ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2024 р. Справа№ 925/732/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Муковоз В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Паламарчук О.М.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2024 (повний текст складено 18.01.2024)

у справі №925/732/23 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект"

про визнання недійною третейської угоди, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Колос" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект" про визнання недійсною третейської угоди, викладеної у формі третейського застереження в пунктах 10.2., 10.3. укладеного сторонами договору поставки №31101801/1 від 31.10.2018 року, та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований тим, що за умовами пунктів 10.2 та 10.3 договору поставки № 31101801/1 від 31.10.2018 сторони уклали третейську угоду у формі третейського застереження, яка суперечить нормам Закону України «Про третейські суди» щодо її форми і змісту, оскільки у ній не зазначено місцезнаходження Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» та інших відомостей про цей третейський суд з метою його ідентифікації, здійснення листування з ним, встановлення місця проведення третейського розгляду.

Крім того, визначений сторонами у третейській угоді Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації «Радник» не є постійно діючим третейським судом у розумінні положень Закону України «Про третейські суди», не може здійснювати розгляд будь-яких спорів, а його створення та діяльність є незаконною. Ця третейська угода порушує право позивача на судовий захист, на правосуддя, на розгляд справи в суді, гарантовані статтями 55, 124 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", тому має бути визнана недійсною на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Черкаської області від 12.01.2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

В обґрунтування рішення суд першої інстанції вказав, що спірна третейська угода укладена сторонами за викладених обставин, жодним чином не обмежує конституційне право позивача на судовий захист, на правосуддя, на розгляд справи в суді, гарантовані статтями 55, 124 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суперечності її умов нормам Закону України "Про третейські суди" суд не вбачає, а тому не вбачає і підстав визнання її недійсною у відповідності до статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Колос" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2024 у справі №925/732/23 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- зазначення у третейській угоді лише назви третейського суду без вказівки у ньому відомостей про його місцезнаходження чи місцезнаходження його засновника, а також інших відомостей, позбавляє можливості ідентифікувати такий постійно діючий третейський суд;

- регламент третейського суду не був частиною договору та не надавався позивачу на ознайомлення під час підписання та укладення договору;

- всупереч вимогам Закону України «Про третейські суди» Корпорація «Радник» не забезпечила внесення нових відомостей про постійно діючий третейський суд у період 2019 - 2021 в ЄДР юридичних осіб.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №925/732/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №925/732/23 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Барсук М.А., судді Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2024 року у справі №925/732/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

На адресу суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою суду від 26.02.2024 року апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2024 у справі №925/732/23 залишено без руху.

При цьому, апелянту було встановлено строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом доказів сплати судового збору в сумі 4026 грн.

Апелянтом протягом встановленого строку з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху були усунені недоліки.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №925/732/23 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Барсук М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 13.03.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/732/23 та призначено справу до розгляду на 23.04.2024.

Ухвалою суду від 23.04.2024 відкладено розгляд справи на 07.05.2024.

Явка представників сторін

Представники відповідача у судове засідання 07.05.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги сторони повідомлялись належним чином шляхом направлення процесуальних документів до електронного кабінету в системі ЄСІТС.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (з наступними змінами), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 07.05.2024 за відсутності представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

31.10.2018 між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгропротект", як постачальником, та позивачем - Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Колос", як покупцем, укладено договір поставки № 31101801/1 (далі - Договір), відповідно до п. 2.1. якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 2.2. договору сторони домовились, що товар поставляється партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість товару в кожній партії визначаються сторонами в окремих специфікаціях до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно п. 4.3. договору якщо сторони не погодять інших строків оплати, покупець зобов`язаний оплатити поставлений йому товар протягом 5 банківських днів з моменту поставки товару.

Відповідно до п. 5.1. договору постачальник поставляє товар по цьому договору на умовах EXW - склад постачальника за адресою: м. Київ, вул. Малинська, 20 (Інкотермс 2010) шляхом надання товару в розпорядження покупця.

У пункті 10.2. договору сторони визначили, що на вимогу будь-якої зі сторін, спір по даному договору може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник». Сторони погодили, що норми даного пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути по даному договору або в зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», а розгляд спорів буде здійснюватися одноособово суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» Стадником Павлом Вікторовичем, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-яким суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» призначеним його головою.

Пунктом 10.3. договору передбачено, що якщо жодна зі сторін не заявить вимогу про передачу спору по цьому договору на вирішення до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», умови третейської угоди не застосовуються і спір підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно п. 12.1. договору він набирає чинності з моменту його укладення сторонами, дата якого зазначена в преамбулі договору та діє 31.12.2019 року, а в частині невиконаних зобов`язань, які виникли протягом дії цього договору, до повного їх виконання сторонами.

Згідно з інформацією, яка міститься в мережі Інтернет за адресою http://advisor.ck.ua, Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації "Радник" було створено у 2010 році та зареєстровано реєстраційною службою Головного управління юстиції у Черкаській області, з місцезнаходженням: вул. Кірова, 55, офіс 22, м. Черкаси, свідоцтво про реєстрацію від 20.09.2010 № 4.

Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" знаходиться у вільному доступі в мережі інтернет на сайті Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник".

У відповідності до пункту 5.1 розділу 5 Положення про Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації "Радник", третейський суд є недержавним незалежним органом без статусу юридичної особи.

Відповідно до даних Єдиного реєстру громадських формувань, Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації "Радник" зареєстрований в реєстрі 20.09.2010 - реєстраційний номер запису в Єдиному реєстрі 1242441.

Спір у даній справі виник із договору поставки № 31101801/1 від 31.10.2018 року, предметом спору є відповідність (чи ні) третейської угоди у виді третейського застереження, що міститься у пунктах 10.2.-10.3. договору поставки № 31101801/1 від 31.10.2018, нормам законодавства про третейські суди, вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 626, частиною першою статті 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним [оспорюваний правочин] (стаття 215 ЦК України).

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Так підставою для визнання недійсною третейської угоди у вигляді, викладеного у пунктах 10.2., 10.3. договору третейського застереження, тобто обставин щодо невідповідності даних пунктів договору недійсним, позивач зазначає саме не зазначення у ній відомостей про місцезнаходження визначеного сторонами постійно діючого третейського суду чи його засновників, а також інших відомостей про них, що унеможливлює ідентифікацію цього постійного діючого третейського суду як такого. Тобто, невідповідність третейського застереження положенням статті 12 Закону України "Про третейські суди".

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про третейські суди" третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин; третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" (тут і далі в редакції, чинній на день укладення договору) визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

У відповідності до статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Отже, третейська угода щодо передачі спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є угодою про обрання одного із способів вирішення спору.

Як вбачається із договору, оспорювані пункти договору поставки містять третейське застереження щодо розгляду спорів, які виникнуть між сторонами із цього договору Черкаським обласним постійно діючим третейським судом при корпорації «Радник», яке і є оспорюваною третейською угодою.

Колегія суддів зазначає, що Закон України «Про третейські суди» не вимагає обов`язкового зазначення у третейській угоді, в тому числі і у вигляді третейського застереження, відомостей про місцезнаходження визначеного сторонами постійно діючого третейського суду чи його засновників, а також інших відомостей про них.

Зміст умов пунктів 10.2, 10.3. договору свідчить про те, що очевидним є намір сторін третейської угоди на вирішення спорів по даному договору Черкаським обласним постійно діючим третейським судом при корпорації "Радник", інформація про який міститься в мережі Інтернет у загальному доступі.

Доводи позивача щодо неможливості ознайомитись із регламентом Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" є такими, що не відповідають дійсності, оскільки безпосередньо у третейській угоді сторони визначили та погодились на застосування вказаного регламенту, що свідчить про ознайомлення сторін з останнім та безпосередню обізнаність з його змістом. Більше того, відповідний регламент міститься у вільному доступі у мережі Інтернет за адресою http://advisor.ck.ua

Таким чином, доводи позивача про відсутність чіткості в умовах договору щодо інформації про місцезнаходження Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" та інших відомостей про цей третейський суд та про регламент, за яким має здійснюватися арбітражний розгляд, не доведені позивачем та спростовані встановленими судами обставинами.

Згідно абзацу 1 ст. 7 Закону України «Про третейські суди» в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc).

Відповідно до абзацу 1, 2, 4, 5 ст. 9 України «Про третейські суди», в редакції Закону від 31.03.2009 (що діяв на момент реєстрації третейського суду), постійно діючий третейський суд підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація постійно діючого третейського суду здійснюється Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласними, Київським, Севастопольським міським управлінням юстиції протягом п`ятнадцяти днів з дня подання його засновником заяви. До заяви додаються рішення про утворення постійно діючого третейського суду, затверджені Положення і регламент цього суду та список суддів, копії свідоцтва про реєстрацію юридичної особи та її статусу, довідка органу державної статистики про включення цієї юридичної особи до державного реєстру.

Про державну реєстрацію постійно діючого третейського суду видається свідоцтво встановленого зразка.

Постійно діючий третейський суд визнається утвореним з моменту його державної реєстрації.

За інформацією про Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації «Радник», яка міститься в мережі Інтернет за адресою http://advisor.ck.ua, вищевказаний постійно діючий третейський суд було створено у 2010 році та зареєстровано реєстраційною службою Головного управління юстиції у Черкаській області з місцезнаходженням: вул. Кірова, 55, офіс 22, м. Черкаси, свідоцтво про реєстрацію від 20.09.2010 №4.

У відповідності до п.5.1 розділу 5 Положення про Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації «Радник», третейський суд є недержавним незалежним органом без статусу юридичної особи.

Згідно абзацу 6 п.1.1 Положення про Єдиний реєстр громадських формувань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2226/5 від 19.12.2008, єдиний реєстр громадських формувань - це електронна база даних, яка містить відомості про легалізацію (реєстрацію) постійно діючих третейських судів.

Відповідно до даних вищезазначеного реєстру, Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації «Радник» зареєстрований в реєстрі 20.09.2010, реєстраційний номер запису в Єдиному реєстрі 1242441.

Постійно діючий третейський суд визнається утвореним з моменту його державної реєстрації.

Закон України «Про третейські суди» (в редакції, чинній на момент реєстрації третейського суду) не містив норми про реєстрацію третейського суду, як юридичної особи.

Таким чином, з огляду на наведене, державна реєстрація Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» була проведена у відповідності до чинного на час проведення такої реєстрації законодавства та не скасована на час вирішення спору між учасниками даної справи, відтак не впливає на визнання недійсним третейського застереження укладеного сторонами договору.

Вказане вище узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.06.2022 у справі № 925/221/21.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що третейське застереження є чітким, могло бути виконане, а тому є ефективним. Зокрема, позивачем не доведено, що саме неоднозначне тлумачення третейської угоди стає можливим внаслідок помилки у назві третейського суду та, що в третейському застереженні йдеться про передання спору до якогось іншого третейського суду, ніж до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" за регламентом Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник".

У п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі про завдання третейського суду від 10.01.2008 № 1-рп/2008 зазначено, що третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону України «Про третейські суди», є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного ч. 5 ст. 55 Конституції України.

Отже, з вищенаведеного слідує, що здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Водночас, гарантуючи судовий захист з боку держави, норми Конституції України визнають право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Одним із способів реалізації вказаного права є звернення до третейського суду (абз. 1 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24.02.2004р. №3-рп/2004).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору (рішення у справі «Девір проти Бельгії» від 27.02.1980).

Третейське застереження є власним волевиявленням сторін договору і не може розцінюватися як встановлення обмеження їх прав. Наявність дійсного третейського застереження та обов`язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи третейським судом, не є обмеженням прав позивача, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України. Ухилення від виконання положень пункту договору про розгляд спору в третейському суді, має розглядатися як дії, що суперечать самій ідеї Закону України «Про третейські суди», яка полягає у гарантуванні у такому випадку учасникам господарських відносин права розраховувати на швидкий та ефективний спосіб вирішення господарського спору альтернативним шляхом (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 904/67/21).

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, укладення сторонами третейської угоди є не відмовою від можливого звернення до суду, а обранням сторонами договору третейського вирішення можливого спору (спорів) як особливої форми захисту, як це зазначено в ст. 3 Закону України «Про третейські суди», завданням третейського суду є захист майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних чи юридичних осіб шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону.

З врахуванням зазначеного вище правомірним є висновок місцевого господарського суду, що спірна третейська угода жодним чином не обмежує конституційне право позивача на судовий захист, на правосуддя, на розгляд справи в суді, гарантовані статтями 55, 124 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

За цих підстав, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2024 у справі № 925/732/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2024 у справі № 925/732/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2024 у справі № 925/732/23 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 925/732/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.05.2024

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко