РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.05.2024Справа № 910/1935/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 12 230,16 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2024 року Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Управління) 12 230,16 грн заборгованості за укладеним між сторонами договором про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: місто Київ, вулиця Басейна, будинок № 1/2, літера А, - від 24 грудня 2020 року № 375/3304, з яких: 12 226,56 грн - заборгованість з компенсації витрат балансоутримувача, 3,60 грн - заборгованість з компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

27 лютого 2024 року через систему "Електронний суд" позивач на виконання вимог вказаної ухвали подав документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 березня 2024 року вищенаведену позовну заяву Підприємства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1935/24 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у разі, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Судом встановлено, що ухвала про відкриття провадження в справі від 4 березня 2024 року була направлена та доставлена до електронного кабінету Управління 7 березня 2024 року (13 година 19 хвилин), що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про доставку відповідного електронного листа.

Проте Управління в установлений строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань по суті спору на адресу суду не направило.

Жодних інших заяв чи клопотань від сторін справи не надходило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2020 року між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (далі - Департамент), Підприємством та Управлінням було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 3304 (далі - договір оренди), за умовами якого орендодавець - Департамент, передає, а орендар - Управління, приймає в оренду нежитлові приміщення загальною площею 319,20 м2, що розташовані за адресою: місто Київ, вулиця Басейна, будинок № 1/2, літера А (пункт 1.1. вказаного правочину).

Вищезазначений договір підписаний повноважними представниками його сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Відповідно до пункту 2.1. договору оренди Управління вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна, який підписується між Управлінням та балансоутримувачем - Підприємством, одночасно з підписанням цього договору.

Пунктом 6.5. зазначеного правочину визначено, що протягом 5-ти робочих днів з дати укладення цього договору Підприємство зобов`язане надати Управлінню для підписання два примірники договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Управління зобов`язується протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання примірників такого договору: підписати і повернути Підприємству його примірник; або подати обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню Управлінням за договором.

Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами. Строк оренди починається з дати підписання відповідачем акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього правочину - 2 роки 364 дні з дня набрання чинності зазначеної угоди (пункти 11.1. договору).

Судом встановлено, що 24 грудня 2020 року Підприємство передало в орендне користування Управлінню обумовлене договором нерухоме майно, яке перебувало на балансі позивача. Зазначена обставина підтверджується наявною в матеріалах справи копією акта приймання-передачі майна від 24 грудня 2020 року, підписаного уповноваженими представниками позивача та відповідача.

Також на виконання пункту 6.5. договору оренди 24 грудня 2024 року між Управлінням та Підприємством було укладено договір про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: місто Київ, вулиця Басейна, будинок № 1/2 літер А, - за умовами якого об`єктом компенсації витрат Підприємства за користування земельною ділянкою є: нежитлові приміщення, загальною площею: 319,20 м2, у тому числі: 1-й поверх - 4,60 м2, 2-й поверх - 2,40 м2, 3-й поверх - 4,10 м2, 4-й поверх - 308,10 м2, згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину договору оренди (пункт 2.1. вказаного правочину).

Цей договір підписаний повноважними представниками його сторін та скріплений печатками зазначених юридичних осіб.

Згідно з пунктом 3.1. договору плата за об`єкт компенсації витрат Підприємства визначена на підставі статтей 286, 287 Податкового кодексу України, рішення Київської міської ради від 18 жовтня 2018 року № 1910/5974 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 "Про встановлення місцевих податків та зборів у м. Києві", пунктів 9.7, 9.7.1 та 9.7.2 розділу 9 "Орендна плата та інші платежі" рішення Київської міської ради від 6 грудня 2018 року №253/6304, та становить за базовий місяць розрахунку: компенсація витрат Підприємства (без ПДВ) за базовий місяць розрахунку - листопад 2020 року - 849,07 грн на місяць; компенсація витрат Підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди (без ПДВ) за базовий місяць розрахунку - листопад 2020 року, складає 0,30 грн на місяць.

Розмір компенсації витрат Підприємства та компенсації витрат за користування земельною ділянкою змінюється за вимогою останнього в односторонньому порядку у випадку зміни розрахунку розміру накладних витрат на утримання нежилих будинків і приміщень, що закріплені за ним на праві господарського відання, та зміни розмірів земельного податку згідно з чинним законодавством України (пункт 3.3. вищевказаного правочину).

Пунктами 3.5. та 3.6. договору визначено, що компенсація витрат Підприємства і компенсація за користування земельною ділянкою сплачуються Управлінням на рахунок Підприємства починаючи з дати підписання договору оренди і застосовуються з 24 грудня 2020 року. Компенсація витрат Підприємства та компенсація за користування земельною ділянкою сплачуються Управлінням незалежно від наслідків господарської діяльності останнього щомісячно не пізніше 5-го числа поточного місяця за поточний місяць.

Відповідно до пункту 3.9. вищевказаного правочину сторони погодили, що у разі його закінчення, припинення (розірвання), Управління сплачує компенсацію витрат Підприємства та компенсацію за користування земельною ділянкою до дня підписання акта приймання-передачі орендованого приміщення згідно з договором оренди включно в розмірі вищевказаної компенсації, визначеної договором, після дати його закінчення (дострокового розірвання). Закінчення строку дії договору не звільняє Управління від обов`язку сплатити заборгованість за компенсацією витрат Підприємства та компенсацією за користування земельною ділянкою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції.

Підприємство має право стягнути з Управління заборгованість з компенсації витрат балансоутримувача та компенсації за користування земельною ділянкою, а також інші збитки, заподіяні ним невиконанням своїх зобов`язань за цим договором, шляхом звернення стягнення на його кошти та майно в порядку, визначеному законодавством України (пункт 5.1.1. вказаного правочину).

Даний правочин є укладеним з моменту укладання договору оренди та діє з 24 грудня 2020 року до 22 грудня 2023 року (пункт 7.1. договору).

Додатком до зазначеного договору сторони погодили розрахунок компенсації витрат балансоутримувача за вищевказаним правочином, яка загалом становить 849,37 грн за місяць без ПДВ.

Судом встановлено, що відповідач договірні зобов`язання в частині здійснення платежів за вищевказаним правочином виконав неналежним чином, у результаті чого утворилась заборгованість за період 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року на загальну суму 12 230,16 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що загальна сума заборгованості відповідача за договором від 24 грудня 2020 року № 375/3304 у період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, яка складає 12 230,16 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Управління на момент прийняття рішення не надало документів, які свідчать про сплату вказаних грошових коштів на користь позивача, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги Підприємства про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, а тому позов підлягає задоволенню.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Підприємства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Разом із цим, згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 3 028,00 грн.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, за чинним законодавством позивач мав сплатити за подання через систему "Електронний суд" до суду цієї позовної заяви судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028 х 0,8).

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом Товариство сплатило 3 028,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції від 7 лютого 2024 року № 1341 на вищевказану суму.

Частиною 2 статті 7 Закону передбачено, що у випадках, установлених, зокрема, пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Однак, зважаючи на відсутність у матеріалах справи заяви позивача про повернення йому надмірно сплаченої суми судового збору, суд позбавлений можливості вирішити вказане питання по суті на час прийняття даного рішення.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01024, місто Київ, вулиця Басейна, будинок 1/2, літера А; ідентифікаційний код 41492529) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А; ідентифікаційний код 03366500) 12 226 (дванадцять тисяч двісті двадцять шість) грн 56 коп. заборгованості з компенсації витрат балансоутримувача, 3 (три) грн 60 коп. заборгованості з компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, а також 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 травня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді Павленка Є.В. у відпустці в період з 1 травня 2024 року по 10 травня 2024 року.

СуддяЄ.В. Павленко