ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2024 р. Справа№ 910/15115/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Скрипки І.М.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2024

(повний текст рішення складено 22.02.2024)

у справі № 910/15115/23 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Лізинг Україна"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тео-Трейдинг"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон"

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки"

про розірвання договору та стягнення збитків в розмірі 4 647 360,00 грн

за участю представників:

від позивача: Лозовський В.М.

від відповідача: Васильєва А.О.

від третіх осіб: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Біріт імені Шевченка" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Альфа-Лізинг Україна" про розірвання договору фінансового лізингу № 604-КВ-МСБ-Ф-094 від 23.04.2021 та відшкодування 4 647 360,00 грн збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на істотне порушення договору лізингодавцем, який не проявив контроль (діяв необережно) при придбанні предмету лізингу у продавця, не встановив перебування предмету лізингу у власності та у лізингу третіх осіб, не перевірив дійсний заводський номер сівалки, що призвело до вилучення предмету лізингу і неможливості оформлення права власності за лізингоодержувачем, на що безумовно розраховував останній, сплачуючи лізингові платежі у розмірі вартості предмета лізингу. Позивач заявляє про спричинені відповідачу збитки, у розмірі вартості такої сівалки станом на день пред`явлення позову (з урахуванням зносу).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі № 910/15115/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що з наявних в матеріалах справи доказів не можливо встановити вчинення дій відповідачем, як лізингодавцем, які б порушували умови договору фінансового лізингу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Біріт імені Шевченка" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

За твердженням скаржника, суд неправильно застосував положення Закону України "Про фінансовий лізинг" та не врахував, що лізингодавець передав у лізинг майно, яке не перебувало у його власності у розумінні ст.ст. 179, 184, 190, 316 ЦК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/15115/23, справу призначено до розгляду на 07.05.2024.

22.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому відповідач вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

В судове засідання представники третіх осіб не з`явились, хоч учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим розгляд справи за відсутності представників третіх осіб за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, доводячи її безпідставність.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 23.04.2021 між ТОВ "Альфа-Лізинг Україна" (лізингодавець) та ТОВ "Біріт імені Шевченка" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 604-КВ-МСБ-Ф-094, на умовах якого лізингодавець на підставі замовлення на ТЗ зобов`язався купити та передати лізингоодержувачу в строкове платне користування ТЗ на умовах фінансового лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується вчасно та у повному обсязі відповідно до графіку платежів сплачувати на користь лізингодавця лізингові та інші платежі, а також виконувати інші зобов`язання, визначені цим договором.

Передача лізингодавцем лізингоодержувачу ТЗ оформлюється Актом прийому-передачі об`єкту лізингу. Лізингоодержувач користується ТЗ протягом всього строку лізингу (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору строк (термін) лізингу визначається сторонами в Графіку платежів. Строк лізингу починає обчислюватися з дати надання ТЗ і закінчується в дату повернення ТЗ відповідно до Графіку платежів, або в день дострокового розірвання або припинення Договору. Строк лізингу може бути змінений за згодою сторін про що вносяться відповідні зміни до Графіку платежів.

Згідно із погодженими сторонами умовами договору, лізингодавець набуває у власність ТЗ відповідно до вимог, викладених в замовленні на ТЗ і надає ТЗ в лізинг лізингоодержувачу на умовах, передбачених цим договором (п 3.1 договору).

Вибір постачальника (продавця) ТЗ здійснюється лізингоодержувачем (п. 3.2 договору).

Строк надання ТЗ лізингоодержувачу визначається в замовленні на ТЗ (п. 3.3 договору).

Лізингодавець реєструє (перереєструє) ТЗ у відповідних органах згідно з чинним законодавством України та надає лізингоодержувачу разом з ТЗ свідоцтво про реєстрацію ТЗ. У разі, якщо ТЗ підлягає реєстрації, і був переданий лізингоодержувачу до факту реєстрації ТЗ у відповідних інстанціях, лізингоодержувач зобов`язаний надати ТЗ для реєстрації в належний час і місце. В іншому випадку на нього покладається вся відповідальність за втрату права користування ТЗ, а також лізингоодержувач відшкодовує всі сплачені лізингодавцем адміністративні платежі, суми штрафів та інші витрати, які виникли в останнього в зв`язку з ненаданням ТЗ для реєстрації. Заборона експлуатації ТЗ внаслідок ненадання лізингоодержувачем ТЗ для реєстрації, не звільняє лізингоодежувача від його зобов`язань за договором (п. 3.4 договору).

В дату надання ТЗ сторони підписують акт приймання-передачі ТЗ. При цьому, другий екземпляр ключів запалювання ТЗ залишається у володінні лізингодавця (п. 3.5 договору).

При передачі ТЗ лізингоодежувач зобов`язаний оглянути ТЗ і негайно заявити лізингодавцю про усі виявлені недоліки, за їх наявності, що відображається сторонами в акті приймання-передачі ТЗ (п. 3.6 договору).

Після підписання акту приймання-передачі ТЗ претензії щодо якості та комплектації ТЗ не приймаються. Претензії щодо прихованих дефектів, які неможливо було виявити під час передачі ТЗ, усуваються виробником ТЗ або постачальником за гарантією. Лізингодавець передає свої права лізингоодержувачу щодо пред`явлення претензій щодо прихованих дефектів до виробника або постачальника даного ТЗ протягом усього строку лізингу. В свою чергу, лізингодавець, якщо це можливо, надає всі необхідні документи для зазначених вище дій (п. 3.7 договору).

Згідно із пунктами 4.1 та 4.2 договору за переданий у лізинг ТЗ з дати надання ТЗ до завершення строку лізингу лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати лізингодавцю лізингові платежі.

Розмір та строки сплати лізингоодержувачем лізингових платежів лізингодавцю встановлюється у відповідному графіку платежів, що є додатком до цього Договору. Будь-які рахунки зі сплати строкових (щомісячних) лізингових платежів можуть надаватися лізингоодержувачу виключно для зручності оплати лізингових платежів, і не надання або несвоєчасне надання таких рахунків лізингоодержувачем не може бути підставою для порушення ним строку сплати строкових (щомісячних) лізингових платежів визначених у відповідному Графіку платежів.

Відповідно до п. 4.3 договору щомісячні лізингові платежі, що розраховуються за курсом продажу на дату платежу визначену Графіком платежів, та сплачуються після передачі об`єкта лізингу у користування лізингоодержувачу, включають в себе:

- відшкодування вартості об`єкту лізингу, що розраховується за курсом договору, встановленим у відповідному Графіку платежів до цього договору та зміні (перерахунку) не підлягає;

- комісію лізингодавця, яка є такою, що змінюється в разі зростання курсу продажу, та розраховується як різниця між розміром строкового (щомісячного) лізингового платежу у валютному еквіваленті визначеному у відповідному Графіку платежів, що перерахований у гривню за курсом продажу, та розміром відшкодування вартості об`єкту лізингу в гривні, розрахованого відповідно до п. 4.3 цього договору.

Пунктами 5.4 - 5.6 договору погоджено наступні права лізингоодержувача:

- лізингоодержувач має пріоритетне право після закінчення строку дії цього договору та/або відповідного Графіку платежів набути у власність об`єкт лізингу (ТЗ), сплативши лізингодавцю залишкову вартість ТЗ, вказану у відповідному Графіку платежів, та виконавши всі інші грошові зобов`язання за Договором, на підставі підписаної сторонами Угоди про перехід права власності на об`єкт лізингу (ТЗ);

- лізингоодержувач має право на достроковий викуп об`єкту лізингу (ТЗ), але не раніше 12 календарних місяців з дати його передачі. В такому випадку, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити викупну вартість ТЗ, розмір та строки сплати якої визначаються у відповідній Додатковій угоді про достроковий викуп об`єкту лізингу (ТЗ), та включають в себе штраф (неустойку) у розмірі 3 середньомісячних комісій лізингодавця, всі платежі по комісії лізингодавця, що підлягають сплаті, за весь термін дії відповідного Графіку платежів до дати дострокового викупу об`єкту лізингу (ТЗ) вказаної у Додатковій угоді про достроковий викуп, а також платежі за послуги, надані лізингодавцем, штрафні санкції (у разі їх наявності) згідно цього Договору, витрати на страхування та реєстрацію ТЗ, а також інші платежі, які пов`язані з використанням ТЗ і не входять до суми щомісячних лізингових платежів (у разі їх наявності);

- лізингоодержувач має право після закінчення строку дії цього Договору та/або відповідного Графіку платежів і на виконання його умов набути у власність предмет лізингу, сплативши лізингодавцю залишкову вартість ТЗ, вказану у відповідному Графіку платежів та виконавши всі інші грошові зобов`язання за Договором. Вимоги цього пункту Договору не застосовуються в разі, якщо у лізингоодержувача є непогашена заборгованість по будь-якому укладеному з лізингодавцем Договору та/або Графіку платежів.

В свою чергу, пунктами 8.1, 8.2, 8.4, 8.7 договору погоджено наступні обов`язки лізингодавця:

- за дорученням лізингоодержувача у відповідності до його вибору та визначеної ним у замовленні на ТЗ специфікації, укласти договір купівлі-продажу ТЗ з відповідним постачальником і передати ТЗ в користування лізингоодержувачу не пізніше строку вказаного в п. 3.3 цього договору, але в будь-якому випадку після оплати лізингоодержувачем першого лізингового платежу, в такому стані і з таким обладнанням як це вказується в замовленні на ТЗ;

- лізингодавець реєструє (перереєструє) ТЗ в відповідних органах у відповідності до законодавства України;

- по закінченню строку лізингу та виконання за цим договором всіх зобов`язань лізингоодержувачем, передати ТЗ у власність лізингоодержувачу у відповідності до положень, які зазначені в п. 5.6 цього договору;

- лізингодавець зобов`язується укласти з лізингоодержувачем відповідну угоду про викуп транспортного засобу за умови повного та належного виконання лізингоодержуввачем взятих на себе зобов`язань за цим договором.

З дати передачі ТЗ лізингоодержувачу він несе повну відповідальність за ризики, яким може бути підданий ТЗ (п. 10.1 договору).

Згідно із п. 11.1 та п. 11.2 договору у випадку дострокового розірвання (припинення дії) цього договору, з підстав передбачених цим договором, суми грошових коштів, сплачених лізингоодержувачем в якості авансового платежу, лізингових платежів та/або інших платежів, сплата яких передбачена умовами цього договору, поверненню лізингоодержувачу не підлягають та залишаються в розпорядження лізингодавця.

У разі повернення ТЗ або його вилучення на підставі виконавчого напису або рішення суду, лізингоодержувач зобов`язаний надати лізнигодавцю податкову накладну зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому законодавством порядку на суму невідшкодованої вартості ТЗ, яка визначається на рівні лізингових платежів у частині невідшкодованої вартості ТЗ, що є несплаченими за ТЗ на дату такого повернення або вилучення ТЗ. У разі відмови лізингоодержувача надати лізингодавцю таку податкову накладну, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 20% від суми лізингових платежів у частині невідшкодованої вартості ТЗ, що є несплаченими за ТЗ на дату такого повернення та/або вилучення ТЗ на підставі виконавчого напису або рішення суду.

У відповідності до п. 13.5 договору всі ризики щодо ТЗ переходять до лізингоодеружвача з дати підписання акту приймання-передачі ТЗ, і лізингоодержувач з цього моменту несе встановлену чинним законодавством відповідальність перед третіми особами за завдання їм будь-якої шкоди при використанні ТЗ.

Згідно із п. 13.6 договору лізингодавець не несе відповідальність за втрату часу, грошей або інших збитків, які зазнав лізингоодержувач або за зобов`язаннями перед третіми особами за договором, якщо лізингоодержувач відмовився від своїх прав або якщо ТЗ більше не знаходиться в його розпорядженні.

Лізингодавець не несе відповідальність за власність, яка знаходиться в ТЗ, або за втрату, пошкодження, відсутність або псування власності, яку перевозили в ТЗ.

Лізингодавець не несе відповідальність за невиконання умов, які наведені у п. 8.1 договору, якщо це стало неможливим внаслідок подій, які знаходяться поза межами з боку контролю лізингодавця. Прикладом таких подій є затримка доставки ТЗ внаслідок затримки виконання митної процедури, затримка транспортування ТЗ з заводу або затримка випуску ТЗ з заводу.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками (п. 15.1 договору).

Даний договір є безстроковим та діє до повного належного виконання сторонами свої зобов`язань за ним або до дати укладення додаткової угоди про його розірвання (припинення його дії) (п. 15.2 договору).

Додатком № 1 до договору сторонами узгоджено замовлення на тримання ТЗ, відповідно до якого, лізингоодержувач просить лізингодавця придбати, з подальшою передачею лізингоодержувачу на умовах фінансового лізингу наступне майно: сівалка Kverneland Optima TF Maxi 16-рядна у кількості 1 шт. за ціною 3 863 011,00 грн.

Постачальником, згідно зазначеного замовлення, лізингоодержувачем обрано ТОВ "Тео-Трейдинг".

Замовлення на отримання транспортного засобу № 604-КВ-МСБ-Ф-094/1 містить застереження ТОВ "Біріт імені Шевченка" про те, що транспортний засіб, додаткове обладнання і постачальник обрані на його вимогу.

В день укладення договору фінансового лізингу, 23.04.2021, за актом прийому-передачі об`єкту лізингу, ТОВ "Альфа-Лізинг Україна" передало, а ТОВ "Біріт імені Шевченка" прийняло у лізинг наступне майно: сівалка Kverneland Optima TF Maxi 16-рядна у кількості 1 шт., загальною вартістю 3 863 011,00 грн; специфікація згідно із замовленням № 604-КВ-МСБ-Ф-094/1 від 23.04.2021; заводський номер - WK6PD2XB2MD610120, рік випуску - 2021; місце передачі ТЗ: 11707, Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Гагаріна, буд. 3 кім. 308 (адреса для листування лізингоодержувача).

Також в акті зазначено, що на підставі договору фінансового лізингу № 604-КВ-МСБ-Ф-094 від 23.04.2021 проведено огляд зазначеного вище ТЗ, який передається в користування лізингоодержувачу. ТЗ переданий в комплектації, згідно з договором (пошкодження і порушення відстуні). ТЗ раніше не експлуатувався. ТЗ відповідає технічним умовам і вимогам лізингоодержувача до ТЗ. Доопрацювання ТЗ не потрібно. Зовнішніх пошкоджень на ТЗ немає. Лізингоодержувач претензій до лізингодавця не має.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію машини серії ОМ № 128007 від 08.06.2021 власником сівалки Kverneland Optima TF Maxi, заводський номер - WK6PD2XB2MD610120 , рік випуску - 2021, є ТОВ "Альфа-Лізинг Україна".

На виконання умов договору фінансового лізингу та Графіку платежів, позивачем сплачено лізингодавцю 3 872 311,20 грн. При цьому, позивач зазначає, що у зв`язку з введенням з 24.02.2022 воєнного стану на території України та початком воєнних дій, угода про викуп транспортного засобу, згідно із п. 8.7 договору укладена між сторонами не була.

29.04.2023 за ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2023 у справі № 175/1416/23 у кримінальному провадженні № 000010, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП було проведено обшук по місцю розташування ТОВ "Біріт імені Шевченка" та вилучено сівалку Kverneland Optima TF Maxi, заводський номер - WK6PD2XB2MD600128 , що відображено в протоколі обшуку від 29.04.2023.

Як стверджує позивач, під час обшуку було встановлено та пред`явлено ТОВ "Біріт імені Шевченка" реальний заводський номер сівалки Kverneland Optima TF Maxi, заводський номер - WK6PD2XB2MD600128 , в той же час, заводський номер - WK6PD2XB2MD610120 , зазначений в Акті приймання-передачі та у Свідоцтві про реєстрацію машини серії ЩМ № 128007 , виданому 08.05.2021, не відповідає дійсності, що підтверджується фото номеру на рамі та на наклейці, про місце розташування яких стало відомо під час обшуку від представника власника останньої - ТОВ "Компанія "Альбіон".

Згідно отриманих позивачем відповідей від ТОВ "Компанія "Альбіон" № 0506/23-1 від 05.06.2023 та офіційного виробника сівалки Kverneland Group International GmbH від 05.06.2023 сівалка Kverneland Optima TF Maxi із заводським номером WK6PD2XB2MD610120 ніколи не вироблялась, натомість, ТОВ "Компанія "Альбіон" передала у лізинг 22.04.2021 за договором фінансового лізингу № 4АН-21 від 16.04.2021 ТОВ "Світ Агротехніки" сівалку Kverneland Optima TF Maxi, заводський номер - WK6PD2XB2MD600128 .

Також ТОВ "Компанія "Альбіон" проінформувала, що проводило наступні роботи по обслуговуванню сівалки Kverneland Optima TF Maxi, заводський номер - WK6PD2XB2MD600128 , 2021 р.в. по місцезнаходженню ТОВ "Біріт імені Шевченка" в с. Радулин Звягельського району Житомирської області - у місці, де за інформацією ТОВ "Світ Агротехніки" сівалка мала працювати при наданні с/г послуг: 23.04.2021 - введення в експлуатацію; 20.05.2021 - гарантійний ремонт сівалки.

Наведене у відповіді ТОВ "Компанія "Альбіон" на запит ТОВ "Біріт імені Шевченка" підтверджується копіями акту введення сівалки в експлуатацію, гарантійної рекламації та відповіді виробника.

На переконання позивача, наведене свідчить про те, що ТОВ "Альфа-Лізинг Україна" за договором фактично передало ТОВ "Біріт імені Шевченка" сівалку Kverneland Optima TF Maxi, заводський номер - WK6PD2XB2MD600128 , яка не належить лізингодавцю, оскільки є власністю ТОВ "Компанія "Альбіон", а отже договір не є належно виконаним лізингодавцем, оскільки фактично об`єкт лізингу згідно із замовленням на отримання ТЗ № 604-КВ-МСБ-Ф-094/1 від 23.04.2021, лізингоодержувачу у власність не передано, в зв`язку з чим, 14.06.2023 позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 14/06-2023 від 14.06.2023, у якій позивач просив на виконання умов договору передати сівалку Kverneland Optima TF Maxi, а в разі неможливості виконати умови договору, повернути сплачені лізингові платежі загальною сумою 3 872 311,20 грн, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати договір з підстав істотного його порушення лізингодавцем, який не проявив контроль (діяв необережно) при придбанні предмету лізингу у продавця, не встановив перебування предмету лізингу у власності та у лізингу третіх осіб, не перевіривши дійсний заводський номер сівалки, що призвело до вилучення предмету лізингу і неможливість оформлення права власності за лізингоодержувачем, на що безумовно розраховував останній, сплачуючи лізингові платежі у розмірі вартості предмета лізингу та стягнути з відповідач збитки, у розмірі вартості такої сівалки станом на день пред`явлення позову, з урахуванням зносу, що становить за результатами оцінки, проведеної 05.09.2023, 4 647 360,00 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Підстави для зміни або розірвання договору визначені ст. 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в ч. 1 цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку ч. 1 ст. 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, за ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у ч. 2 ст. 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Такі підстави та умови виникнення юридичного спору у правовідносинах є однаковими незалежно від їх суб`єктного складу (за участі фізичних чи юридичних осіб) та змісту правовідносин (цивільні чи господарські).

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.09.2022 у справі № 908/599/21.

За змістом ч. 2 ст. 651 ЦК України однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18.

Отже, вирішення питання наявності підстав для розірвання договору у зв`язку із істотним його порушенням нерозривно пов`язане із дослідженням прав та обов`язків сторін договору.

Так, ч. 1 ст. 806 ЦК України передбачає, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 806 ЦК).

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом (ч. 3 ст. 806 ЦК України).

Схоже визначення лізингу містить ст. 292 ГК України, яка визначає лізинг як вид господарської діяльності, спрямованої на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відносини непрямого лізингу, на момент виникнення спірних відносин було врегульовано спеціальним Законом України "Про фінансовий лізинг", згідно із ст. 1 якого за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно із ч. 3 ст. 8 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції від 04.02.2021 № 1201-IX, яка набрала чинності 13.06.2021) якщо відповідно до договору фінансового лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору фінансового лізингу здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов`язань щодо строку, якості, комплектності, справності предмета договору фінансового лізингу, його доставки, заміни, безоплатного усунення недоліків, монтажу та запуску в експлуатацію тощо.

Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору фінансового лізингу здійснений лізингодавцем, продавець (постачальник) та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов`язаннями щодо продажу (поставки) предмета договору фінансового лізингу.

Частиною 3 ст. 8 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що з моменту прийняття лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу за договором фінансового лізингу, згідно з яким вибір продавця (постачальника) здійснено лізингоодержувачем, усі претензії та /або вимоги, передбачені частиною третьою цієї статті, пред`являються лізингоодержувачем продавцю (постачальнику) у порядку та строки, визначені договором, однією із сторін якого є такий продавець (постачальник).

Згідно із п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону від 04.02.2021 № 1201-IX, цей Закон застосовується до відносин, що виникли після дня набрання чинності цим Законом.

Відносини, що виникли на підставі договорів фінансового лізингу, укладених до набрання чинності цим Законом, регулюються відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

На момент укладення договору 23.04.2021 були чинними положення ЦК України про фінансовий лізинг, ч. 1 ст. 808 якого передбачала, що якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов`язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, заміни, безоплатного усунення недоліків, монтажу та запуску в експлуатацію тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець (постачальник) та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов`язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.

Оскільки, як встановлено судом та свідчать матеріали справи, за договором фінансового лізингу № 604-КВ-МСБ-Ф-094 від 23.04.2021, укладеним між ТОВ "Альфа-Лізинг Україна" як лізингодавцем та ТОВ "Біріт імені Шевченка" як лізингоодержувачем, вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, то в силу положень ст. 808 ЦК України, відповідальність за зобов`язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу перед лізинодержувачем несе продавець (постачальник), а не лізингодавець.

Саме на продавця (постачальника), в такому випадку, покладено не лише обов`язок передати товар, визначений договором (ст. 662 ЦК України), а й відповідальність у разі відсудження товару (ст. 661 ЦК України).

Аналіз умов договору фінансового лізингу від 23.04.2021 № 604-КВ-МСБ-Ф-094 та встановлених обставин його виконання сторонами спростовує доводи позивача про істотне порушення лізингодавцем умов договору та спричинення збитків лізингоодержувачу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Скаржником в суді апеляційної інстанції належними та допустимими доказами не спростовано висновку місцевого господарського суду про безпідставність позовних вимог, не доведено обґрунтованість позовних вимог про розірвання договору та відшкодування збитків із заявлених підстав.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі № 910/15115/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі № 910/15115/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/15115/23 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.05.2024.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді І.М. Скрипка

А.О. Мальченко