ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2024 Справа №910/12935/23

Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Метрика»
простягнення 1 037 404,84 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Метрика» про стягнення заборгованості у розмірі 659592,90 грн, 3% річних у розмірі 59333,60 грн та інфляційних втрат у розмірі 318478,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди №КДрМЗ/055-19 від 01.02.2019 в частині відшкодування вартості спожитих комунальних послуг на об`єкті оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду Донецької області.

19.09.2023 до Господарського суду Донецької області надійшли матеріали справи №910/12935/23 та за наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями були передані на розгляд судді Хабарової М.В.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/12935/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.09.2023 направлялась відповідачу рекомендованими листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження, а саме: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26).

Проте, конверт з ухвалою було повернуто 11.10.2023 на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4 ч .6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про наявність відкритого судового провадження.

Також з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, судом була направлена ухвала від 26.09.2023 на адресу орендованого майна, а саме: 84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, буд. 7. Проте, конверт з ухвалою також було повернуто 24.10.2023 на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, судом також була здійснена відправка ухвали від 26.09.2023 на адресу відповідача, яка зазначена в п. 11 договору оренди №КДрМЗ/055-19 від 01.02.2019, а саме: 84200, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Привокзальна, 8а. Вказане поштове відправлення було отримане 18.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №021.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, Господарський суд Донецької області зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на день прийняття рішення не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з приводу процесуальних питань від відповідача не надходило.

В той же час, судом враховано, що ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від відповідача впродовж всього строку розгляду Господарським судом Донецької області справи №910/12935/23 не надходило будь-яких повідомлень щодо обставин неможливості подати відзив на позов.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Метрика» (орендар, відповідач) укладено Договір оренди №КДрМЗ/055-19, за умовами п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування основні засоби (об?єкти нерухомості Додаток №1 та обладнання Додаток №2, які є невід?ємними частинами даного Договору), які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :00:008:0277, площею 11,6803 га та земельній ділянці з кадастровим номером :00:008:0280, площею 1,6841 га проммайданчика ТОВ «Корум Дружківський машинобудівний завод».

Орендоване майно знаходиться за адресою: 84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна (Леніна), буд. 7 (п. 1.2 Договору).

Орендоване майно передається в оренду для здійснення орендарем господарської діяльності і оформлюється підписанням сторонами акту прийому-передачі, який є невід?ємною частиною даного Договору (п. 1.4 Договору).

Передача орендованого майна в користування орендаря здійснюється протягом 5 календарних днів з моменту підписання даного Договору. Передача орендованого майна оформлюється актом прийому-передачі орендованого майна, який є невід?ємною частиною даного Договору (п. 2.1 Договору).

На виконання умов Договору сторони підписали акт прийому-передачі до Договору оренди №КДрМЗ/055-19 від 01.02.2019, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв майно згідно Додатку №1 (об?єкти нерухомості) і Додатку №2 (обладнання) в користування за плату та на строк, встановлений Договором, для здійснення господарської діяльності.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.01.2020, а в частині виконання зобов?язань до повного їх виконання. Договір вважається продовженим ще на 1 рік, до 31.01.2021, якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення строку дії даного Договору до 27.12.2019 включно, не повідомить письмово іншу сторону про розірвання даного Договору (п. 10.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідних заяв про розірвання договору сторонами не надсилалось, а тому договір було продовжено на наступний рік.

Щомісячний орендний платіж 600000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20%, здійснюється орендарем на умовах передоплати 100% не пізніше 01 числа кожного місяця на розрахунковий рахунок орендодавця (п. 3.5 Договору).

В орендну плату не входить оплата орендарем комунальних послуг (послуги по електропостачанню, водопостачанню (технічне і питне) та водовідведенню, газопостачанню, стисненому повітрю, вуглекислого газу та кисню), які орендодавець надає орендарю, екологічні податки та збори (формує та сплачує орендар), експлуатаційні витрати на утримання енергетичних комунікацій. Відшкодування фінансових витрат орендодавця, пов?язаних з комунальними витратами, компенсується орендарем по виставленим рахункам відповідно до Додатків №3-8 до даного Договору, а також компенсуються по окремо виставленим рахункам за екологічні збори та податки та експлуатаційні витрати (при наявності), які були понесені орендодавцем у зв?язку зі здачею майна в оренду (п. 3.9 Договору).

Відповідно до п. 4.4 Додатку №8 до Договору оренди орендар зобов?язаний здійснити оплату за відшкодування вартості активної електроенергії орендодавцю наступним чином:

- до 5 числа щомісячно суму по остаточному рахунку за попередній розрахунковий період з коригуванням планового платежу;

- до 25 числа поточного місяця щомісячно 100% передплати планового платежу наступного розрахункового періоду, на підставі наданого ними ліміту попереднього споживання електроенергії по орендованим виробничим майданчикам.

Орендар зобов?язаний здійснити оплату відшкодування вартості перетікання реактивної енергії орендодавцю до 5 числа щомісячно по рахунку за попередній розрахунковий період (п. 4.5 Додатку №8 до Договору).

Як вбачається з матеріалів справи сторонами був підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №447 від 30.03.2020 на суму 553465,87 грн з ПДВ, а також коригування №186 від 23.04.2020 акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №447 від 30.03.2020 на суму 106127,03 грн з ПДВ.

Крім того, позивачем був виставлений рахунок-фактура №00000107 від 30.03.2020 на суму 553465,87 грн з ПДВ та коригування №2 від 23.04.2020 до рахунку-фактури №00000107 від 30.03.2020 на суму 106127,03 грн з ПДВ.

Проте, вказаний рахунок на оплату комунальних послуг (а саме електроенергії) та коригування до нього залишилися не сплаченими відповідачем, що і стало підставою для звернення з позовом.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, є договір.

Відповідно до статей 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 283 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 759 Цивільного кодексу України, встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 ст. 283 Господарського кодексу України встановлено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.4 Додатку №8 до Договору оренди орендар зобов?язаний здійснити оплату за відшкодування вартості активної електроенергії орендодавцю наступним чином:

- до 5 числа щомісячно суму по остаточному рахунку за попередній розрахунковий період з коригуванням планового платежу.

Таким чином, враховуючи положення Додатку №8 до Договору оренди, відповідач мав сплатити надані комунальні послуги згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №447 від 30.03.2020 до 05.04.2020, та згідно коригування №186 від 23.04.2020 акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №447 від 30.03.2020 до 05.05.2020.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення умов Договору своїх зобов`язань за Договором не виконав, комунальні послуги за березень 2020 року не сплатив, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 659592,90 грн.

Положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 659592,90 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 59333,60 грн та інфляційні втрати у розмірі 318478,34 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є правомірними.

Вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 59333,60 грн та інфляційні втрати у розмірі 318478,34 грн підлягають задоволенню за розрахунком позивача перевіреним судом та неоспореним відповідачем.

У зв?язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Метрика» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, ідентифікаційний код 37255153) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» (84205, Україна, Краматорський р-н, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, буд. 7, ідентифікаційний код 37295825) заборгованість у розмірі 659592 (шістсот п?ятдесят дев?ять тисяч п?ятсот дев?яносто дві) грн 90 коп, 3% річних у розмірі 59333 (п?ятдесят дев?ять тисяч триста тридцять три) грн 60 коп, інфляційні втрати у розмірі 318478 (триста вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн 34 коп та судовий збір у розмірі 15561 (п?ятнадцять тисяч п?ятсот шістдесят одна) грн 07 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова