ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 року м.Дніпро Справа № 904/2142/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач),

судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.

секретар судового засідання Солодова І.М.

за участю:

представник позивача: Шуліка А.В. ( в залі суду) адвокат; Дерило В.Г. (в залі суду) - самопредставництво

представник відповідача: Якименко О.В. (в залі суду) адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 (повний текст рішення складено 19.09.2023, суддя Красота О.І.) у справі № 904/2142/23

За позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто", м. Дніпро

про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" і просить суд стягнути кошти у розмірі 6 015 059,96 грн., набуті без достатньої правової підстави, внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в період з 31.08.2017 по 31.12.2022, площею 1,8168 га, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д, кадастровий номер :03:231:0134, комунальної форми власності, яка належить на праві власності Дніпровській міській раді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач після закінчення строку дії Договору оренди землі від 01.11.2007 фактично продовжує використовувати земельну ділянку, на якій знаходиться належне йому на праві власності майно, без правовстановлюючих документів, що призвело до недоотримання місцевим бюджетом коштів. Тому Відповідач зобов`язаний повернути ці кошти Позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Крім того, Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд:

1. вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві власності Відповідачу, розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер :03:231:0134, а саме:

- об`єкт незавершеного будівництва, III черга, 1,2 % готовності. Літ. А-1 будівля розподільчого пункту з трансформаторною підстанцією, загальна площа - 106,9 кв.м, літ. а-1 прибудова, літ. а ґанок, літ. Б-1 трансформаторна підстанція, загальна площа - 73,3 кв.м, літ. В убиральня (тимчасова), літ Г кіоск (тимчасовий), літ Ф-1 корпус 18, загальна площа - 23,7 кв.м, літ. Ч корпус 23, літ. ч тамбур, № 1,4,13,14,20,28 огорожа, № 2,3,9,32 ворота за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- об`єкт: загальна площа (кв.м): 180.2, опис: будівлі та споруди, які складаються з: будівля розподільчого пункту з трансформаторною підстанцією літ. А-1 загальною площею 106,9 кв.м, літ. а-ганок, літ. а'-козирок, літ. Б-1 - трансформаторна підстанція загальною площею 73,3 кв.м за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 38д. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та заборонити Відповідачу, будь-яким третім особам та органам державної реєстрації речових прав здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цього майна;

2. заборонити Відповідачу та будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, направлені на демонтаж, руйнування, знесення, перебудови, добудови тощо об`єктів нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :03:231:0134, яке належить на праві власності Відповідачу, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д.

3. вжити заходи забезпечення позову в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 6 015 059,96 грн. шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Відповідачу і розміщені на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, які відкриті станом на дату застосування заходів забезпечення позову, або будуть відкриті після застосування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2023 у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2023 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2023 у справі №904/2142/23 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2023 у справі №904/2142/23 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023, у даній справі, позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 40, ідентифікаційний код в ) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ідентифікаційний код в ) кошти у розмірі 5 607 298,85 грн., судовий збір у розмірі 84 109,48 грн. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, 06.10.2023 через Господарський суд Дніпропетровської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Конкурітто", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за своєю суттю спірні відносини між учасниками справи відносяться до категорії договірних, а тому Дніпровська міська рада не може звертатися до суду із позовом до ТОВ «Конкурітто» про стягнення безпідставно набутого майна.

Судом першої інстанції застосовано cm. 1212 ЦК України, яка не підлягала застосуванню та не застосовано ст.ст. 626, 631 ЦК України, ст.ст. 13, 21, 34 ЗУ «Про оренду землі», які підлягали застосуванню, через що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про обрання позивачем належного способу захисту.

В оскаржуваному судовому рішенні зазначено, що розрахунок сум орендної плати, яка не сплачена Відповідачем за спірний період, здійснена на підставі: - акту Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради № 12/04/23-Т від 11.04.2023, складеного за результатами обстеження земельної ділянки кадастровий номер :03:231:0134 з додатками; - листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.03.2023 №29-4-0.10-1592/2-23 щодо нормативно-грошової оцінки 1 кв. м земельної ділянки; - рішень Дніпровської міської ради № 5/6 від 27.12.2010 "Про місцеві податки і збори" (зі змінами) та № 13/27 від 06.12.2017 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" (зі змінами); - витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2019, 2021 та 2022 роки; - листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28.02.2023 за № 12812/6/04-36-04-02-14; розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки, затверджений протоколом Комісії з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок № 1 від 25.04.2023; - висновку експерта № 17/03/2-23 від 17.04.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи, підготовленого для подання до суду.

У своїх заявах по суті та усних поясненнях Відповідач вказував на те, що жоден із вказаних вище документів не відповідає вимогам ГПК України, а тому не може бути використаний при розрахунку неотриманої орендної плати, однак вказані заперечення судом безпідставно залишені поза увагою.

Скаржник наполягає, що акт Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель №12/04/23-Т від 11 квітня 2023 року не відповідає вимогам закону, а тому не може бути використаний як доказ у справі про стягнення безпідставно набутих коштів. Також лист ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.03.2023 року №29-4-0.10-1592/2-23 не може братися до уваги судом при вирішенні даного спору, оскільки відомості, викладені у ньому, фактично не стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :03:231:0134.

Апелянт відмічає, що вже в ході судового розгляду Позивач долучив до матеріалів справи «Пояснення до відповіді на відзив ТОВ «Конкурітто», у яких викладав додаткові заперечення на доводи Відповідача, а також долучив до матеріалів справи новий доказ - копію листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04,07.2023 року №29-4-0.10-3861/2- 23.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, оскільки такий документ як «пояснення до відповіді на відзив» не передбачений нормами Господарського процесуального кодексу України взагалі. Окрім того, цей документ не відповідає положенням частини 5 cm. 161 ГПК України, оскільки суд не дозволяв учасникам справи №904/2142/23 подавати будь-які додаткові пояснення щодо окремих питань.

Також Відповідач наголошував на тому, що Дніпровська міська рада у своїх поясненнях не надала жодних обґрунтувань причин подання листа ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області від 04.07.2023 року не у строк, визначений в ч.2 сіп.80 ГПК України, що є підставою для відмови у долученні вказаного документу до матеріалів справи №904/2142/23.

Таким чином, суд першої інстанції для формування висновків по справі використав документи, які фактично подані із порушенням порядку і строків, визначених в ГПК України.

Рішення Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 із змінами безпідставно використане судом для розрахунку орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розрахунок неотриманої орендної плати за 2019-2022 є помилковим, неточним та таким, що не може бути застосований при вирішенні даного спору.

Як слідує із відповіді ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28.02.2023 року, станом на 24.02.2023 податковий борг з орендної плати за землю у ТОВ «Конкурітто» не обліковується, тому державою фактично визнано правильність розрахунку та отримання задекларованих грошових коштів за весь період.

Скаржник наполягає на тому, що Позивач не надіслав до ТОВ «Конкурітто» жодної пропозиції щодо добровільного відшкодування збитків, а навпаки, через три дні (28.04.2023 року) вже подав до суду позовну заяву про стягнення коштів, що знову ж таки свідчить про недобросовісну поведінку Дніпровської міської ради та відсутність наміру врегулювати спір без участі суду.

Висновок експерта №17/03/2-23 не може бути підтвердженням нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :03:231:0134 за 2017-2020 роки, оскільки питання щодо визначення оцінки землі не входять до сфери досліджень економічної експертизи. До того ж, замовник ставить експерту завідомо не вірне питання, оскільки в листі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області №29-4-0.10-1592/2-23 від 15.03.2023 року не міститься даних щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :03:231:0134 взагалі, та викладена інформація щодо вартості 1 кв.м. ділянок з цільовим призначенням 02.03. та 03.07, в той час цільове призначення спірної ділянки - 02.10. Скаржник наголошує, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:231:0134 ніколи не мала цільового призначення по коду 1.11.6 та 03.10, а завжди відносилась до коду 02.10 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Отже, висновки експерта є хибними та такими, що зроблені на підставі документів, які не стосуються предмету дослідження.

Апелянт наполягає, що відсутні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі, оскільки ТОВ «Конкурітто» не може бути позбавлене свого майна (грошових коштів), через недобросовісну поведінку Дніпровської міської ради.

Таким чином, суд першої інстанції не з`ясувавши обставин, що мають значення для справи в порушення ст.ст.2, 4 ГПК України, не застосувавши п. 6 ч. 1 ст. З ЦК України, ст.ст. 123, 124 ЗК Україна, cm. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та без урахування висновків Верховного Суду, що викладенні у постановах від 29.09.2020 року по справі №688/2908/16-ц від 18.04.2023 року по справі №910/908/22, від 11.01.2023 № 548/741/21 (61-1022св22), дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Також, апелянт вважає за необхідне включити до апеляційної скарги на рішення від 19.09.2023 року також і заперечення на ухвалу від 01.08.2023 року в частині відмови у клопотанні ТОВ «Конкурітто» про залишення позовної заяви без розгляду.

Так, із змісту позовної заяви слідує, що Позивач на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України визначив предметом позову у цій справі вимогу про стягнення з ТОВ «Конкурітто» на користь Дніпровської міської ради коштів у розмірі 6 015 059,96 грн, набутих без достатньої правової підстави, внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в період з 31.08.2017 року по 31.12.2022 року.

Також з тексту позовної заяви вбачається, що вона підписана представником ДМР - адвокатом Д. Васіною. На підтвердження повноважень представника до позовної заяви долучено копію договору про надання правової допомоги від 07.02.2023 року та виданий на його підставі ордер адвоката від 28.04.2023 року.

На думку скаржника, адвокат Д. Васіна не була уповноважена Дніпровською міською радою на представництво інтересів у справах про стягнення з ТОВ «Конкурітто» безпідставно збережених коштів на підставі cm. 1212 Цивільного кодексу України, в тому числі на підписання позовної заяви із таким предметом позову. А тому, в силу п.2 ч.І cm. 226 ГПК України суд за клопотанням Відповідача повинен був залишити позов без розгляду, оскільки вона підписана особою, яка не має права підписувати.

У суду були відсутні підстави для відмови у залишені позову без розгляду через надмірний формалізм.

16.10.2023 матеріали справи та апеляційна скарга надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно до протоколу автоматичногорозподілу судової справи між суддямивід 16.10.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: - подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

20.10.2023 від представник Дніпровської міської ради до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про забезпечення позову, якій просить:

1. вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві власності Відповідачу, розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер :03:231:0134, а саме:

- об`єкт незавершеного будівництва, III черга, 1,2 % готовності. Літ. А-1 будівля розподільчого пункту з трансформаторною підстанцією, загальна площа - 106,9 кв.м, літ. а-1 прибудова, літ. а ґанок, літ. Б-1 трансформаторна підстанція, загальна площа - 73,3 кв.м, літ. В убиральня (тимчасова), літ Г кіоск (тимчасовий), літ Ф-1 корпус 18, загальна площа - 23,7 кв.м, літ. Ч корпус 23, літ. ч тамбур, № 1,4,13,14,20,28 огорожа, № 2,3,9,32 ворота за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- заборонити Відповідачу та будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, направлені на демонтаж, руйнування, знесення, перебудови, добудови тощо об`єктів нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :03:231:0134, яке належить на праві власності Відповідачу, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д.

27.10.2023 від представника ТОВ "Конкурітто" через систему «Електронний Суд» до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання/заява про усунення недоліків апеляційної скарги, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги платіжну інструкцію № 659 від 27.10.2023 про сплату судового збору у розмірі 126 164,23 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 12.12.2023 о 16 год. 10 хв.

Оскільки платіжну інструкцію № 659 від 27.10.2023 суд не може визнати належним та допустимим доказом сплати судового збору у розумінні ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, через те, що судовий збір не зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України ухвалою суду від 28.11.2023 (після відкриття провадження у справі) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23 залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2023 заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ТОВ «Конкурітто», будь-яким третім особам та органам державної реєстрації речових прав здійснювати реєстраційні дії та будь-які інші дії, направлені на демонтаж, руйнування, знесення, перебудови, добудови тощо об`єктів нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :03:231:0134, яке належить на праві власності ТОВ «Конкурітто» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38-Д.

14.11.2023 від представника позивача/Дніпровської міської ради до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про те, що власником земельної ділянки кадастровий номер :03:231:0134 в м.Дніпрі є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, відповідно до ст. 83 ЗК України, за якою всі землі в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці є комунальною власністю, за винятком земельних ділянок, які перебувають у державній або приватній власності. Отже, Дніпровська міська рада має право звернення до суду за захистом свого порушеного права, яке полягає у безпідставному збереженні ТОВ "Конкурітто" коштів у розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності без достатньої правової підстави, що призвело до збільшення цих коштів у останнього за рахунок їх несплати Дніпровській міській раді за відповідні спірні періоди.

Відповідно інформації отриманої від Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, а саме у витягу НВ-018 відомості про оренду чітко зазначені строк речового права з 20.11.2007 року - строком на 3 роки, а відтак не виявлено діючих реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та ТОВ "Конкурітто".

При цьому, відповідно до вимог статті 206 Земельного кодексу України та статті 14 Податкового кодексу України, ТОВ "Конкурітто" не є власником земельної ділянки, не має права постійного користування, а тому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Таким чином, виходячи з фактичних обставини спору та наявних в матеріалах справи належних доказів, вважаємо, що "Конкурітто", як власник нерухомого майна, яке розташовано на спірній земельній ділянці, не уклавши відповідних договорів оренди з її власником, тобто Дніпровською міською радою, та не здійснивши державної реєстрації такого права, фактично користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

У відповідності до приписів статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України - ТОВ "Конкурітто", не сплачувало в належному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди, фактично збільшило свої доходи, а Дніпровська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати). Відтак ТОВ "Конкурітто" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею в період з 31.08.2017 по 31.12.2022 роки, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Позивач наполягає, що Дніпровська міська рада вірно обрано спосіб захисту порушеного права, яке полягає у безпідставному збереженні ТОВ "Конкурітто" коштів у розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності за відповідні спірні періоди.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, відповідно до вимог ст.286 ПКУ.

Твердження Відповідача про пропуск строку для надання доказів по справі, а саме довідки ГУ Держгеокадастру № 29-4-0.10-3861/2-23 від 04.07.2023 року є хибним, з підстав того, що 29.06.2023 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області суддею було продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів, тобто до 29.07.2023 року, а довідка була надана до суду 06.07.2023 року разом з поясненнями до відповіді на відзив(що підтверджується належними доказами у справі), а відтак позивач не порушив строки для надання доказів по справі.

Позивач наголошує, що ТОВ "Конкурітто" в період з 31.08.2017 року по 31.12.2022 року користувалось земельною ділянко площею 1,8168 га з кадастровим номером :03:231:0134, на якій знаходиться належний йому на праві власності об`єкт незавершеного будівництва, без оформлення договору оренди та не сплачуючи належним чином орендних платежів, продовжує землекористування, внаслідок чого безпідставно зберіг кошти не сплаченої в повному обсязі орендної плати Дніпровській міській ради на суму 6 015 057,81 грн.

Звертає увагу колегії суддів, що рішенням від 19.09.2023 року встановлено, що позивачем і експертом не враховані суми сплаченої орендної плати відповідачем, які були вирахувані суддею під час розгляду справи. Відповідач сплатив орендну плату за землю у 2017 році (вересень - грудень 2017 року) на суму 116 502,56 грн. (т. 2 а.с. 58, 59), у 2018 році (10 місяців) на суму 291 256,40 грн. (т. 2 а.с. 60-68). Відповідач надав такі платіжні доручення, які були

враховані судом:

2017 рік:

за вересень № 32 від 30.10.2017 року в розмірі 29 125,64 грн

за жовтень № 45 від 30.11.2017 року в розмірі 29 125,64 грн

за листопад № 55 від 28.12.2017 року в розмірі 29 125,64 грн

за грудень № 73 від 31.01.2018 року в розмірі 29 125,64 грн., за 4 місяці, що в загальному розмірі на суму 116 502,56 грн.

2018 рік :

за січень № 90 від 01.03.2018 року в розмірі 29 125,64 грн

за лютий № 111 від 29.03.2018 року в розмірі 29 125,64 грн

за травень № 12 від 11.06.2018 року в розмірі 29 125,64 грн

за червень № 28 від 26.07.2018 року в розмірі 29 125,64 грн

за липень № 47 від 30.08.2018 року в розмірі 29 125,64 грн

за серпень № 63 від 27.09.2018 року в розмірі 29 125,64 грн

за вересень № 76 від 26.10.2018 року в розмірі 29 125,64 грн

за жовтень № 101 від ТІ. 11.2018 року в розмірі 29 125,64 грн

за листопад № 114 від 13.12.2018 року в розмірі 29 125,64 грн

за грудень № 146 від 25.01.2019 року в розмірі 29 125,64 грн, за 10 місяців, , що в загальному розмірі на суму 291 256,40 грн.

Тобто, 291 256.40 + 116 502,56 = 407 758.96 грн

Судом вірно встановлено, що під час визначення розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за заявлений період з 31.08.2017 по 31.12.2022, Позивачем не були враховані сплачені кошти Відповідачем за землю у 2017 році (вересень - грудень 2017 року) на суму 116 502,56 грн. та у 2018 році (10 місяців) на

суму 291 256,40 грн.

А відтак, розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою є 6 015 057,81 -407 758,96= 5 607 298,85 грн.

Доводи щодо відсутності у Відповідача податкового боргу не стосуються предмета спору у даній справі.

Чинним законодавством не передбачено надання строку для добровільної сплати зобов`язання, тим паче що в судді першої інстанції на передніх засіданнях суддя наголошував Відповідачу декілька разів про можливість сплати суму боргу і укладання мирової угоди. Відповідач відмовився.

Звертає увагу суд, що відповідач не скористався правом звернутись з новою технічною документацією з усунення зауважень міської ради, зменшивши площу земельної ділянки до розмірів фактичного розміщення будівель та споруд або ж звернутись до суду з відповідним позовом, оскарживши відсутність(бездіяльність) міської ради.

А відтак, відповідач погодився зі всіма висновками міської ради, твердження відповідача не відповідають дійним обставинам справи і взагалі не мають відношення до суті спору і не повинні бути предметом дослідження, не є відповідним доказом у розумінні принципу належності та допустимості доказів в даному випадку в позовному провадженні, вказані обставини мають похідний характер та не знаходяться у причинному зв`язку з предметом спору. Та більш того, водить суд в оману, щодо недобросовісної поведінки позивача.

Серед іншого, Відповідач вказує на відсутність повноважень адвоката Васіною Д.Є. щодо подання позовної заяви про стягнення безпідставно збережених коштів до суду. Однак, при зверненні до суду першої інстанції адвокатом Васіною Д.Є. на підтвердження своїх повноважень, як представника Дніпровської міської ради до позовної заяви були долучені ордер на надання правничої допомоги серія АЕ № 1196030 від 28.04.2023, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3905 від 08.10.2018 та договір про надання правової допомоги від 07.02.2023 (т. 1, а.с. 13-15), з яких вбачається наявність повноважень представника Дніпровської міської ради - адвоката Васіної Дар`ї Євгеніївни на подання позовної заяви. Представник Дніпровської міської ради Васіна Д.Є. звернулась до суду з позовною заявою саме: «про стягнення», крім того в договорі зазначено «та інших похідних від цих процесів». Отже предмет спору відповідає наділеними, Дніпровською міською радою, повноваженнями представника Васіну Д.Є.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими, оскільки станом на день укладання договору оренди земельної ділянки і протягом його дії Відповідач погоджувався з визначеними діями позивача. Крім того, протягом 13 років безпідставного використання земельної ділянки продовжував лише частково сплачувати податок на землю, внаслідок чого зберіг у себе грошові кошти.

З вищевикладеного вбачається, що Позивачем правильно проведено розрахунок безпідставно збережених коштів Відповідачем за користування земельною ділянкою без достатньо правих підстав. Таким чином, апеляційна скарга зі зазначених в ній підстав не підлягає задоволенню.

11.12.2023 представником заявника ТОВ «Конкурітто» надано до Центрального апеляційного господарського суду клопотання/заяву про усунення недоліків апеляційної скарги та долучено до матеріалів апеляційної скарги платіжну інструкцію № 670 від 06.12.2023 про сплату судового збору в розмірі 126 164,23 грн за належними реквізитами Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 24.01.2024 о 12 год. 20 хв.

14.12.2023 до суду апеляційної інстанції надійшла ухвала Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 11.12.2023 у справі № 904/2142/23 якою витребувано з Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/2142/23 для розгляду касаційної скарги ТОВ «Конкурітто» на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2023.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2023 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23 до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ТОВ «Конкурітто» на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2023 та повернення матеріалів справи з Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкурітто» залишено без задоволення. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у справі № 904/2142/23 залишено без змін.

Оскільки, обставини, що стали підставою для зупинення провадження у справі №904/2142/23 усунуті ухвалою суду від 21.02.2024 поновлено провадження у справі №904/2142/23. Розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23 призначено у судовому засіданні на 27.03.2024 року об 12:30 год.

Судове засідання, призначене на 27.03.2024 не відбулося, у зв`язку з незапланованою відпусткою члена колегії у справі судді Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23 призначено в судове засідання на 01.05.2024 о 09:40 год.

У судовому засіданні 01.05.2024 апелянт доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні 01.05.2024 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши присутніх представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 19.09.2007 № 206/19 вирішено передати земельну ділянку, площею 1,8168 га (кадастровий номер :03:231:0112), в оренду строком на три роки Товариству з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" для проектування та будівництва багатофункціонального комплексу громадського і житлового призначення по вул. Мандриківській у районі буд. № 43, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.13.2 (т. 1 а.с. 58-60).

01.11.2007 між Дніпропетровською міською радою (далі Позивач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" (далі Відповідач, Орендар) укладено Договір оренди землі (далі Договір), зареєстрований у ДМВ ДРФ "Центра" ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.11.2007 за № 88. Договір укладено на три роки до 20.11.2010, з розміром орендної плати на рівні 3% від її грошової оцінки (з урахуванням Додаткового договору від 26.06.2008 до договору оренди земельної ділянки).

За умовами Договору Відповідач на підставі акту приймання-передачі від 01.11.2007 отримав в оренду земельну ділянку площею 1,8168 га, кадастровий номер :03:231:0112, яка знаходиться за адресою: вул. Мандриківська у районі буд. № 43 (Жовтневий район) (т. 1 а.с. 20).

Відповідно до інформації, яка міститься в листі Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 07.03.2023 за № 12/19-59, адреса вул. Набережна Перемоги, 38 Д (колишні адреси вул. Мандриківська, 43, вул. Мандриківська, 44) була присвоєна розпорядженням міського голови від 23.02.2009 № 158-р "Про присвоєння адреси двом трансформаторним та розподільчій підстанціям у багатофункціональному комплексі громадського та житлового призначення по вул. Набережній Перемоги (Жовтневий район)". Додатком до цього листа є графічний матеріал містобудівного кадастру масштабу 1:1000 по вул. Набережна Перемоги, 38-Д (т. 1 а.с. 67, 68).

З 01.06.2017 земельна ділянка з кадастровим номером :03:231:0112 площею 1.8168 га перебуває в архівному шарі.

21.06.2017 Відповідачу надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по фактичному розміщенню будівель та споруд по вул. Набережній Перемоги, 38Д (Соборний (Жовтневий) район), що підтверджується рішенням Дніпровської міської ради від 21.06.2017 № 165/22 (т. 2 а.с. 12, 13).

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 21.08.2017 на місці земельної ділянки кадастровий номер :03:231:0112 (яка була перенесена в архівний шар), на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 28.06.2017; ФОП Пітько С.М., сформовано земельну ділянку кадастровий номер :03:231:0134 (т. 1 а.с. 69-71).

При цьому, площа зазначених земельних ділянок є тотожною 1,8168 га, місце розташування земельних ділянок є ідентичним: вул. Набережна Перемоги, 38 Д, м. Дніпро.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.04.2023 (т. 1 а.с. 72, 73) Відповідач є власником об`єктів будівництва: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Дата, час державної реєстрації: 09.11.2018 13:31:21. Об`єкт незавершеного будівництва, ІІІ черга, 1,2% готовності. Літ. А-1 будівля розподільчого пункту з трансформаторною підстанцією, загальна площа - 106,9 кв.м, літ. а-1 прибудова, літ. а ганок, літ. Б-1 трансформаторна підстанція, загальна площа - 73,3 кв.м, літ. В убиральня (тимчасова), літ Г кіоск (тимчасовий), літ Ф-1 корпус 18, загальна площа - 23,7 кв.м, літ. Ч корпус 23, літ. ч тамбур, № 1,4,13,14,20,28 огорожа, № 2,3,9,32 ворота за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, буд. 38 Д. Підстава для державної реєстрації: дублікат додаткового договору до договору оренди земельної ділянки, серія та номер: ВКТ № 957020 реєстр № 6570, видавник: дублікат додаткового договору до договору оренди земельної ділянки, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.; дублікат договір оренди землі, серія та номер: ВКТ № 957014, ВКТ № 957015, реєстр № 6569, виданий 07.10.2008, видавник: дублікат договору оренди землі, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.

Витяг також містить інформацію про реєстрацію права власності до 01.01.2013, а саме, що Відповідач з 16.11.2010 є власником незвершеного будівництва III черга, з 1,2% готовності. Реєстраційний номер майна 32080586. Розташований на земельній ділянці за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д. Підстава виникнення права власності: ВКТ № 957014, ВКТ № 957015 реєстр № 6569, 07.10.2008, дублікат договору оренди землі, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.; ВКТ № 957020 реєстр № 6570, 07.10.2008, дублікат додаткового договору до оренди земельної ділянки, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.

Крім того, Відповідач є власником будівель та споруд, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 180.2, опис: будівлі та споруди, які складаються з: будівля розподільчого пункту з трансформаторною підстанцією літ. А-1 загальною площею 106,9 кв.м, літ. а-ганок, літ. а'-козирок, літ. Б-1 - трансформаторна підстанція загальною площею 73,3 кв.м за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 38 Д. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. Дата, час державної реєстрації: 26.03.2014 17:53:52. Державний реєстратор: Колесник Інга Миколаївна, Дніпропетровське міське управління юстиції, Дніпропетровська обл. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 12047413 від 31.03.2014 14:43:59, Колесник Інга Миколаївна, Дніпропетровське міське управління юстиції, Дніпропетровська обл. Підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: САК № 508359, інд. № 19775395, виданий: 31.03.2014, видавник: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.04.2023 № НВ-023 земельна ділянка площею 1,8168 га розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д (кадастровий номер :03:231:0134) сформована як об`єкт цивільних прав 21.08.2017. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Цільове призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код ЦВПЗ 02.10.). Форма власності комунальна (т. 1 а.с. 69-71).

Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки комунальної форми власності за адресою: вул. Набережна Перемоги, 38Д (кадастровий номер :03:231:0134), за результатами якого складено акт від 11.04.2023 № 12/04/23-Т (далі акт обстеження) (т. 1 а.с. 117-122).

Актом обстеження встановлено, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Відповідач є власником комплексу будівель та споруд з 09.11.2018 за адресою: вул. Набережна Перемоги, 38Д, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, III черга, 1,2 % готовності. Літ. А-1 будівля розподільчого пункту з трансформаторною підстанцією, загальна площа 106,9 кв.м, літ. а-1 прибудова, літера а ганок, літ. Б-1 трансформаторна підстанція, загальна площа 73,3 кв.м, літ. В убиральня (тимчасова) літ. Г кіоск (тимчасовий), літ. Ф-1 корпус 18, загальна площа - 23,7 кв.м, літ. Ч корпус 23, літ ч тамбур, № 1,4,13,14,20,28 огорожа, №2,3,9,32 ворота. Під час обстеження встановлено, що на земельній ділянці розташовано об`єкт незавершеного будівництва, споруди, мостіння. Доступ до земельної ділянки обмежений, на ділянці складуються метало-конструкції та металеві вироби. Частина земельної ділянки засмічена побутовим та будівельним сміттям, частково поросла чагарниками. Частина земельної ділянки використовується як автостоянка для автомобілів. Між Дніпровською міською радою та ТОВ "Конкурітто" відсутні діючі цивільно-правові угоди на вищезазначену земельну ділянку. Згідно з інформації Публічної кадастрової карти України земельна ділянка сформована та має кадастровий номер :03:231:0134.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 12812/6/04-36-04-02-14 від 28.02.2023 (т. 1 а.с. 105, 106) Відповідач, з 2019 року по теперішній час згідно з наданими податковими деклараціями з плати за землю декларує орендну плату за землю за земельні ділянки площами 1,8168 га та 0,0102 га (кадастровий номер :03:231:0112). На теперішній час, кадастровий номер :03:231:0134. Сума самостійно задекларованого податкового зобов`язання по орендній платі за землю на 2019 рік складає 349 507,72 грн. (сума щомісячних нарахувань 29 125,64 грн., нарахування за грудень 29 125,68 грн.), на 2020 рік складає 320 382,08 грн. (сума щомісячних нарахувань 29 125,64 грн., за березень пільга, нарахування за грудень - 29 125,68 грн.), на 2021 рік складає 387 953,56 грн. (сума щомісячних нарахувань 32 329,46 грн., нарахування за грудень 32 329,50 грн.), на 2022 рік складає 426 748,92 грн. (сума щомісячних нарахувань 35 562,41 грн.), на 2023 рік складає 490 761,26 грн. (сума щомісячних нарахувань 40 896,77 грн., нарахування за грудень 40 896,79 грн.). Витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:231:0134, :03:231:0112 на 2019-2023 роки товариством до ГУ ДПС не надавались.

Позивач зазначає, що Відповідач з 01.11.2007 по теперішній час користується земельною ділянкою площею 1,8168 га з кадастровим номером :03:231:0134, на якій з 16.11.2010 знаходиться належна йому на праві власності нерухомість, а в період з 31.08.2017 по 31.12.2022, не оформивши нового договору оренди та не сплачуючи орендних платежів, продовжив землекористування, внаслідок чого безпідставно зберіг кошти несплаченої орендної плати Дніпровській міській раді на суму 6 015 059,96 грн.

У зв`язку з цим Позивач просить суд стягнути з Відповідача кошти у розмірі 6 015 059,96 грн., набуті без достатньої правової підстави, внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в період з 31.08.2017 по 31.12.2022.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог місцевий господарський суд дійшов висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог позивача щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за заявлений позивачем період є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування, у зв`язку з чим суд визнав правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 5 607 298,85 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 31.08.2017 по 31.12.2022.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів - орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій розміщено нерухоме майно.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтями 122, 123, 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

При цьому, згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом оподаткування є земельні ділянки. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 14.1.147 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Плата за землю відповідно до пункту 10.1 цього Кодексу належить до місцевих податків, які згідно зі статтею 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зараховуються до відповідних місцевих бюджетів.

Згідно зі статтею 63 Бюджетного кодексу України, місцевий бюджет містить надходження і витрати на виконання повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

Таким чином, в порушення вимог статті 206 Земельного кодексу України, безоплатне землекористування призводить до втрат місцевого бюджету міської ради.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (стаття 1213 Цивільного кодексу України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд першої інстанції слушно виходив з того, що згідно з чинним законодавством України зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні.

Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Кваліфікація спірних правовідносин, як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування у даній справі передбачених статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження у себе відповідних сум орендної плати.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17.

З огляду на викладене, ТОВ "Конкурітто", як фактичний користувач земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д, кадастровий номер :03:231:0134, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегло у себе кошти, які мало заплатити за користування нею, зобов`язане повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що строк дії Договору оренди землі від 01.11.2007 закінчився 20.11.2010, доказів продовження вказаного строку, як і доказів повернення спірної земельної ділянки за актом приймання-передачі (повернення) сторонами суду не надано.

Як доречно зазначив суд першої інстанції, Договір припинив свою дію 20.11.2010, а тому Відповідач використовував земельну ділянку за заявлений Позивачем період (з 31.08.2017 по 31.12.2022) без достатньої правової підстави.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилені заперечення відповідача в частині обрання позивачем неналежного способу захисту.

З огляду на що, у відповідності до приписів статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Конкурітто", не сплачуючи в належному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди, фактично збільшило свої доходи, а Дніпровська міська рада втратила належне їй майно (грошові кошти у вигляді орендної плати). Отже, ТОВ "Конкурітто" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею в період з 31.08.2017 по 31.12.2022, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 284.1 статті 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю, що сплачується на відповідній території.

У пункті 289.1 статті 289 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на якій індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 ПК України).

Отже, нормативно грошова оцінка земель є основною для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Статтею 12 Закону України "Про оцінку земель" регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (статті 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5-7 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").

Відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель" за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з положеннями частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері земельних відносин.

Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель визначається Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який затверджено Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 489).

В основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель (пункт 1 розділу II Порядку № 489).

Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається за формулою: Цн=(В*Нп) : Нк * Кф * Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 ПК (пункт 3 розділу II Порядку №489). Крім того, зазначений Порядок передбачає можливість розрахунку середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель населеного пункту, вартість одного квадратного метра земель населених пунктів за економіко-планувальними зонами, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання, які визначаються за іншими формулами та не пов`язані з нормативною грошовою оцінкою, яка застосовується для визначення розміру орендних платежів (пункти 7, 9, 10 Порядку № 489).

Грошова оцінка загальної площі земельної ділянки визначається шляхом множення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра зазначеної ділянки на її загальну площу.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, проводиться вперше відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213 (зі змінами). За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються за заявою зацікавленої особи як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (пункт 1 розділу III Порядку № 489). Порядком затверджена форма заяви (додаток 8) на витяг та сама форма витягу (додаток 9), у якій, зокрема, вказано: "Витяг сформовано" із зазначенням дати його формування.

Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок № 1051), про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку № 489.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні данні про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів Закону України від 06.09.2012 № 5203-VI "Про адміністративні послуги" та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 № 835 "Деякі питання надання Державною службою геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг", що не позбавляє його надати власнику (органу місцевого самоврядування) більш повну інформацію про зміни в нормативній грошовій оцінці конкретної земельної ділянки за попередній період, виходячи з технічної документації на таку земельну ділянку, яка зберігається в даних Державного земельного кадастру, оформивши відповідну довідку.

Так, згідно з підпунктами 8, 14, 15 пункту 24 Порядку № 1051 до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема, відомості про нормативну грошову оцінку (значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативно грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель), а також інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку (назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників; назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів), інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативно грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку. Отже, за наявності збережених попередніх відомостей у системі Державного земельного кадастру про проведену нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначеної конкретним кадастровим номером, власник такої ділянки не може бути обмеженим у праві на отримання такої інформації, якщо вона необхідна йому для захисту своїх земель.

Пунктом 162 Порядку № 1051 визначено відомості, які можуть надаватися державними кадастровими реєстраторами у такій формі: 1) витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; 2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41; 3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); 4) копії документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру. Витяги, довідки, викопіювання та копії документів, що створюють під час ведення Державного земельного кадастру, в паперовій та електронній формі відповідно до Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" мають однакову юридичну силу.

Згідно з додатком 41 передбачена форма довідки з Державного земельного кадастру, яка ідентифікує земельну ділянку за її кадастровим номером, місцем знаходження, площею, а також поряд з іншими даними містить відомості про економічну та нормативно грошову оцінку земель.

Відповідно до пункту 179 Порядку № 1051 довідки з Державного земельного кадастру, що містять узагальнену інформацію про землі (території), надають органам державної влади, органам місцевого самоврядування для здійснення своїх повноважень, визначених законом, особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів та Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

Отже, така довідка, поряд з витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, може бути належним доказом на обґрунтування її нормативної грошової оцінки.

Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель", також є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.

Відтак, власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав.

Згідно з пунктом 286.2. статті 286 та підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки; платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку; при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Отже, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку

З огляду на те, що земельним законодавством та Податковим кодексом України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98-103 Господарського процесуального кодексу України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі.

Розрахунок сум орендної плати, яка не сплачена Відповідачем за спірний період, здійснена на підставі:

- акту Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради № 12/04/23-Т від 11.04.2023, складеного за результатами обстеження земельної ділянки кадастровий номер :03:231:0134 з додатками (т. 1 а.с. 117-122);

- листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.03.2023 № 29-4-0.10-1592/2-23 щодо нормативно-грошової оцінки 1 кв. м земельної ділянки (т. 1 а.с. 109, 110);

- рішень Дніпровської міської ради № 5/6 від 27.12.2010 "Про місцеві податки і збори" (зі змінами) та № 13/27 від 06.12.2017 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" (зі змінами) (т. 1 а.с. 74-96);

- витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2019, 2021 та 2022 роки (т. 1 а.с. 125-127);

- листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28.02.2023 за № 12812/6/04-36-04-02-14 (т. 1 а.с. 105, 106);

- розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки, затверджений протоколом Комісії з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок № 1 від 25.04.2023 (т. 1 а.с. 137-139);

- висновку експерта № 17/03/2-23 від 17.04.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи, підготовленого для подання до суду (т. 1 а.с. 128-136).

Отже, для розрахунку розміру орендної плати за спірний період застосований відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки, встановлений відповідно до вимог пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України, рішеннями сесії Дніпропетровської міської ради VI скликання, а саме:

- рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.12.2010 № 5/6 "Про місцеві податки і збори на території міста" (зі змінами) встановлено, що річний розмір орендної плати у відсотках до нормативної грошової оцінки становив 3% для періоду 01.01.2017 31.12.2017;

- рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 № 13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" (зі змінами) встановлено, що річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками певного цільового призначення у відсотках до нормативної грошової оцінки становив 3% для періоду з 01.01.2018 по 31.12.2022.

Слід також відзначити, що метою отримання інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :03:231:0134 за період з 31.08.2017 по 31.12.2022 Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з відповідними запитами.

Так, 01.03.2023 у відповідь на перший запит Позивач отримав відповідь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за № 29-4-0.223-1279/2-23, надало копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2021 рік кадастровий номер :03:231:0134 від 05.11.2021 № 3613/0/197-21. При цьому, повідомило, що за інші роки відповідна інформація про нормативну грошову оцінку в нього відсутня (т. 1 а.с. 107, 108).

15.03.2023 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надало відповідь № 29-4-0.10-1592/2-23, зі змісту якої вбачається, що за наявною в нього інформацією, якщо б формувались витяги про нормативну грошову оцінку на земельну ділянку з кадастровим номером :03:231:0134, то вартість 1 кв.м була б у 2017 році з цільовим призначенням 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житового будинку 1 608,44 грн.; у 2017 році з цільовим призначенням 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі 4 021,09 грн.; з 31.08.2017 2 412,66 грн.; у 2018 році 2 412,66 грн.; у 2019 році 2 412,66 грн.; у 2020 році 2 412,66 грн.; у 2021 році 2 793,12 грн.; у 2022 році - 3 072,43 грн. (т. 1 а.с. 109, 110).

Слід також зазначити, що 04.07.2023 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надало відповідь № 29-4-0.10-3861/2-23, зі змісту якої вбачається, що на підставі заяви ТОВ "Конкурітто" від 31.08.2017 № ЗВ-017 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :03:231:0134 змінено на 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Розрахунок вартості 1 кв.м нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :03:231:0134 з 31.08.2017, зазначений у листі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.03.2023 № 29.4-0.10-1592/2-23 проводився за цільовим призначенням 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (т. 2 а.с. 193).

Під час проведення розрахунку також були взяті за основу витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :03:231:0134 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 витяг № 3613/0/197-21 від 05.11.2021, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 витяг № НВ-022 від 21.12.2022.

Як зазначено Позивачем, з метою повноти та правильності розрахунку, до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було направлено запит стосовно земельної ділянки комунальної власності, яка знаходиться у фактичному користуванні Відповідача.

Так, 28.02.2023 отримано відповідь № 12812/6/04-36-04-02-14 на зазначений запит, відповідно до якої, станом на 24.02.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо оформлених прав власності та/або прав користування на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:231:0134, :03:231:0112 за Відповідачем не зареєстровані. Крім того, повідомлено, що відповідно до переліків договорів оренди землі, наданих Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради у відповідності до п. 288.1 ст. 288 Кодексу за 2019-2023 роки, договори оренди по вищезазначених земельних ділянках, які укладені між ТОВ "Конкурітто" та Дніпровською міською радою, не зазначені.

Також повідомлено, що Товариство, з 2019 року по теперішній час згідно з наданими податковими деклараціями з плати за землю декларує орендну плату за землю за земельні ділянки площами 1,8168 га та 0,0102 га (кадастровий номер :03:231:0112). На теперішній час, кадастровий номер :03:231:0134. Сума самостійно задекларованого Товариством податкового зобов`язання по орендній платі за землю на 2019 рік складає 349 507,72 грн. (сума щомісячних нарахувань 29 125,64 грн., нарахування за грудень 29 125,68 грн.), на 2020 рік складає 320 382,08 грн. (сума щомісячних нарахувань 29 125,64 грн., за березень пільга, нарахування за грудень - 29 125,68 грн.), на 2021 рік складає 387 953,56 грн. (сума щомісячних нарахувань 32 329,46 грн., нарахування за грудень 32 329,50 грн.), на 2022 рік складає 426 748,92 грн. (сума щомісячних нарахувань 35 562,41 грн.), на 2023 рік складає 490 761,26 грн. (сума щомісячних нарахувань 40 896,77 грн., нарахування за грудень 40 896,79 грн.). Витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:231:0134, :03:231:0112 на 2019-2023 роки товариством до ГУ ДПС не надавались.

З огляду на наявні порушення прав Позивача, як власника земельної ділянки, якою без належних правових підстав користується Відповідач, з метою отримання актуальних відомостей про стан земельної ділянки Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради проведено обстеження земельної ділянки за адресою (фактичним місцезнаходженням): м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д (кадастровий номер :03:231:0134).

За результатом перевірки складено Акт обстеження земельної ділянки від 11.04.2023 № 12/04/23-Т. В результаті обстеження встановлено такі відомості: згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Відповідач є власником комплексу будівель та споруд з 09.11.2018 за адресою: вул. Набережна Перемоги, 38Д, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, III черга, 1,2 % готовності. Літ. А-1 будівля розподільчого пункту з трансформаторною підстанцією, загальна площа 106,9 кв.м, літ. а-1 прибудова, літера а ганок, літ. Б-1 трансформаторна підстанція, загальна площа 73,3 кв.м, літ. В убиральня (тимчасова) літ. Г кіоск (тимчасовий), літ. Ф-1 корпус 18, загальна площа - 23,7 кв.м, літ. Ч корпус 23, літ ч тамбур, № 1,4,13,14,20,28 огорожа, №2,3,9,32 ворота. Під час обстеження встановлено, що на земельній ділянці розташовано об`єкт незавершеного будівництва, споруди, мостіння. Доступ до земельної ділянки обмежений, на ділянці складуються метало-конструкції та металеві вироби. Частина земельної ділянки засмічена побутовим та будівельним сміттям, частково поросла чагарниками. Частина земельної ділянки використовується як автостоянка для автомобілів. Між Дніпровською міською радою та ТОВ "Конкурітто" відсутні діючі цивільно-правові угоди на вищезазначену земельну ділянку. Згідно з інформації Публічної кадастрової карти України земельна ділянка сформована та має кадастровий номер :03:231:0134.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", інспекцією встановлено, що Відповідач не є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:231:0134, не має постійного права користування нею, однак, фактично, як власник нерухомого майна, розташованого на ній, користується нею без достатньої правової підстави, що свідчить про нанесення власнику земельної ділянки збитків.

Позивачем зазначено, що отримана з офіційних джерел інформація та Акт за результатами обстеження земельної ділянки від 11.04.2023 № 12/04/23-Т стали підставою для звернення до Комісії з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок (далі Комісія).

За результатом звернення Комісія повторно розглянула наявні матеріали щодо суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника цієї земельної внаслідок користування землею без достатньої правової підстави, а саме Відповідач за земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д, (кадастровий номер :03:231:0134). Позивач зазначає, що запрошення на засідання Комісії було направлено Відповідачу листом від 19.04.2023 за № 1/5-1 шляхом поштового відправлення через Укрпошту, а також на офіційну електронну адресу Відповідача. При цьому, Комісія відправила запрошення на всі наявні в ЄДР офіційні адреси Відповідача, тобто використала всі можливі засоби належного сповіщення останнього (т. 1 а.с. 141, 142).

Однак, 25.04.2023 на засідання Комісії представник Відповідача не з`явився, що, з урахуванням належного сповіщення, не є перешкодою для проведення засідання за відсутності представника землекористувача - ТОВ "Конкурітто". Враховуючи наявні матеріали, Комісія вирішила затвердити розрахунок суми коштів, які зберіг у себе Відповідач за рахунок власника земельної ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави, що підтверджується протоколом № 1 від 25.04.2023 (т. 1 а.с. 137-139).

Як вбачається з долученого до позовної заяви розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач Відповідач за рахунок Позивача внаслідок користування земельною ділянкою, площею 1,8168 га, розташованою за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38Д, кадастровий номер земельної ділянки :03:231:0134, без достатньої правової підстави за період з 31.08.2017 по 31.12.2022, загальна сума коштів складає: 443 135,71 + 1 314 996,21 + 965 488,49 + 885 031,12 + 1 134 408,56 + 1 271 999,84 = 6 015 059,96 грн. (де 443 135,71 грн. за період з 31.08.2017 31.12.2017; 1 314 996,21 грн. за період з 01.01.2018 31.12.2018; 965 488,49 грн. за період з 01.01.2019 31.12.2019; 885 031,12 грн. за період з 01.01.2020 - 31.12.2020; 1 134 408,56 грн. за період з 01.01.2021 31.12.2021; 1 271 999,87 грн. за період з 01.01.2022 31.12.2022).

Отже, розрахунок Комісії здійснено, виходячи з цільового призначення спірної земельної ділянки, її розміру, ставок орендної плати за відповідні періоди, а також з розміру річної орендної плати, задекларованої та сплаченої Відповідачем за відповідні періоди.

Позивачем також зазначено, що, з урахуванням відсутності можливості отримати витяги про нормативну грошову оцінку на земельну ділянку кадастровий номер :03:231:0134 за спірний період з 31.08.2017 по 31.12.2020, при чому з незалежних від його волевиявлення причин, розрахунок за цей період було зроблено на підставі даних, наданих Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області (довідка від 15.03.2023 № 29-4-0.10-1592/2-23, а саме на підставі вартості 1 кв.м зазначеної земельної ділянки, за кожен окремий спірний період. А за періоди: з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підставі витягу № 3613/0/197-21; з 01.01.2022 по 31.12.2022 витяг № НВ-022.

Так, у позовній заяві Позивачем наведено розрахунок 6 015 059,96 грн., безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 31.08.2017 по 31.12.2022 (т. 1 а.с. 7, 8).

Правильність та обґрунтованість зазначеного розрахунку підтверджується також висновком експерта від 17.04.2023 № 17/03/2-23 за результатами проведення судової економічної експертизи, підготовленим для подання до суду. Зазначений висновок зроблений судовим експертом Семеновою Н.Ю., свідоцтво № 2050 від 20.10.2020, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції доречно врахував, зокрема, те що відповідно до таблиці розрахунку безпідставно збережених коштів, розмір річної орендної плати складає 7 499 650,09 грн.; розмір річної орендної плати, задекларованої та сплаченої Відповідачем, з урахуванням даних ДПІ, складає 1 484 592,28 грн.; розбіжність складає 6 015 059,96 грн. Однак розбіжність арифметично розрахована невірно, оскільки вірна сума розбіжності складає 6 015 057,81 грн., різниця становить 2,15 грн.

Відповідно до матеріалів справи, Відповідач сплатив орендну плату за землю у 2017 році (вересень грудень 2017 року) на суму 116 502,56 грн. (т. 2 а.с. 58, 59), у 2018 році (10 місяців) на суму 291 256,40 грн. (т. 2 а.с. 60-68), у 2019 році (11 місяців) на суму 349 507,72 грн. (т. 2 а.с. 69-80), у 2020 році (11 місяців) на суму 320 382,08 грн. (т. 2 а.с. 81-91), у 2021 році (12 місяців) на суму 387 953,56 грн. (т. 2 а.с. 92-103), у 2022 році (12 місяців) на суму 426 748,92 грн. (т. 2 а.с. 104-115).

Крім того, згідно з інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.02.2023 № 12812/6/04-36-04-02-14 сума самостійно задекларованого Відповідачем податкового зобов`язання по орендній платі за землю на 2019 рік складає 349 507,72 грн., на 2020 рік складає 320 382,08 грн., на 2021 рік складає 387 953,56 грн., на 2022 рік складає 426 748,92 грн.

Отже, загальна сума сплачених Відповідачем коштів складає 1 892 351,24 грн.

Перевіривши вказаний розрахунок, судом встановлено, що під час визначення розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за заявлений період з 31.08.2017 по 31.12.2022, Позивачем не були враховані здійснені Відповідачем оплати за землю у 2017 році (вересень грудень 2017 року) на суму 116 502,56 грн. (т. 2 а.с. 58, 59) та у 2018 році (10 місяців) на суму 291 256,40 грн. (т. 2 а.с. 60-68). Отже, суд дійшов висновку, що розрахунок, здійснений Позивачем, є таким, що суперечить наявним у матеріалах справи доказам в частині включення до суми боргу 407 758,96 грн., з чим погоджується і судова колегія.

Водночас судова колегія відхиляє доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, в частині необґрунтованості здійсненого позивачем розрахунку, з огляду на викладене вище.

При цьому, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом слушно зауважено, що відсутність заборгованості у даному випадку підтверджується не даними щодо відсутності заборгованості за задекларованим податковими зобов`язаннями з плати за землю, а платіжними дорученнями, якими Відповідач фактично сплачував плату за користування земельною ділянкою. Таких платіжних доручень за період користування спірною земельною ділянкою з 31.08.2017 по 31.12.2022 на залишкову суму 5 607 298,85 грн. (загальна сума нарахувань 7 499 650,09 грн. сплачена сума 1 892 351,24 грн.) Відповідач не надав.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Так, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Судова колегія виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судова колегія наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності судова колегія констатує, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог позивача щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за вказаний позивачем у позовній заяві період є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування, у зв`язку з чим судова колегія вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 5 607 298,85 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 31.08.2017 по 31.12.2022, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Водночас судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що представник позивача не був уповноважений останнім на підписання позовної заяви про стягнення безпідставно збережених коштів, а судом першої інстанції безпідставно не залишено позовну заяву без розгляду, чим допущено порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду першої інстанції адвокатом Васіною Д.Є. на підтвердження своїх повноважень, як представника Дніпровської міської ради до позовної заяви були долучені ордер на надання правничої допомоги серія АЕ № 1196030 від 28.04.2023, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3905 від 08.10.2018 та договір про надання правової допомоги від 07.02.2023 (т. 1, а.с. 13-15), з яких вбачається наявність повноважень представника Дніпровської міської ради - адвоката Васіної Дар`ї Євгеніївни на подання позовної заяви.

Відповідно до змісту п. 2.1 договору про надання правової допомоги від 07.02.2023 адвокатське об`єднання як представник клієнта (Дніпровської міської ради) має повноваження представляти інтереси клієнта в Господарському суді Дніпропетровської області, Центральному апеляційному господарському суді, Верховному Суді по справам, предметом яких є стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаін", Товариством з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" та інших похідних від цих процесів підписувати та подавати позовні заяви.

В аспекті зазначеного є доцільним звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява N 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява N 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/10965/17, 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 та ухвалі Верховного Суду від 06.03.2020 у справі № 911/1974/18.

Судова колегія вважає, що погодившись із тлумаченням щодо обсягу повноважень представника позивача, яке наведене в клопотанні відповідача про залишення позовної заяви без розгляду (аналогічне тлумаченню, наведеному в апеляційній скарзі), та залишивши позовну заяву без розгляду за таких підстав, місцевий господарський суд припустився би надмірного формалізму.

Отже, враховуючи вказане вище, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, судова колегія констатує, що судом першої інстанції правомірно і не допускаючи проявів надмірного формалізму відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Також, відхиляє судова колегія доводи апелянта про недобросовісну поведінку позивача, яка на думку відповідача вбачається з того, що Дніпровська міська рада своєю поведінкою сама не сприяла відповідачеві в оформленні прав на земельну ділянку та створенню правової підстави для отримання орендної плати, оскільки, як вбачається зі звернень ТОВ «Конкурітто» до Дніпровської міської ради в період часу з 2017 по 2019 роки, ці звернення не стосувалися питання продовження договору оренди.

При цьому, судова колегія вважає, що за наявності підстав у відповідача вважати поведінку Дніпровської міської ради недобросовісною, ТОВ «Конкурітто» не було позбавлене можливості на звернення з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав з приводу бездіяльності позивача, зокрема з вимогами про зобов`язання Дніпровської міської ради продовжити договір оренди земельної ділянки на новий строк, чого в даному випадку не відбулось, відповідні докази у матеріалах справи відсутні.

Крім цього, судова колегія звертає увагу, що відповідач тривалий час не здійснює в повному обсязі оплату за користування спірною земельною ділянкою, що суперечить принципу платності використання земель, визначену Земельним кодексом України.

За таких обставин, судова колегія висновує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги заявлені правомірно та підлягають задоволенню у обсязі, визначеному в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 19.09.2023 р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 126 164,23 грн слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкурітто" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у справі № 904/2142/23 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Конкурітто".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.05.2024.

Головуючий суддя О.В.Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв