ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Харків Справа № 913/122/24

Провадження № 3/913/122/24

Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом

Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до 1.Фермерського господарства "Кринички-Л", село Новочервоне Троїцького району Луганської області

2. ОСОБА_1 , село Новочервоне Троїцького району Луганської області

3. ОСОБА_2 , м. Сватове Сватівського району Луганської області

про стягнення 378 016 грн 76 коп.

без повідомлення (виклику) сторін

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" 12.03.2024 через підсистему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Кринички-Л", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.09.2021 № 34970573-КД-2 в розмірі 378 016 грн 76 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 326 648 грн 86 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 51 367 грн 90 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Фермерським господарством "Кринички-Л" умов кредитного договору від 03.09.2021 № 34970573-КД-2 стосовно своєчасного повернення отриманих кредитних коштів, виконання зобов`язань за яким забезпечено договорами поруки від 03.09.2021, укладеними Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" з ОСОБА_1 № 34970573-ДП-2/1, та ОСОБА_2 № 34970573-ДП-2/2.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.03.2024 позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/122/24, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи, зобов`язано позивача за наявності надати копії паспортів поручителів та довідок про присвоєння їм реєстраційних номерів облікових карток платників податків.

Крім того, ухвалою від 18.03.2024 суд зобов`язав Міністерство соціальної політики України надати відомості із Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).

Ухвала про відкриття провадження у справі в електронній формі була надіслана 18.03.2024 до електронних кабінетів позивача та представника позивача - адвоката Хитрової Л.В. в підсистемі "Електронний суд", яка доставлена 18.03.2024 о 16 год. 21 хв. та відповідно 19.03.2024 о 12 год. 21 хв., що підтверджується довідками, сформованими в автоматизованій системі документообігу суду.

19.03.2024 на адресу суду через підсистему "Електронний суд" від представника позивача - адвоката Хитрової Л.В. надійшло клопотання від 19.03.2024 № б/н про долучення до матеріалів справи копій паспортів поручителів та довідок про присвоєння їм реєстраційних номерів облікових карток платників податків.

Відповідно до інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що місцезнаходженням відповідача-1 - Фермерського господарства "Кринички-Л" є: вул. Гагаріна, будинок 2, село Новочервоне, Троїцький район, Луганська область, 92145. Інформація для здійснення зв`язку - 0. Інформація про адресу електронної пошти відсутня.

Місцем проживання відповідача-3 - ОСОБА_2 , відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, є: АДРЕСА_1 .

Інформація стосовно відповідача-2 - ОСОБА_1 в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутня.

Відповідно до інформації, зазначеної у договорі поруки від 03.09.2021 № 34970573-ДП-2/1, та копії паспорту, наданої позивачем, місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

За інформацією Акціонерного товариства "Укрпошта", розміщеною на офіційному сайті (https://offices.ukrposhta.ua), відділення поштового зв`язку на території Нижньодуванської селищної територіальної громади та Сватівської міської територіальної громади тимчасово не функціонують, а тому пересилання поштової кореспонденції на адресу місцезнаходження відповідача-1 та місце проживання відповідача-2 є неможливим.

08.04.2023 на адресу суду від Міністерства соціальної політики України надійшов лист від 29.03.2024 № 7286/0/2-24/3, в якому повідомлено, що станом на 19.03.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб про запитувану особу інформація відсутня.

Відповідно до п.п. 21 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються Законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

За приписами ч. 1 ст. 121 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, до якого включені Нижньодуванська селищна територіальна громада та Сватівська міська територіальна громада, території яких є тимчасово окупованими з 09.03.2022 та відповідно з 08.03.2022, на яких зареєстровані відповідачі.

Оскільки відповідачі у справі знаходяться на тимчасово окупованих територіях, куди Акціонерне товариство "Укрпошта" не здійснює пересилання поштової кореспонденції, та з огляду на відсутність у відповідача-1 електронного кабінету, відповідно до приписів ч. 1 ст. 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" повідомлення для Фермерського господарства "Кринички-Л", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи та про їх право подати відзиви на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, суд здійснив 21.03.2024 через оголошення, розміщені на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі "Інше/Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях") офіційного вебпорталу "Судова влада України" в мережі Інтернет.

Крім того, судом здійснювалося повідомлення відповідачів про відкриття провадження у справі № 913/122/24, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та встановлення їм строків для подачі заяв по суті справи, але при спробі передати телефонограми встановити зв`язок за номерами телефонів, які зазначені Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" у позовній заяві, зокрема, , інформація про який також є у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та , не вдалося через відсутність зв`язку.

Також, ухвала про відкриття провадження у справі в електронній формі була надіслана на адреси електронної пошти відповідача-1 - , відповідача-2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформація про які зазначена у позовній заяві та відображена у анкеті-заяві клієнта юридичної особи-резидента про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, а також в договорах поруки, які додані Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" до позовної заяви.

Враховуючи викладене, відповідачі належним чином були повідомлені про відкриття провадження у справі та про їх право подати заяви по суті справи.

Відповідачі правом на подачу відзивів на позовну заяву не скористалися.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.09.2021 між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та Фермерським господарством "Кринички-Л" укладено кредитний договір № 34970573-КД-2 (далі за текстом - кредитний договір (аркуші справи 15-19).

Відповідно до п. А.1 кредитного договору вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Надається у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в формі одноразового надання повної суми кредитного ліміту.

Ліміт цього договору: 603 234 грн 49 коп., у тому числі на наступні цілі:

- у розмірі 603 234 грн 49 коп. на погашення заборгованості за кредитним договором від 07.11.2019 № б/н (реструктуризація (п. А.2 кредитного договору)).

За приписами п. А.3 кредитного договору термін повернення кредиту 25.03.2022.

Згідно із п. А.6 кредитного договору за користування кредитом Фермерське господарством "Кринички-Л" - відповідач-1 у справі, позичальник за кредитним договором, сплачує проценти у розмірі 30% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом А.6.1 кредитного договору погоджено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" - позивач у справі, банк за кредитним договором, за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 33% річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до цього договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п. А.6 цього договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в п. А.6 цього договору та дати початку її нарахування.

У випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 40% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом (п. А.7 кредитного договору).

Відповідно п. А.8 кредитного договору проценти нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2 договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору.

У пункті А.10 кредитного договору сторони погодили, що будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаною в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка може час від часу повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомленнями, така: адреса позичальника: АДРЕСА_3 .

За умовами п. 1.1 кредитного договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. Невідновлювальна кредитна лінія (далі за текстом - кредит) надається банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника для погашення заборгованості по кредитам.

Термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п. А.9, 2.3.2, 2.4.1 цього договору (п. 1.2 кредитного договору).

Положеннями п. 4.1 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6, А.6.1 цього договору.

Відповідно до ст. 212 ЦК України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього договору (п. 4.2 кредитного договору).

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1, 4.2 цього договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього договору (п. 4.3 кредитного договору).

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту (п. 4.7 договору).

Відповідно до п. 4.8 договору нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовій інтервал нарахування процентів не враховується.

Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років (п. 5.7 кредитного договору).

Сторони дійшли згоди, що в разі неповернення позичальником кредиту в строк, зазначений в п. А.3, п. 2.3.2 цього договору, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін, в розмірі подвійних процентів за користування кредитом, базовий розмір яких передбачений п. А.7 цього договору. При цьому проценти за користування кредитом банком не нараховуються та не підлягають сплаті позичальником (п. 5.10 кредитного договору).

Пунктами 6.1 та 6.2 кредитного договору визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами, та діє до повного виконання зобов`язань.

Додатком № 1 до кредитного договору визначено графік погашення, який містить дати погашення сум кредиту (всього 3 платежу по 201 080 грн 00 коп.). Відповідно до п. 1 додатку за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі та порядку сплати згідно п. А6-А8 договору (аркуш справи 20).

Кредитний договір разом із додатком до нього підписано представниками сторін шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів, що підтверджується протоколом перевірки кваліфікованого електронного підпису (аркуш справи 21).

На виконання умов кредитного договору позивач надав відповідачу-1 кредитні кошти в розмірі 541 723 грн 38 коп., які відповідачем-1 використано для погашення заборгованості за кредитним договором від 07.11.2019 № б/н, що підтверджується випискою по рахунку відповідача-1 за період з 03.09.2021 по 27.02.2024 (аркуш справи 33).

Згідно наданих позивачем розрахунку заборгованості станом на 28.02.2024 та виписки по рахунку відповідачем-1 було частково повернуто кредитні кошти 25.01.2022 (перший платіж) в сумі 215 074 грн 52 коп. та сплачено проценти в сумі 78 013 грн 55 коп. (аркуші справи 32-46).

Відповідно до графіку погашення, що є додатком № 1 до кредитного договору, черговий платіж на погашення кредиту мав бути здійснений відповідачем-1 25.02.2022, але в порушення умов кредитного договору відповідачем-1 цього зроблено не було.

Отже, Фермерське господарство "Кринички-Л" зобов`язання за укладеним кредитним договором в повному обсязі не виконало, у зв`язку з чим має заборгованість в загальному розмірі 378 016 грн 76 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 326 648 грн 86 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 51 367 грн 90 коп.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 03.09.2021 між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", як кредитором, укладені договори поруки № 34970573-ДП-2/1 з ОСОБА_1 - відповідачем-2, як поручителем, та № 34970573-ДП-2/2 з ОСОБА_2 - відповідачем-3, як поручителем (аркуші справи 22-24, 26-28).

Вказані договори поруки є ідентичними та мають однакові за змістом умови.

Так, відповідно до п. 1.1 договорів поруки предметом цих договорів є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Фермерським господарством "Кринички-Л" зобов`язань за кредитним договором від 03.09.2021 № 34970573-КД-2 з невідновлювальної кредитної лінії на суму 603 234 грн 49 коп.

Відповідно до п. 1.2 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пунктом 1.3 договорів поруки визначено, що поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

Згідно із п. 1.5 договорів поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 4.1 договорів поруки встановлено, що порука припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

За приписами п. 4.2 договорів поруки зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідного договору про внесення змін.

Договори поруки підписані сторонами шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів, що підтверджується протоколами перевірки кваліфікованого електронного підпису (аркуші справи 25, 29).

Отже, з огляду на умови договорів поруки, позивач вважає наявним у нього права вимоги до відповідача-2 та відповідача-3, як поручителів, щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 03.09.2021 № 34970573-ДП-2/1.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 03.09.2021 № 34970573-КД-2 в розмірі 378 016 грн 76 коп., з яких: 326 648 грн 86 коп. - заборгованість за кредитом, 51 367 грн 90 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-1 умов кредитного договору від 03.09.2021 № 34970573-КД-2 в частині своєчасного повернення кредитних коштів.

Предметом доказування є обставини щодо укладення кредитного договору від 03.09.2021 № 34970573-КД-2 та виконання позивачем й відповідачем-1 зобов`язань за ним, а також щодо наявності підстав для відповідальності відповідача-2 та відповідача-3.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення ч. 1 ст. 180 ГК України кореспондуються зі ст. 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором.

За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 2 ст. 10561 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 ГК України.

У відповідності з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (термінів), зокрема повернення кредиту, сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх її істотних умов; кредитний договір містить повну інформацію щодо умов кредитування, зокрема, про строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки сплати платежів, а також про права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань.

Із наявної в матеріалах справи виписки по рахунку відповідача-1 за період з 03.09.2021 по 27.02.2024 (аркуш справи 33) вбачається, що позивач на виконання зобов`язань за кредитним договором від 03.09.2021 № 34970573-КД-2 надав відповідачу-1 кредит в сумі 541 723 грн 38 коп., який було спрямовано на погашення заборгованості за кредитним договором від 07.11.2019 № б/н.

Так, згідно з п. А.8 кредитного договору платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору.

Відтак, відповідач-1 мав погашати кредит рівними частинами в строки і в розмірах згідно графіка.

Згідно наданих позивачем розрахунку заборгованості станом на 28.02.2024 та виписок по рахунках відповідача-1 за період з 03.09.2021 по 27.02.2024 відповідачем-1 25.01.2022 здійснено перший платіж на суму 215 074 грн 52 коп. та сплачено проценти в сумі 78 013 грн 55 коп.

Відповідно до графіку погашення, що є додатком № 1 до кредитного договору, черговий платіж на погашення кредиту мав бути здійснений відповідачем-1 25.02.2022, але в порушення умов кредитного договору відповідачем-1 цього зроблено не було.

Приймаючи до уваги те, що відповідач-1 не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі, та не погасив кредит у строк, визначений договором, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 03.09.2021 № № 34970573-КД-2.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 заборгованості за кредитом в сумі 326 648 грн 86 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

За умовами п. А.3 кредитного договору термін повернення кредиту - 25.03.2022.

В межах кредитного договору позивачем 13.09.2021 перераховано на рахунок відповідача-1 кредитні кошти в сумі 541 723 грн 38 коп.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 28.02.2024 (аркуш справи 32) вбачається, що розмір нарахованих відсотків за кредитним договором за період з 13.09.2021 по 02.10.2022 складає 129 381 грн 45 коп., а розмір сплачених відповідачем-1 відсотків складає 78 013 грн 55 коп., що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку відповідача-1 за період з 03.09.2021 по 27.02.2024 (аркуші справи 33-46). Таким чином, за розрахунком позивача залишок несплачених відсотків за період з 25.01.2022 по 02.10.2022 складає 51 367 грн 90 коп.

У постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому вказано, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем детального розрахунку заборгованості за відсотками в сумі 51 367 грн 90 коп. за період з 25.01.2022 по 02.10.2022, суд встановив, що відсотки за користування кредитом за період з 26.03.2022 по 02.10.2022 нараховані після закінчення терміну, на який видавався кредит, погоджений сторонами в п. А.3 кредитного договору.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно їх не сплачує) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 ЦК України.

За наведеним у ст. 625 ЦК України регулюванням відповідальності за порушення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме за наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема, за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України й охоронна норма ч. 2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2010 у справі № 912/1120/16.

Суд зауважує, що умови кредитного договору, на яких ґрунтуються позивачем свої вимоги зі сплати відсотків, розташовані в розділах кредитного договору, які регулюють правомірну поведінку сторін ("Істотні умови кредитування" та "Порядок розрахунків" відповідно).

При цьому кредитний договір також містить окремий розділ, що регулює відповідальність позичальника ("Відповідальність сторін").

Крім того, як слідує з наданого позивачем розрахунку, відсотки за період поза межами терміну кредитування позивач нараховує саме як проценти за "користування кредитом", а не як міру відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 уточнили висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного проведення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, таким висновком, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (ст. 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.06.2022 у справі № 3-188/2020(455/20) вказав, що приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України, речення ч. 1 ст. 1050 ЦК України та ч. 1 ст. 1048 ЦК України регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (ч. 1 ст. 622 цього Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі.

Саме тому, що приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України та ч. 1 ст. 1048 ЦК України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (які нараховуються за ст. 625 ЦК України як наслідок неправомірної поведінки боржника), так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту (які нараховуються за ст. 1048 ЦК України як наслідок правомірної поведінки сторін).

Таким чином, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є відсотки за користування кредитом, нараховані за період з 25.01.2022 по 25.03.2022 в сумі 16 059 грн 62 коп.

Оскільки строк кредитування відповідача-1 є таким, що закінчився 25.03.2022, як і його право законно користуватися позиченими коштами, тому у задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 26.03.2022 по 02.10.2022 в сумі 35 308 грн 28 коп. слід відмовити, оскільки відсотки за вказаний період позивачем нараховані поза межами строку кредитування саме як відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних, а не як міра відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі, визначеному п. 5.10 кредитного договору.

Щодо солідарного стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

У статті 553 ЦК України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як встановлено судом, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, позивачем укладено договори поруки з відповідачем-2 № 34970573-ДП-2/1 та відповідачем-3 № 34970573-ДП-2/2, предметом яких є надання поруки поручителями перед кредитором за виконання Фермерським господарством "Кринички-Л" зобов`язань за кредитним договором від 03.09.2021 № 34970573-КД-2 з невідновлювальної кредитної лінії на суму 603 234 грн 49 коп.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що порука, встановлена договором поруки, як вид забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, не є припиненою, адже позивач звернувся з вимогою про стягнення в межах трирічного строку з дня настання строку виконання забезпеченого зобов`язання.

Враховуючи підписання договорів поруки, відповідно до умов яких відповідач-2 та відповідач-3 взяли на себе зобов`язання за виконання відповідачем-1 умов кредитного договору, у тому числі по поверненню кредиту, який наданий відповідачу-1 шляхом перерахування на поточний рахунок грошових коштів в розмірі 541 723 грн 38 коп., відсотків за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, суд дійшов висновку, що у відповідача-2 та відповідача-3 виник солідарний обов`язок сплатити заявлену позивачем до стягнення заборгованість.

Отже, оскільки порука має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання, а відповідачами не надано належних та допустимих доказів щодо виконання договірних зобов`язань, позовні вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.09.2021 № 34970573-КД-2 визнаються судом правомірними та обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 326 648 грн 86 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 16 059 грн 62 коп., всього 342 708 грн 48 коп.

У задоволенні решти позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4 112 грн 50 коп.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до 1.Фермерського господарства "Кринички-Л", 2. ОСОБА_1 та 3. ОСОБА_2 про стягнення 378 016 грн 76 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути солідарно з Фермерського господарства "Кринички-Л"", місцезнаходження: вул. Гагаріна, будинок 2, село Новочервоне, Троїцький район, Луганська область, 92145, ідентифікаційний код 34970573, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження: вул. Грушевського, будинок 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570 заборгованість за кредитом в сумі 326 648 грн 86 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 16 059 грн 62 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом відмовити.

4.Стягнути з Фермерського господарства "Кринички-Л"", місцезнаходження: вул. Гагаріна, будинок 2, село Новочервоне, Троїцький район, Луганська область, 92145, ідентифікаційний код 34970573 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження: вул. Грушевського, будинок 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570 судовий збір в сумі 1 370 грн 84 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження: вул. Грушевського, будинок 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570 судовий збір в сумі 1 370 грн 83 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження: вул. Грушевського, будинок 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570 судовий збір в сумі 1 370 грн 83 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

8.Повне рішення складено - 14.05.2024.

Суддя Андрій СЕКІРСЬКИЙ