ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

про відкриття провадження у справі про банкрутство

"13" травня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1597/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність у порядку п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, посилаючись на відсутність фінансової можливості для погашення заборгованості перед кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз фінанс" на загальну суму 4 787 899,53 грн, яка виникла на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 2-40/11.

При дослідженні заяви фізичної особи ОСОБА_1 про його неплатоспроможність судом встановлено, що заявником не надано до заяви в порядку ч.2 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства належних доказів авансування винагороди арбітражному керуючому п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі, що витікає з положень ч. 2 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно ст. 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 складає 3028,00 грн. Тобто розмір авансування повинен складати 45 420,00 грн.

Як встановлено судом, боржником надано до своєї заяви копію договору про оплату послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство, відповідно до умов якого (п. 8). оплата здійснюється боржником щомісяця на рахунок арбітражного керуючого у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму щомісяця протягом трьох місяців.

Проте, з наданих суду документів, у боржника відсутнє будь-яке майно та грошові кошти, які можна було б направити на оплату послуг арбітражного керуючого. Тобто, боржником не доведено суду наявність в нього майна для покриття судових витрат.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Дослідивши матеріали заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані докази, судом встановлено, що в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України заявником не виконано зобов`язання додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги. Крім того, згідно із п. 3 ч. 2.ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено обов`язок боржника повідомити про всі обставини, що стали підставою для звернення до суду із заявою про неплатоспроможність, надати всю актуальну та документальну інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів (кредитодавця, позикодавців), підстав виникнення зобов`язань, строку їх виконання та її структури, що боржником виконано не було.

Зокрема, суд звертає увагу, що згідно поданих до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник ОСОБА_1 не надав суду (первинних документів) рішення Печерського районного суду м. Києва по справі № 2-40/11 та виконавчий лист № 2-40/11 від 31.07.2015 р. про стягнення вищевказаного боргу з фізичної особи ОСОБА_1 , які підтверджують заборгованість боржника перед кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз фінанс" за основним боргом та штрафними санкціями. Разом з тим, відповідно до поданої боржником заяви вбачається, що борг за основним зобов`язанням боржника складає 4 329 054,82 грн та штрафні санкції 569 206,22 грн, сума яких у розумінні приписів ч.3 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства не входять до складу грошових вимог при відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Суд зазначає, що ті ж самі недоліки містила й попередня заява ОСОБА_1 про його неплатоспроможність у справі № 922/4568/23, на які суд звернув увагу заявника в ухвалі суду від 22.02.2024, якою відмовив у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Також, недолікі містять і декларації про майновий стан фізичної особи ОСОБА_1 щодо нього та його членів родини, про що також було зазначено в ухвалі суду від 22.02.2024 у справі №922/4568/23. Крім того, заявник знову не зазначає в члени родини колишню дружину, як того вимагає абзац 2 ст. 116 КУзПБ (до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації)).

У деклараціях про майновий стан боржник зазначив неповну інформацію стосовно майна та доходів. Зокрема, як свідчить поданий боржником витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.10.2023р. визначено, що ОСОБА_1 є одним з засновником (учасником) юридичної особи Обслуговуючий Кооператив "Сад-Інтертрейд Груп" ( ), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , проте ці актуальні дані боржник в декларації не зазначив.

Крім того, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (арешт нерухомого майна) за № 11907763 було накладено арешт Вишгородським районним судом Київської області на земельну ділянку, 638:140:03181,0100 Га Хотимлянська селишна рада, власником якої є ОСОБА_1 , іден.код НОМЕР_1 , проте боржником ця інформація не була відображена у поданих деклараціях до суду.

Боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 916/2372/20.

Про всі ці недоліки судом було зазначено в ухвалі від 22.02.2024 по справі №922/4568/23, якою суд відмовив боржнику у відкритті провадження у справі про його неплатоспроможність, яка не оскаржувалась та набрала законної сили.

На думку суду, ненадання ОСОБА_1 документів з врахуванням висновків, викладених в ухвалі суду від 22.02.2024, якою відмовлено у відкритті провадження щодо нього при обізнаності, що ухвала набрала законної сили та є обов`язковою для врахування при новому зверненні до суду, є фактично зловживанням процесуальними правами учасника судового процесу, дії якого повинні відповідати критеріям добросовісності при користуванні процесуальними правами.

Статтею 43 ГПК України закріплено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 43 ГПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 частини 2 статті 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання позову, який має штучних характер, декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Частиною 3 статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи наведене, суд визнає дії ОСОБА_1 , які полягають у поданні ідентичних заяв про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність із певними недоліками, а саме відсутністю доказів авансування винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання повноважень, відсутністю доказів про наявність активів для покриття судових витрат, ненадання належних документів в обгрунтування заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, є зловживанням процесуальними правами.

З огляду на викладене та враховуючи приписи ч.3 ст.43 ГПК України, заяву ОСОБА_1 (вх. № 1597/24 від 06.05.24) про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 2, 38, 113, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 43, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 (вх. № 1597/24 від 06.05.24) про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Попередити ОСОБА_1 про неприпустимість зловживання процесуальними правами та про відповідальність за таке зловживання.

Ухвалу направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання суддею.

Ухвалу підписано 13.05.2024.

Суддя Міньковський С.В.