УХВАЛА

м. Київ

03.05.2024Справа № 910/14410/16

За поданням Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про видачу дубліката наказу від 13.02.2017 у справі № 910/14410/16

у справі за позовом: 1. Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

2. Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського

району міста Києва

до Приватного підприємства "Орест"

про розірвання договору, виселення та стягнення 727 837,50 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Без виклику представників учасників судового процесу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного підприємства "Орест" на користь Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації) 589 357 (п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч триста п`ятдесят сім) грн. 71 коп. - основного боргу, 102 778 (сто дві тисячі сімсот сімдесят вісім) грн. 92 коп. - інфляційних втрат, 15 567 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн. 63 коп. - 3% річних, 20 133 (двадцять тисяч сто тридцять три) грн. 24 коп. - пені; розірвано Договір оренди нерухомого майна № 922 від 16.02.2009, виселено Приватне підприємство "Орест" з нежилого приміщення загальною площею 234 кв.м, в т.ч. перший поверх 15,9 кв.м, другий поверх 57,72 кв.м, підвальне приміщення 129,3 кв.м, місця загального користування 31,08 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, буд. 23; зобов`язано Приватне підприємство "Орест" повернути Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації по акту приймання-передачі нежиле приміщення загальною площею 234 кв.м, в т.ч. перший поверх 15,9 кв.м, другий поверх 57,72 кв.м, підвальне приміщення 129,3 кв.м, місця загального користування 31,08 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, буд. 23; стягнуто з Приватного підприємства "Орест" на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва 15 051 (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят одну) грн. 56 коп. судового збору.

13.02.2017 на виконання цього рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

25.04.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло подання Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про видачу дубліката наказу від 13.02.2017 у справі № 910/14410/16 про зобов`язання Приватного підприємства "Орест" повернути Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації по акту приймання-передачі нежиле приміщення загальною площею 234 кв.м, в т.ч. перший поверх 15,9 кв.м, другий поверх 57,72 кв.м, підвальне приміщення 129,3 кв.м, місця загального користування 31,08 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, буд. 23.

Розглянувши заяву суд встановив наступне.

За приписами п. 19.4 Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк пред`явлення до виконання означеного наказу Господарського суду міста Києва не закінчився у зв`язку з наявністю виконавчого провадження №53454787 з його виконання.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Отже, у вирішенні питання про видачу дубліката судового наказу суди повинні враховувати правові принципи, визначені Конвенцією, які знаходять своє розширене тлумачення в рішеннях Європейського суду.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим пунктом статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Таким чином, виконання рішення є обов`язковим елементом права на справедливий суд, та сума заборгованості, яка присуджена судом є підґрунтям для "законного сподівання" позивача на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи.

З огляду на вказане судом встановлено, що оскільки наказ Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у справі № 910/14410/16 втрачено виконавцем, то його подання про видачу дубліката цього виконавчого документа підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 234, 235, п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Подання Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про видачу дубліката наказу від 13.02.2017 у справі № 910/14410/16 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у справі № 910/14410/16 про зобов`язання Приватного підприємства "Орест" повернути Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації по акту приймання-передачі нежиле приміщення загальною площею 234 кв.м, в т.ч. перший поверх 15,9 кв.м, другий поверх 57,72 кв.м, підвальне приміщення 129,3 кв.м, місця загального користування 31,08 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, буд. 23.

Ухвала набрала законної сили 03.05.2024 та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко