ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. м. Київ Справа №911/3160/23

За позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) в інтересах держави в особі Томашівської сільської ради (08510, Київська обл., Фастівський район, вул.30-річчя Перемоги, 9)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (08512, Київська обл., Фастівський р-н, с. Дорогинка, вул. Кірова, 6)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1)

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками, скасування рішень про державну реєстрацію права користування та розпорядження земельними ділянками та їх повернення

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

прокурор: Лук`янчук А.В.

від позивача: не з`явився

від відповідача: Кожокар М.Ю.

від третьої особи: не з`явився

Обставини справи:

Заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі прокурор) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Томашівської сільської ради (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (далі відповідач) про усунення перешкод у здійсненні Томашівською сільською радою права користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :02:003:0030, :02:003:0031, :02:003:0032 та :02:003:0033, шляхом скасування рішень про державну реєстрацію від 29.10.2020 №54848848, від 29.10.2020 №54853149, від 29.10.2020 №54853664, від 29.10.2020 №54854182 та усунення перешкод у здійсненні державою в особі Томашівської сільської ради права користування та розпорядження вказаними земельними ділянками шляхом їх повернення на користь територіальної громади села Дорогинка в особі Томашівської сільської ради від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні земельні ділянки були отримані відповідачем в оренду на підставі договорів оренди земельних ділянок, строк дії яких сплинув ще 27.01.2020, а рішення про державну реєстрацію від 29.10.2020 №54848848, №54853149 №54853664 та №54854182, якими було зареєстровано право оренди відповідача на вказані земельні ділянки із строком дії відповідно до 11.03.2029, до 28.12.2029, до 28.12.2029 та до 28.12.2029, є безпідставними та підлягають скасуванню. Прокурор при цьому зазначив, що державна реєстрація права оренди відповідача на вказані земельні ділянки із строком дії відповідно до 11.03.2029, до 28.12.2029, до 28.12.2029 та до 28.12.2029 вчинена з посиланням на рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20. Однак резолютивна частина вказаного рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 не містить висновку про набуття, зміну чи припинення речових прав на спірні земельні ділянки, а тому відсутні підстави для державної реєстрації прав оренди відповідача на спірні земельні ділянки.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави у цій справі №911/3160/23 прокурор в позовній заяві визначив нездійснення Томашівською сільською радою (позивачем) як органом місцевого самоврядування територіальної громади заходів щодо повернення спірних земельних ділянок комунальної власності на користь територіальної громади (яка є їх власником) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (відповідача).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.10.2023 у справі №911/3160/23 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.11.2023.

22.11.2023 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позову заяву, у якому відповідач позов не визнав та послався на те, що відповідач є орендарем вказаних спірних земельних ділянок на підставі договорів оренди від 11.03.2009, від 28.12.2009, від 28.12.2009 та від 28.12.2009, які були укладені строком на 10 років із умовою про переважне право орендаря на поновлення на новий строк. Відповідач зазначив, що після закінчення цього 10-річного строку вказані договори оренди були поновлені на новий строк за взаємною мовчазною згодою орендодавця та орендаря. Відповідач при цьому послався на рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20, в мотивувальній частині якого міститься висновок про поновлення вказаних договорів оренди на новий 10-річний строк. Оскільки право оренди відповідача є дійсним, то відповідач вважає правомірними рішення про державну реєстрацію від 29.10.2020 №54848848, №54853149 №54853664 та №54854182, якими було зареєстровано право оренди відповідача на вказані земельні ділянки із строком дії відповідно до 11.03.2029, до 28.12.2029, до 28.12.2029 та до 28.12.2029.

30.11.2023 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без руху, у якому відповідач просив поданий прокурором позов залишити без руху. Відповідач при цьому посилався на те, що прокурором сплачено судовий збір за 5 вимог немайнового характер, а відповідач вважає, що судовий збір у даній справі підлягав сплаті як за 4 вимоги немайнового характеру та 4 вимоги майнового характеру, виходячи із вартості спірних земельних ділянок. Також відповідач послався на відсутність доказів щодо повноважень Заступника керівника Київської обласної прокуратури на підписання позовної заяви. Також відповідач послався на інші, на якого думку, недоліки позовної заяви, а саме: наявність доданої до позовної заяви більшої кількості документів, ніж перелічено в додатках до позовної заяви; наявність деяких нечитабельних документів серед доданих до позовної заяви; відсутність належного, на думку відповідача, обґрунтування позовної заяви.

В підготовче засідання 30.11.2023 з`явилися прокурор, відповідач та третя особа, не з`явився позивач, від якого до суду надійшла заява про неможливість забезпечити явку представника у зв`язку з його перебуванням на лікарняному. Протокольною ухвалою підготовче засідання було відкладено на 07.12.2023.

07.12.2023 до Господарського суду Київської області від прокурора надійшла відповідь на відзив разом із запереченнями на клопотання відповідача про залишення позову без руху. У відповіді на відзив прокурор заперечив доводи відповідача про те, що рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 було правомірною підставою для реєстрації прав оренди відповідача на спірні земельні ділянки із строком дії відповідно до 11.03.2029, до 28.12.2029, до 28.12.2029 та до 28.12.2029. Прокурор повторив свою правову позицію у справі про те, що резолютивна частина вказаного рішення суду від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 не містила висновку про набуття, зміну чи припинення речових прав на спірні земельні ділянки, а тому були відсутні підстави для державної реєстрації прав оренди відповідача на спірні земельні ділянки. Заперечуючи проти клопотання відповідача про залишення позову без руху, прокурор зазначив, що предметом даного спору не є визнання права власності на майно, позовні вимоги у даній справі спрямовані на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном, а тому спір у даній справі є немайновим. Прокурор також зазначив, що повноваження Заступника керівника Київської обласної прокуратури на підписання позовної заяви визначені в ст.24 Закону України «Про прокуратуру» та, крім того, про відповідні повноваження містяться відомості в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В підготовче засідання 07.12.2023 з`явилися прокурор, позивач та відповідач, не з`явилась третя особа. Протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без руху. Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без руху, суд виходив з того, що: 1) залишення позову без руху після відкриття провадження у справі є дискреційним повноваженням суду; 2) відповідачем до подання клопотання про залишення позову без руху раніше був поданий відзив на позов, а тому клопотання відповідача може вказувати на непослідовну поведінку відповідача, який спочатку виклав розгорнуту правову позицію по суті позовної заяви, а в подальшому заявляє про наявність в позовній заяві недоліків, які унеможливлюють її процесуальний рух; 3) у цій справі прокурором до відповідача заявлений саме негаторний позов (4 негаторні позови, враховуючи 4 спірні земельні ділянки), у зв`язку з чим доводи відповідача у клопотанні про необхідність сплати судового збору як за позов майнового характеру є хибними; 4) повноваження прокурора на підписання позовної заяви були визначені в ст.24 Закону України «Про прокуратуру», а тому доводи відповідача у клопотанні щодо відсутності доказів повноважень прокурора на підписання позовної заяви також є хибними; 5) дійсно, до позовної заяви додано більшу кількість документів, ніж зазначено в додатках, а саме додаткові угоди до договорів оренди, акти-приймання передачі земельних ділянок, а додані копії розпоряджень Київської обласної адміністрації про надання земельних ділянок в оренду є фотокопіями невисокої якості, однак ці докази не є новими чи невідомими відповідачу, враховуючи, що ці документи оформлялись при переданні земельних ділянок в оренду відповідачу та були відомі відповідачу і жодною із сторін спору не оспорюються; 6) відсутність належного, на думку відповідача, обґрунтування позовної заяви, є суб`єктивною думкою відповідача, в той час як межі та достатність обґрунтування позовної заяви визначає сама особа, яка звертається з позовом, враховуючи покладений на неї тягар по доведенню своїх позовних вимог з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності господарського судочинства, які передбачені відповідно ст.13 та 14 Господарського процесуального кодексу України.

Також протокольною ухвалою підготовче засідання було відкладено на 11.01.2024 для надання усім учасникам справи можливості реалізувати їх процесуальні права на стадії підготовчого провадження.

25.12.2023 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач послався на те, що доводи прокурора у відповіді на відзив не містять пояснень, міркувань та аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень. Також відповідач пояснив, що триває розгляд судових справ №911/1580/23, №911/1581/23, №911/1582/23, №911/1583/23 за позовом Томашівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» про стягнення орендної плати у зв`язку з орендою відповідачем спірних земельних ділянок на підставі договорів оренди, при чому на даний час відсутні остаточні судові рішення у цих справах.

В підготовче засідання 11.01.2024 з`явилися прокурор, позивач та відповідач, не з`явилась третя особа, протокольною ухвалою за наслідками з`ясування думок учасників спору закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті спору на 01.02.2024. Про призначення справи до судового розгляду по суті третю особу, яка не з`явилась в підготовче засідання 11.01.2024, повідомлено ухвалою суду від 11.01.2024.

31.01.2024 та повторно 22.02.2024 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, в якій позивач просив суд справу розглянути без участі позивача. Також у цій заяві позивач зазначив, що в силу вимог законодавства прокурор вправі самостійно визначати і обґрунтовувати в позовній заяві порушення інтересу держави та необхідність його захисту. Однак рішенням Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 було установлено, що договори оренди земельних ділянок продовжують діяти на той же строк і тих же умовах за взаємною мовчазною згодою сторін цих договорів, при чому це рішення не було оскаржено ні стороною орендодавця ні стороною орендаря та набуло законної сили 16.10.2020. Позивач же набув право власності на спірні земельні ділянки та прав орендодавця в кінці серпня-початку вересня 2021, а тому позивач як орендодавець вправі розраховувати на отримання орендної плати від орендаря та на виконання відповідачем як орендарем інших умов договорів оренди.

Судове засідання 01.02.2024 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 08.02.2024 судове засідання призначено на 22.02.2024.

В судове засідання 22.02.2024 з`явилися прокурор та відповідач, які надали пояснення по суті справи, не з`явились позивач та третя особа. Третя особа про розгляд справи судом була повідомлена, про причини неявки суд не повідомляла. Протокольною ухвалою в судовому засіданні оголошувалась перерва на 07.03.2024.

В судове засідання 07.03.2024 з`явилися прокурор та відповідач, які надали пояснення по суті справи, не з`явились позивач та третя особа. В судовому засіданні 07.03.2024, за результатами з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами та проведення судових дебатів, після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, а також пояснення учасників справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких вони ґрунтуються, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

11.03.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІПАН" в якості орендаря та Фастівською районною державною адміністрацією Київської області в якості орендодавця укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - договір оренди №1), відповідно до умов якого орендодавець на підставі Розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 13.11.2008 № 1433 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «СІПАН» за рахунок земель державної власності надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, цільове призначення - землі добувної промисловості (для розробки Кощіївського родовища гранітів), яка знаходиться на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області (п. 1.1 договору оренди №1).

Пунктом 2 договору оренди №1 сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,9897 гектарів (надалі - земельна ділянка).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки затверджена рішенням сесії Фастівської районної ради від 27.02.2009 р. № 10-23-V становить 457233,06 грн (п.5 договору оренди №1).

Відповідно до п.8 договору оренди №1, цей договір укладено на 10 (десять) років починаючи з дати його державної реєстрації 'у відповідності до чинного законодавства. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 (шістдесят) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Додатковою угодою № 1 від 30.05.2018 сторони внесли зміни до договору оренди-1, а саме визначили, зокрема, що орендодавцем в цьому договорі оренди є Київська обласна державна адміністрація, надалі іменована - орендодавець, від імені якої на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації № 1433 від 13.11.2008 діє Фастівська районна державна адміністрація Київської області, в уповноваженого керівника Фастівської РДА. Також, цією додатковою угодою пункт 2 договору оренди №1 сторонами викладено в наступній редакції: «в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,9897 га (кадастровий :02:003:0030, надалі - земельна ділянка), цільове призначення - землі добувної промисловості, для розробки Кощіївського родовища гранітів, яке знаходиться на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області».

28.12.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІПАН" та Фастівською районною державною адміністрацією Київської області укладено договір оренди земельної ділянки (надалі договір оренди №2), відповідно до умов якого орендодавець на підставі Розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 17.12.2009 № 1133 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «СІПАН» за рахунок земель державної власності надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, цільове призначення - землі добувної промисловості (для розробки Кощіївського родовища гранітів), яка знаходиться на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області (п. 1.1 договору оренди №2).

Пунктом 2 договору оренди №2 сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,6237 гектарів, кадастровий номер :02:003:0031 надалі земельна ділянка.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки затверджена рішенням сесії Фастівської районної ради від 25.12.2009 №07-31-У становить 1803520,59 грн (п. 5 договору оренди №2).

Відповідно до п.8 договору оренди №2, цей договір укладено на 10 (десять) років починаючи з дати його державної реєстрації у відповідності до чинного законодавства. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 (шістдесят) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Додатковою угодою № 1 від 22.06.2018 сторони внесли зміни до договору оренди-2, а саме визначили, зокрема, що орендодавцем в цьому договорі оренди є Київська обласна державна адміністрація, надалі іменована - орендодавець, від якої на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації №1133 від 17.12.2009 діє Фастівська районна державна адміністрація Київської області, в уповноваженого керівника Фастівської РДА.

28.12.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІПАН" та Фастівською районною державною адміністрацією Київської області укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - договір оренди №3), відповідно до умов якого орендодавець на підставі Розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 17.12.2009 № 1134 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «СІПАН» за рахунок земель державної власності надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, цільове призначення - землі добувної промисловості (для розробки Кощіївського родовища гранітів), яка знаходиться на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області (п. 1.1 договору оренди №3).

Пунктом 2 договору оренди №3 сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 16,1182 гектарів, кадастровий номер :02:003:0032, надалі земельна ділянка.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки затверджена рішенням сесії Фастівської районної ради від 25.12.2009 №06-31-У становить 5169106,74 грн (п.5 договору оренди №3).

Відповідно до п.8 договору оренди №4, цей договір укладено на 10 (десять) років починаючи з дати його державної реєстрації у відповідності до чинного законодавства. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 (шістдесят) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Додатковою угодою № 1 від 22.06.2018 сторони внесли зміни до договору оренди №3, а саме визначили, зокрема, що орендодавцем в цьому договорі оренди є Київська обласна державна адміністрація, надалі іменована - орендодавець, від якої на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації №1134 від 17.12.2009 діє Фастівська районна державна адміністрація Київської області, в уповноваженого керівника Фастівської РДА.

28.12.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІПАН" в якості орендаря та Фастівською районною державною адміністрацією Київської області в якості орендодавця укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - договір оренди №4), відповідно до умов якого орендодавець на підставі Розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 17.12.2009 № 1134 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «СІПАН» за рахунок то земель державної власності надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, цільове призначення - землі добувної промисловості (для розробки Кощіївського родовища гранітів), яка знаходиться на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області за межами населеного пункту (п. 1.1 договору оренди №4).

Пунктом 2 договору оренди №4 сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,9780 гектарів, кадастровий номер :02:003:0033, надалі земельна ділянка.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки затверджена рішенням сесії Фастівської районної ради від 25.12.2009 №06-31-У становить 1275744,60 грн (п.5 договору оренди №4).

Відповідно до п.8 договору оренди №4, цей договір укладено на 10 (десять) років починаючи з дати його державної реєстрації у відповідності до чинного законодавства. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 (шістдесят) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Додатковою угодою № 1 від 12.03.2018 сторони внесли зміни до договору оренди №4, а саме визначили, зокрема, що орендодавцем в цьому договорі оренди є Київська обласна державна адміністрація, надалі іменована - орендодавець, від якої на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації №1134 від 17.12.2009 діє Фастівська районна державна адміністрація Київської області, в уповноваженого керівника Фастівської РДА.

Умовами пункту 44 кожного з цих чотирьох договорів оренди (договору оренди №1, договору оренди №2, договору оренди №3 та договору оренди №4) було визначено, що договір оренди набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

Копії вказаних чотирьох договорів оренди містяться в матеріалах справи №911/3160/23.

Усі чотири договори оренди були зареєстровані Київською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що вчинено відповідний запис, що підтверджується відповідною відміткою на останньому аркуші кожного з вказаних договорів оренди, а саме:

- договір оренди №1 зареєстрований 18.03.2009,

- договір оренди №2 зареєстрований 28.01.2010,

- договір оренди №3 зареєстрований 28.01.2010,

- договір оренди №4 зареєстрований 28.01.2010.

Отже, виходячи із пункту 8 кожного з цих чотирьох договорів оренди, яким був встановлений 10-річний строк дії договору його від дати державної реєстрації, строк дії договору оренди №1 спливав 18.03.2019, а строк дії договору оренди №2, договору оренди №3 та договору оренди №4 спливав 28.01.2020.

В подальшому, як вбачається із рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20, у зв`язку із спливом строку дії вказаних договорів оренди та виникненням правової невизначеності між орендарем та орендодавцем в питанні чинності договорів оренди, в червні 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «СІПАН» (орендар земельних ділянок, відповідач у справі №911/3160/23) звернулося до Господарського суду м.Києва з позовом до Київської обласної державної адміністрації (орендодавець земельних ділянок) про визнання поновленими договору оренди №1, договору оренди №2, договору оренди №3 та договору оренди №4 (справа №910/8535/20 Господарського суду м.Києва).

Позовні вимоги у справі №910/8535/20 Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіпан» мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (позивач у справі №910/8535/20) продовжує користуватись земельними ділянками, які є предметом цих договорів оренди (земельними ділянками з кадастровими номерами :02:003:0030, :02:003:0031, :02:003:0032, :02:003:0033), а орендодавець (Київська обласна державна адміністрація, відповідач у справі №910/8535/20) не заперечив проти поновлення вказаних договорів оренди земельних ділянок на той самий строк та на тих самих умовах, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (позивач у справі №910/8535/20) звернулося до Господарського суду м.Києва з позовом про визнання поновленими на 10 років договору оренди №1, договору оренди №2, договору оренди №3 та договору оренди №4.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 19.06.2020 було відкрито провадження у справі №910/8535/20. Як вбачається також із рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20, Київська обласна державна адміністрація (орендодавець, відповідач у справі №910/8535/20) заперечувала проти задоволення позовних вимог у справі №910/8535/20, посилаючись, зокрема, на те, що орендодавець та орендар не досягли згоди щодо усіх істотних умов договору оренди, а саме щодо розміру орендної плати, а тому переважне право орендаря на поновлення договорів оренди припинилося. Київська обласна державна адміністрація при цьому посилалась на те, що листом № 06-06/922 від 22.03.2019 Департамент містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації за дорученням Київської обласної державної адміністрації як орендодавця повідомив ТОВ «СІПАН» про пропозицію змінити умови договорів, а саме: встановити річну орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки.

Відхиляючи вказані доводи Київської обласної державної адміністрації (орендодавця, відповідача у справі №910/8535/20) в питанні зміни розміру орендної плати, Господарський суд м.Києва в своєму рішенні від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 вказав, що:

- пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, а згідно з пунктом 288.4, підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 наведеної норми розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки;

- зміна розміру орендної плати відбувається в процесі погодження між сторонами істотних умов договору та не є підставою для відмови у поновленні договорів оренди.

Вказаним рішенням Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 було відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» до Київської обласної державної адміністрації про визнання поновленими на 10 років договорів оренди земельних ділянок. Відмовляючи в задоволенні позову у справі №910/8535/20, Господарський суд м.Києва у рішенні від 15.09.2020 встановив, зокрема, факт продовження використання орендарем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіпан») земельних ділянок після закінчення строку дії договорів оренди, факт ненадіслання орендодавцем (Київською обласною державною адміністрацією) у встановлений законом строк заперечення щодо поновлення договорів оренди на новий строк та відсутність рішень орендодавця щодо припинення спірних договорів оренди, а тому Господарський суд м.Києва у своєму рішенні від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 вказав, що договір оренди №1, договір оренди №2, договір оренди №3 та договір оренди №4 продовжують діяти на той же строк та на тих же умовах за взаємною мовчазною згодою сторін і тому відсутні підстави для укладення в судовому порядку додаткових угод про поновлення спірних договорів оренди.

Як випливає із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 жодною особою не оскаржувалось та набуло законної сили 16.10.2020.

На підставі вказаного рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20, що набуло законної сили 16.10.2020, рішеннями державного реєстратора Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області Заболотного А.В. від 29.10.2020 було зареєстровано речове право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» на земельні ділянки (зміни речового права) із зазначенням нової дати закінчення строку оренди земельних ділянок, а саме:

- новою датою закінчення строку оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0030 вказано 11.03.2029 (ці відомості внесені до Державного реєстру речових прав державним реєстратором Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області Заболотним А.В. 29.10.2020, індексний номер рішення 54848848). Зазначена обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.10.2023 №350114640;

- новою датою закінчення строку оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0031 вказано 28.12.2029 (ці відомості внесені до Державного реєстру речових прав державним реєстратором Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області Заболотним А.В. 29.10.2020, індексний номер рішення 54853149). Зазначена обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.10.2023 №35012174;

- новою датою закінчення строку оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0032 вказано 28.12.2029 (ці відомості внесені до Державного реєстру речових прав державним реєстратором Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області Заболотним А.В. 29.10.2020, індексний номер рішення 54853664). Зазначена обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.10.2023 №350120569;

- новою датою закінчення строку оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0034 вказано 28.12.2029 (ці відомості внесені до Державного реєстру речових прав державним реєстратором Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області Заболотним А.В. 29.10.2020, індексний номер рішення 54854182). Зазначена обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.10.2023 №350119638.

В подальшому, у зв`язку набранням чинності з 27.05.2021 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 №1423-IX, надалі Закон №1423-IX, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0030, :02:003:0031, :02:003:0032, :02:003:0033 перейшли в комунальну власність із реєстрацією права власності на них за Томашівською сільською радою (позивачем у справі №911/3160/23), а саме: 20.08.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказані земельні ділянки на підставі Закону №1423-IX зареєстровано за Томашівською сільською радою. Зазначені обставини також підтверджуються вищевказаними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.10.2023.

В подальшому, як випливає із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, у травні 2023 Томашівська сільська рада в якості позивача звернулася до Господарського суду Київської області із позовними заявами до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІПАН» (відповідач) про стягнення заборгованості з орендної плати за вищевказаними договорами оренди, а саме:

- із позовом про стягнення заборгованості за договором оренди №1 за період оренди з 01.04.2020 по 31.12.2022 (справа №911/1583/23 Господарського суду Київської області);

- із позовом про стягнення заборгованості за договором оренди №2 за період оренди з 01.04.2020 по 31.12.2020 (справа №911/1581/23 Господарського суду Київської області);

- із позовом про стягнення заборгованості за договором оренди №3 за період оренди з 01.04.2020 по 31.12.2021 (справа №911/1584/23 Господарського суду Київської області);

- із позовом про стягнення заборгованості за договором оренди №4 за період оренди за період з 01.04.2020 по 31.12.2020 (справа №911/1582/23 Господарського суду Київської області).

В подальшому, в жовтні 2023 Заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Київської області з даним позовом в інтересах держави в особі Томашівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» про усунення перешкод у здійсненні Томашівською сільською радою права користування та розпорядження земельними ділянками (справа №911/3160/23 Господарського суду Київської області).

З`ясувавши вищевказані обставини справи №911/3160/23, які підтверджуються наявними у справі копіями письмових доказів, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Недоведеність позовних вимог:

В обґрунтування поданого ним позову прокурор посилається на те, що строк дії договорів оренди був встановлений до 27.01.2020 і при цьому прокурор посилається на те, що оскільки у справі №910/8535/20 Київська обласна державна адміністрація як орендодавець заперечувала проти задоволення позовних вимог у справі №910/8535/20, а також зазначала, що сторони договорів оренди не досягли домовленостей щодо істотних умов договору, а саме щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, тому прокурор вважає, що переважне право Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» на поновлення договорів оренди припинилось.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що після закінчення 10-річного строку договори оренди були поновлені на новий строк за взаємною мовчазною згодою орендодавця та орендаря.

Усуваючи розбіжності між учасниками справи №911/3160/23 в цій частині, суд зазначає, що передбачений статтею 13 Господарського процесуального кодексу України принцип змагальності господарського судочинства надає сторонам достатні процесуальні можливості у представленні та доказуванні своєї позиції, спростуванні позиції інших учасників процесу з метою правильного вирішення спору. Цей принцип передбачає активну роль сторін як заінтересованих учасників процесу у доказуванні своєї правової позиції.

При цьому, як вказував Верховний Суд, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19).

Доводи прокурора у спорі про те, що строк дії договорів оренди був встановлений до 27.01.2020 є неточними та некоректними, оскільки договори оренди були зареєстровані Київською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в різні дати, а саме договір оренди №1 був зареєстрований 18.03.2009, а договір оренди №2, договір оренди №3 та договір оренди №4 були зареєстровані 28.01.2010.

Отже, виходячи із пункту 8 кожного з цих чотирьох договорів оренди, яким був встановлений 10-річний строк дії договору його від дати державної реєстрації, строк дії договору оренди №1 спливав 18.03.2019, а строк дії договору оренди №2, договору оренди №3 та договору оренди №4 спливав 28.01.2020.

При цьому умови пункту 8 кожного з цих чотирьох договорів оренди встановлювали переважне право орендаря (відповідача) на поновлення строку дії договорів на тих же самих умовах на новий строк, а прокурором не надано ніяких доказів того, що відповідач не скористався цим правом і що договори оренди не були поновлені.

Прокурор в позовній заяві для доведення своїх позовних вимог посилається на рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20.

Однак, вказане рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 не підтверджує позицію прокурора у справі №911/3160/23 про припинення переважного права Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» на поновлення договорів оренди. Навпаки, в цьому рішенні Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (позивач у справі №910/8535/20) зверталося до Київської обласної державної адміністрації як орендодавця з листами вих. № 3 від 08.01.2019, №59 від 19.11.2019, № 57 від 19.11.2019, №58 від 19.11.2019 про поновлення договорів оренди земельних ділянок №б/н від 11.03.2009, №б/н від 28.12.2009, №б/н від 28.12.2009 та №б/н від 28.12.2009.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на момент закінчення 10-річного строку дії договору оренди №1, договору оренди №2, договору оренди №3 та договору оренди №4) було регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного частинами 1- 5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

Тобто, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на виникнення правовідносин) містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави і обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин 1-5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає згідно з частиною 6 цієї норми. Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

Суть поновлення договору оренди за змістом частини 6 статті 33 зазначеного Закону полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті (правові висновки Верховного Суду у постанові від 19.03.2019 у справі №908/2484/17).

Відмовляючи в задоволенні позову у справі №910/8535/20, Господарський суд м.Києва у рішенні від 15.09.2020 встановив, зокрема, факт продовження використання орендарем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіпан») земельних ділянок після закінчення строку дії договорів оренди, факт ненадіслання орендодавцем (Київською обласною державною адміністрацією) у встановлений законом строк заперечення щодо поновлення договорів оренди на новий строк та відсутність рішень орендодавця щодо припинення спірних договорів оренди, а тому Господарський суд м.Києва у своєму рішенні від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 вказав, що договір оренди №1, договір оренди №2, договір оренди №3 та договір оренди №4 продовжують діяти на той же строк та на тих же умовах за взаємною мовчазною згодою сторін і тому відсутні підстави для укладення в судовому порядку додаткових угод про поновлення спірних договорів оренди.

При цьому ні Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (орендар земельних ділянок, позивач у справі №910/8535/20, відповідач у справі №911/3160/23), ні Київська обласна державна адміністрація (сторона орендодавця в договорах оренди, відповідач у справі №910/8535/20) рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 не оскаржували і вказане рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20 набуло законної сили 16.10.2020).

Відповідно до ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України верховенство права є однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Елементом верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Як вказував Верховний Суд, складовою юридичної визначеності є принцип res judicata. Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicata можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано (п.8.15 постанови Верховного Суду у справі № 910/16505/19 від 11.09.2020).

В той же час, Томашівська сільська рада (позивач у справі №911/3160/23, в інтересах якого прокурором поданий даний позов) є правонаступником прав та обов`язків Київської обласної державної адміністрації (відповідача у справі №910/8535/20) як сторони орендодавця в договорах оренди.

Так, 27.05.2021 (після постановлення рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20) набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", надалі Закон №1423-IX, на підставі якого спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0030, :02:003:0031, :02:003:0032, :02:003:0033, які є об`єктом договорів оренди, перейшли з державної власності у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності Томашівської сільської ради на них (20.08.2021).

Так, підпунктом 58 п. 4 розділу І вказаного Закону №1423-IX внесено зміни до розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, зокрема, доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель визначених законом. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Із наведеного вбачається, що в силу Закону №1423-IX вказані земельні ділянки були передані Томашівській сільської ради із державної власності у комунальну та Томашівській сільській раді фактично були передані і повноваження по розпорядженню цими земельними ділянками із одночасним припиненням цих повноважень у Київської обласної державної адміністрації (з дня набрання чинності підпунктом 58 п. 4 розділу І вказаного Закону №1423-IX).

Відповідно до ч.1 та 5 ст.148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. При цьому, відповідно до ч.5 вказаної ст.148-1 Земельного кодексу України, вимоги цієї статті поширюються на випадки переходу повноважень з розпорядження земельними ділянками державної власності від одного органу до іншого, а також при переході права власності на земельні ділянки від держави до територіальної громади і навпаки та при переході права власності на земельні ділянки від однієї територіальної громади до іншої.

Із наведених норм ч.1 та 5 ст. ст.148-1 Земельного кодексу України випливає, що як у випадку переходу права власності на земельні ділянки від держави до територіальної громади до відповідної особи, так і у випадку переходу повноважень з розпорядження земельними ділянками державної власності від одного органу до іншого, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку (або відповідно до органу, який набув повноваження з розпорядження земельними ділянками) з моменту переходу права власності на земельну ділянку (або відповідно з моменту переходу повноважень з розпорядження земельними ділянками державної власності від одного органу до іншого) переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки (або відповідно попереднього органу, чиї повноваження з розпорядження земельними ділянками припиняються) за чинними договорами оренди.

За вказаних обставин, є підстави для висновку про те, що до Томашівській сільській раді в силу норм ч.1 та 5 ст. ст.148-1 Земельного кодексу України перейшли усі права та обов`язки Київської обласної державної адміністрації як орендодавця за договором оренди, тобто має місце універсальне правонаступництво сторони орендодавця в договорах оренди.

Отже, доводи прокурора про припинення строку дії договору оренди №1, договору оренди №2, договору оренди №3 та договору оренди №4 із одночасним припиненням переважного права Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (відповідача) на поновлення цих договорів оренди, прокурором у цій справі належними та допустимими доказами не підтверджені та спростовуються матеріалами справи, з яких випливає, що договір оренди №1, договір оренди №2, договору оренди №3 та договір оренди №4 є поновленими на новий строк за взаємною мовчазною згодою орендодавця та орендаря і є чинними на момент розгляду справи.

Само по собі посилання прокурора на те, що у справі №910/8535/20 Київська обласна державна адміністрація заперечувала проти позовних вимог і що у справі №910/8535/20 в позові було відмовлено, не є доказом припинення (відсутності) переважного права Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» на поновлення цих договорів оренди: за змістом частини 6 статті 33 зазначеного Закону України «Про оренду землі» поновлення договорів оренди відбувається не на підставі рішення суду, а за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

Прокурор не надав жодного доказу того, щоб відповідач як орендар після закінчення строку оренди припинив користуватись спірними земельними ділянками і щоб орендодавець протягом наступного одного місяця заперечив проти такого користування.

Так саме, само по собі посилання прокурора на те, що факт поновлення договору оренди №1, договору оренди №2, договору оренди №3 та договору оренди №4 встановлений лише в мотивувальній частині рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2020 у справі №910/8535/20, а не в резолютивній частині, не є доказом відсутності переважного права Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан» на поновлення цих договорів оренди, яке виникає не в силу рішення суду, а в силу частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» за наявності відповідного фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування.

Про те, що договір оренди №1, договір оренди №2, договір оренди №3 та договір оренди №4 є поновленими на новий строк за взаємною мовчазною згодою орендодавця та орендаря і є чинними на момент розгляду справи, визнає і сама Томашівська сільська рада (позивач у справі №911/3160/23) у своїх поясненнях, наданих суду.

Отже, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (відповідач) є законним орендарем спірних земельних ділянок на підставі чинних на момент розгляду справи договорів оренди, сторонами яких є позивач як орендодавець і відповідач як орендар, то відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог прокурора до відповідача про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :02:003:0030, :02:003:0031, :02:003:0032, :02:003:0033.

Відсутність порушеного права позивача, для захисту якого прокурором поданий даний позов:

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1-3 ст.4 цього Кодексу право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Особливості участі у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, визначено в ст.53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частин третьої, четвертої та п`ятої якої у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Із наведеного випливає, що прокурор є не альтернативним, а субсидіарним суб`єктом звернення до суду. Прокурор при цьому не є учасником спірних матеріально-правових відносин, що виникають між сторонами і становлять предмет відповідного судового розгляду.

Відповідно до обставин даної справи, відповідач є законним орендарем спірних земельних ділянок на підставі чинних договорів оренди, сторонами яких є позивач як орендодавець і відповідач як орендар і які після закінчення 10-річного строку є поновленими на новий строк.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Отже, в силу укладених договорів оренди та ст.21 Закону України «Про оренду землі» Томашівська сільська рада як правонаступник Київської обласної державної адміністрації (сторони орендодавця) має інтерес в отриманні орендної плати у зв`язку з орендою відповідачем спірних земельних ділянок у позивача, у т.ч. в отриманні орендної плати за наступні періоди оренди після поновлення договору оренди №1, договору оренди №2, договору оренди №3 та договору оренди №4 на новий строк.

Про реалізацію Томашівською сільською радою свого інтересу як орендодавця в отриманні орендної плати за вказані наступні пісня поновлення договорів періоди оренди свідчить факт звернення Томашівської сільської ради в якості позивача до Господарського суду Київської області із позовними заявами до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІПАН» про стягнення заборгованості з орендної плати за вищевказаними договорами оренди, а саме:

- із позовом про стягнення заборгованості за договором оренди №1 за період оренди з 01.04.2020 по 31.12.2022 (справа №911/1583/23 Господарського суду Київської області);

- із позовом про стягнення заборгованості за договором оренди №2 за період оренди з 01.04.2020 по 31.12.2020 (справа №911/1581/23 Господарського суду Київської області);

- із позовом про стягнення заборгованості за договором оренди №3 за період оренди з 01.04.2020 по 31.12.2021 (справа №911/1584/23 Господарського суду Київської області);

- із позовом про стягнення заборгованості за договором оренди №4 за період оренди за період з 01.04.2020 по 31.12.2020 (справа №911/1582/23 Господарського суду Київської області).

Отже, поданий прокурором у справі №911/3160/23 позов не стосується захисту (поновлення) прав Томашівської сільської ради як суб`єкта права власності на спірні земельні ділянки, беручи до уваги, що сама Томашівська сільська рада, вважаючи порушеними свої права як орендодавця в отриманні орендної плати у зв`язку з орендою відповідачем спірних земельних ділянок, звернулась до Господарського суду Київської області із позовними заявами до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІПАН» про стягнення заборгованості з орендної плати за наступні періоди оренди після поновлення договорів оренди.

Отже, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіпан» (відповідач) є законним орендарем земельних ділянок на підставі чинних на момент розгляду справи договорів оренди, сторонами яких є позивач як власник-орендодавець земельних ділянок і відповідач як орендар, то поданий прокурором в інтересах позивача як суб`єкта права власності на земельні ділянки даний позов до відповідача про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :02:003:0030, :02:003:0031, :02:003:0032, :02:003:0033, не стосується захисту (поновлення) порушених прав Томашівської сільської ради як суб`єкта права власності на земельні ділянки. Наведене є самостійною підставою для відмови в позові у цій справі №911/3160/23.

За правилами ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч.2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач є законним орендарем спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0032, :02:003:0031, :02:003:0033, :02:003:0030 на підставі чинних договорів оренди, спірні рішення про державну реєстрацію прав оренди відповідача на земельні ділянки від 29.10.2020 №54848848, від 29.10.2020 №54854182, від 29.10.2020 №54853664 та від 29.10.2020 №54853149 не порушують прав позивача (територіальної громади с.Дорогинка в особі Томашівської сільської ради, яка є правонаступником сторони орендодавця у вказаних договорах оренди), а тому позовні вимоги у цій справі задоволенні не підлягають.

Висновки суду за результатами розгляду справи:

Приймаючи до уваги вищевикладене суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Томашівської сільської ради про усунення перешкод у здійсненні Томашівською сільською радою права користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :02:003:0032, :02:003:0031, :02:003:0033 та :02:003:0030 шляхом скасування рішень про державну реєстрацію від 29.10.2020 №54848848, від 29.10.2020 №54854182, від 29.10.2020 №54853664, від 29.10.2020 №54853149, та шляхом повернення вказаних земельних ділянок на користь територіальної громади с.Дорогинка в особі Томашівської сільської ради від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан».

У зв`язку з відмовою в позові, сплачений прокуратурою судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишається за прокуратурою і не підлягає відшкодуванню за рахунок протилежної сторони.

Керуючись ст. 2, 4, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Томашівської сільської ради про усунення перешкод у здійсненні Томашівською сільською радою права користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :02:003:0032, :02:003:0031, :02:003:0033, :02:003:0030 шляхом скасування рішень про державну реєстрацію від 29.10.2020 №54848848, від 29.10.2020 №54854182, від 29.10.2020 №54853664, від 29.10.2020 №54853149, та шляхом повернення вказаних земельних ділянок на користь територіальної громади с.Дорогинка в особі Томашівської сільської ради від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіпан».

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2024.

Суддя О.О. Третьякова