ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2024 р. Справа№ 911/2243/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Полякова Б.М.

Пантелієнка В.О.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

від ОСОБА_2 Кабанов В.І. - за ордером серія АІ № 1344648 від 28.11.2023;

від ТОВ «Спектр-Агро»: Бонтлаб В.В. - за довіреністю б/н від 14.08.2023

та ліквідатор ПП «Трубіж Агро», арбітражний керуючий Косякевич С.О. (особисто).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 (суддя Мальована Л.Я., повний текст ухвали складено та підписано - 23.08.2023), яка прийнята за результатами розгляду заяви ліквідатора Приватного підприємства «Трубіж Агро» арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича до 1) громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубіж Агротек»; 3) ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб

у справі № 911/2243/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро»

до боржника Приватного підприємства «Трубіж Агро»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Заява та її обгрунтування

05.08.2019 ліквідатор Приватного підприємства «Трубіж Агро» звернувся до Господарського суду Київської області із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб, в якій просив суд стягнути солідарно з громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубіж Агротек» та ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Трубіж Агро» грошові кошти в сумі 19 800 833,02 грн.

На обгрунтування вищевказаної заяви ліквідатор зазначив, що за результатами проведеного незалежним аудитом аналізу було встановлено наявність в діях керівництва підприємства ознак нераціонального ведення господарської діяльності, які призвели до збитковості підприємства та ознак навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства, тобто доведення Приватного підприємства «Трубіж Агро» до банкрутства.

Історія справи

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.05.2020 у справі № 911/2243/18 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Приватного підприємства «Трубіж Агро» про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 у справі № 911/2243/18 апеляційну скаргу ліквідатора Приватного підприємства «Трубіж Агро» арбітражного керуючого Косякевича С.О. залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2020 у справі № 911/2243/18 - без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 911/2243/18 касаційну скаргу ліквідатора Приватного підприємства «Трубіж Агро» арбітражного керуючого Косякевича С.О. задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2020 у справі № 911/2243/18 скасовано; справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Верховний Суд у вищевказаному судовому рішенні зауважив, що суди попередніх інстанцій зазначаючи про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях відповідачів ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ТОВ «Трубіж Агротек») ознак дій з доведення Приватного підприємства «Трубіж Агро» до банкрутства, не врахували, що субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності. Притаманною ознакою цивільно-правової відповідальності є те, що особа, яка є відповідачем, повинна довести відсутність своєї вини.

Короткий зміст судового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

За наслідками нового розгляду, ухвалою Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 (суддя Мальована Л.Я., повний текст ухвали складено та підписано - 23.08.2023) заяву задоволено повністю; стягнуто солідарно з громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2, ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубіж Агротек» на користь Приватного підприємства «Трубіж Агро» 19 800 833,02 грн заборгованості.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст. 215 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ), ст. 619 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та мотивоване тим, що ліквідатором подано достатньо доказів, які вказують на виведення активів боржника, що в свою чергу погіршило його фінансовий стан, а відтак, вольові та цілеспрямовані дії відповідачів стали безпосереднім результатом погіршення майнового стану боржника та неможливість розрахунків з кредиторами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, громадянин Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 та відмовити у задоволенні заяви ліквідатора ПП «Трубіж Агро» про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника та його керівні органи.

У апеляційній сказі скаржник зазначає, поміж іншого, що суд першої інстанції не вказав, які саме дії чи бездіяльність вчинив ОСОБА_2 з умислом на доведення Приватного підприємства «Трубіж Агро» до банкрутства, при цьому на відповідача-1 фактично покладено відповідальність за поступове погіршення показників діяльності підприємства.

Також, на думку скаржника, заволодіння невстановленими особами двома комбайнами Джон Дір і трактором Клас Лексіон немає нічого спільного зі збагаченням ОСОБА_2 .

Крім того, як зазначає скаржник, суд першої інстанції поклав відповідальність у розмірі 19 (дев`ятнадцяти) мільйонів гривень на ТОВ «Трубіж Агротек», взагалі не згадавши її в мотивувальній частині рішення.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

25.03.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства «Трубіж Агро» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким останнє просить суд, апеляційну скаргу громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 - без змін.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 не надали, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2023 апеляційну скаргу громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі № 911/2243/18 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/2243/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» до боржника Приватного підприємства «Трубіж Агро» про банкрутство. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 до надходження матеріалів справи.

31.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/2243/18.

05.02.2024 від судді Північного апеляційного господарського суду Остапенка О.М. надійшла заява про самовідвід від розгляду справи № 911/2243/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 у справі № 911/2243/18 задоволено заяву судді Північного апеляційного господарського суду Остапенка О.М. про самовідвід у справі № 911/2243/18; справу № 911/2243/18 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень п.п. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/461/24 від 07.02.2024 у зв`язку із задоволенням заяви судді Північного апеляційного господарського суду Остапенка О.М. про самовідвід у справі № 911/2243/18, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2243/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 апеляційну скаргу громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Копитова О.С., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 у справі № 911/2243/18 апеляційну скаргу громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 залишено без руху.

22.02.2024 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків з додатками.

Слід зазначити, що головуючий суддя (суддя-доповідач) Отрюх Б.В. перебував у відпустці з 16.02.2024 по 23.02.2024 (включно), а суддя Копитова О.С. перебувала у відпустці з 22.02.2024 по 03.03.2024 (включно).

04.03.2024 від судді Північного апеляційного господарського суду Копитової О.С. надійшла заява про самовідвід від розгляду справи № 911/2243/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 у справі № 911/2243/18 задоволено заяву судді Північного апеляційного господарського суду Копитової О.С. про самовідвід від розгляду справи № 911/2243/18; відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Копитову О.С. від розгляду справи № 911/2243/18; справу № 911/2243/18 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1005/24 від 06.03.2024 у зв`язку із задоволенням заяви судді Північного апеляційного господарського суду Копитової О.С. про самовідвід у справі № 911/2243/18, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2243/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024 апеляційну скаргу громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Пантелієнко В.О., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 у справі № 911/2243/18, поміж іншого, задоволено клопотання громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18; відкрито апеляційне провадження у справі № 911/2243/18 за апеляційною скаргою громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18; розгляд апеляційної скарги громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 призначено на 03.04.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 у справі № 911/2243/18 задоволено клопотання громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 про відкладення судового розгляду; розгляд апеляційної скарги громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 відкладено на 17.04.2024.

Явка представників учасників справи

17.04.2024 у судове засідання з`явився представник громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» та ліквідатор Приватного підприємства «Трубіж Агро».

Інші учасники справи у судове засідання 17.04.2024 не з`явилися; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи всіх необхідних доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість її розгляду за участю представників громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» та ліквідатора Приватного підприємства «Трубіж Агро».

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 17.04.2024 представник громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора ПП «Трубіж Агро» про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника та його керівні органи.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» у судовому засіданні 17.04.2024 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

17.04.2024 у судовому засіданні ліквідатор Приватного підприємства «Трубіж Агро» заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 - без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» та ліквідатора Приватного підприємства «Трубіж Агро», обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Постановою Господарського суду Київської області від 15.01.2019 у справі № 911/2243/18 Приватне підприємство «Трубіж Агро» визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Так, за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, ліквідатором встановлено, що попереднім керівником і засновником Приватного підприємства «Трубіж Агро» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 приймались нераціональні управлінські рішення, які потягли за собою накопичення кредиторської заборгованості боржника; активи боржника було відчужено на користь пов`язаної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубіж Агротек», засновником якого також є ОСОБА_2 . На підставі ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, кредиторська заборгованість боржника згідно з реєстром вимог кредиторів в сумі 19 800 833,02 грн підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ТОВ «Трубіж Агротек» на користь ПП «Трубіж Агро».

Крім того, аналізуючи основні показники, які визначають фінансово-господарський стан підприємства на момент звернення до суду із заявою вбачається, що фінансово-господарський стан підприємства є незадовільним, підприємством одержано збиток в сумі 6 520,20 тис. грн.

Значення коефіцієнту Бівера, який використовується з метою своєчасного виявлення тенденцій формування незадовільної структури балансу є значно нижче норми. Показники рентабельності станом на 31.12.2015 вказують на нерентабельність діяльності підприємства.

Отже, ліквідатором зроблено висновок, що станом на 31.12.2015 структура балансу є незадовільною.

До того ж, порівнюючи дані станом на 31.12.2015 та 31.12.2016 ліквідатором зроблено наступні висновки:

- стан підприємства погіршився, а саме: в 2016 році при абсолютному збільшенні чистого доходу підприємство отримало збиток у розмірі 8 722,7 тис.грн;

- власний капітал підприємства зменшився;

- коефіцієнт Бівера є значно нижчим за нормативний (ознакою формування незадовільної структури балансу є таке фінансове становище підприємства, у якого протягом тривалого часу коефіцієнт Бівера не перевищує 0,2. Станом на 31.12.2016 він становить -0,34, що вказує на недостатність обігових коштів для погашення заборгованості підприємства. Така тенденція призводить до незадовільної структури балансу, коли підприємство починає працювати в борг і його коефіцієнт забезпечення власними засобами стає меншим 0,1);

- коефіцієнти, що характеризують структуру балансу, а саме: всі показники ліквідності та фінансової стійкості значно погіршилися і знаходиться нижче нормативних значень;

- структура балансу підприємства станом на 31.12.2016 є незадовільною;

- показники, що характеризують рентабельність діяльності підприємства станом на 31.12.2016 вказують на нерентабельність діяльності.

Проведений аналіз вказує на викривлення фінансової звітності за 2015 та 2016 роки при відображенні непокритого збитку: в р. 1400 (гр. 4) балансу вказано тільки збиток, одержаний в поточному році, а необхідно вказувати з наростаючим підсумком. Фактичний непокритий збиток підприємства на 31.12.2016 становить 15 264,1 тис. грн. Відповідно власний капітал підприємства фактично є величиною від`ємною, незважаючи на значне збільшення статутного капіталу.

Зростання кредиторської заборгованості за товари, роботи та послуги вказує на те, що отримані кошти від покупців не використовувалися для погашення заборгованості постачальників.

Всі показники рентабельності за період, який аналізується, у зв`язку з одержаним збитком маються від`ємне значення, що вказує на рентабельність діяльності.

Окреме майно, в тому числі, яке перебувало в заставі зникло. В процедурі ліквідації встановлено фактичну відсутність наступної с/г техніки: комбайну зернозбирального CLAAS LEXION 760 (заводський номер НОМЕР_1 ; номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ); трактора колісного JOHN DEERE 8360R(заводський номер НОМЕР_4 ; номер двигуна НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ); трактора колісного JOHN DEERE 8360R (заводський номер НОМЕР_7 ; номер двигуна НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 ).

Слід зазначити, що керівником банкрута ОСОБА_2 , не було передано ліквідатору вказане майно та не було повідомлено про його наявність та місце знаходження. За місцем знаходження ПП «Трубіж Агро» (Броварський район, с. Світильня, вул. Жовтнева, 3-А) майно не виявлено.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатор звернувся до Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області із заявами про кримінальне правопорушення (в порядку ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України), що підтверджується заявою від 05.02.2019 № 34-0502/42 та від 05.02.2019 № 34-0502/46.

Броварський відділ поліції ГУНП в Київській області листом від 20.03.2019 № К-148/149/109/1003/02-19 поінформував, що слідчим відділом проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000515 від 16.02.2019.

Загальні умови для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство на даний час визначені Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства.

В силу ч. 1 ст. 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

За змістом ч. 1 ст. 215 ГК України, у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

У відповідності до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинного станом на дату звернення ліквідатора до суду із заявою про субсидіарну відповідальність), під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

Разом з тим, 21.10.2019 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, в ч. 2 ст. 61 якого містяться тотожні норми щодо субсидіарної відповідальності у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства.

Так, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійний цивільно-правовий вид відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Водночас, одним із повноважень ліквідатора у справі про банкрутство є аналіз фінансового становища банкрута.

Необхідно вказати, що можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства наділений виключно ліквідатор банкрута.

Таким чином можна дійти висновку, що виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладена саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень визначених ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 911/2243/18 вказано, що в оскаржених судових рішеннях не спростовано наведені ліквідатором в заяві та відображені у наявних в матеріалах справи звітах за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПП «Трубіж Агро» виявлені ознаки дій з доведення до банкрутства (навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства, необґрунтована виплата грошових коштів, необґрунтована та безоплатна передача майна третім особам, надкритична неплатоспроможність підприємства тощо). Зазначаючи про недостатність наданих ліквідатором доказів, суди не врахували доводи ліквідатора щодо приховування керівником підприємства майна та не передання ліквідатору первинної фінансово-господарської документації боржника. При цьому, в судових рішеннях відсутні посилання на подані іншими учасниками докази, які б спростовували доводи ліквідатора.

Слід зазначити, що саме особа, яка притягується до субсидіарної відповідальності, повинна довести відсутність своєї вини, однак у даному випадку жоден відповідач не надав належних та допустимих доказів відсутності своєї вини.

Так, ОСОБА_2 не надав жодних доказів про те, що майно (сільськогосподарська техніка) нікуди не відчуджувалась, а знаходиться на території підприємства, теж саме стосується і земельних ділянок. Тобто всі заперечення відповідача-1 зводяться до незадоволення роботою арбітражного керуючого, при цьому не надано жодного належного та допустимого доказу, який би міг підтвердити такі заперечення.

Також, є необґрунтованими посилання ОСОБА_1 стосовно того, що нею не приймались рішення, а лише підписувались документи, оскільки будучи посадовою особою, остання несла відповідальність за свої дії на посаді керівника підприємства.

Крім того, керівниками боржника не спростовано факт про штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості підприємства, як ознаку навмисного погіршення фінансово-господарського стану боржника в результаті чого підприємство повністю не отримало кошти від реалізації продукції та не розрахувалось зі своїми постачальниками.

Враховуючи вищевикладене, ліквідатором подано достатньо доказів, які вказують на виведення активів боржника, що погіршило його фінансовий стан, а відтак, вольові та цілеспрямовані дії відповідачів мали безпосереднім результатом погіршення майнового стану боржника та неможливість розрахунків з кредиторами.

За таких обставин, суд першої інстанції належним чином дослідивши матеріали справи, дотримуючись норм процесуального та матеріального права, дійшов вірного висновку про задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб.

При цьому, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Приписами статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судові витрати за подання даної апеляційної скарги, у відповідності до статті 129 ГПК України, судом покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу громадянина Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2023 у справі № 911/2243/18 залишити без змін.

3. Справу № 911/2243/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 13.05.2024 (у зв?язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Отрюха Б.В. у відпустці).

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Поляков

В.О. Пантелієнко