано відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону Про судовий збір не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18).

З огляду на те, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, доводи скаржника про наявність підстав для відстрочення судового збору є необґрунтованими.

Суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому ЄСПЛ зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі Креуз проти Польщі (Case of Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, № 28249/95, § 60).

Ураховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до статті 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Скаржником всупереч наведеним нормам до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів позивачеві.

При цьому колегія суддів зазначає, що скаржником до апеляційної скарги додано квитанцію від 21.04.2024 № 929773 про доставку копії апеляційної скарги та доданих до неї документів до електронного кабінету адвоката Коломієць О.О., яка представляла інтереси позивача в суді першої інстанції, в той час як зазначено вище, п. 3 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги про надсилання копії скарги та доданих до неї документів саме іншій стороні у справі, а не її представникові. В Господарському процесуальному кодексі України відсутні положення щодо того, що надсилання скарги представникові сторони прирівнюється до її надсилання самій стороні та окрім цього позивач не надавав доказів щодо представництва його інтересів на стадії апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, відсутність доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених порядку та розмірі та доказів надсилання її копії та доданих до неї документів позивачеві , є підставою для залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

З метою усунення зазначених в даній ухвалі недоліків відповідач має у десятиденний строк з дня вручення ухвали надати суду апеляційної інстанції докази сплати у встановленому порядку судового збору в розмірі 635042 грн. та докази надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачеві з урахуванням положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРС 2018», (вх.1040П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.04.2024 у справі №917/100/24 залишити без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «МАРС десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду апеляційної інстанції доказів сплати у встановленому порядку судового збору в розмірі 635042 грн. та докази надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачеві -Публічному акціонерному товариству «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з урахуванням положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України.

4. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І.В. Тарасова