ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 рокуСправа № 912/813/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080)

до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" (вул. Короленка, 56, м. Кропивницький, 25005)

про стягнення 413 410,89 грн,

секретар судового засідання - Коваленко Т.А.

представники сторін:

від позивача - Валентинова О.М., юрисконсульт, довіреність №62 від 26.12.2023;

від відповідача - Черевко Ю.М., юрисконсульт, довіреність №1162 від 06.05.2024;

у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" про стягнення 413 410,89 грн, з яких: 322 689,33 грн основного боргу, 23 583,37 грн інфляційні втрати, 67 138,19 грн 15 % річних з покладення на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договорів № 156 від 18.10.2022 та № 74 від 22.03.2023 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" в частині оплати вартості отриманої електроенергії, з Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 08.04.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначив на 07.05.2024.

25.04.2024 від відповідача надійшов відзив, у якому визнано позовні вимоги в частині основного боргу. Також у відзиві відповідач просить суд відмовити в стягненні 15 % річних та інфляційних втратах. Крім того, відповідач заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

30.04.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій підтримано позовні вимоги повністю.

06.05.2024 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подані по суті справи заяви.

Розглядаючи заперечення відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, судом враховується, що відповідач подав вказане заперечення з пропущенням 5-ти денного строку на подання такого заперечення, встановленого в ухвалі суду від 08.04.2024. Враховуючи зазначене, суд залишає без розгляду вказане заперечення відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України.

У судовому засіданні 07.05.2024 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі Постачальник, ДПЗД "Укрінтеренерго"), яке виконує функції постачальника "останньої надії", діє на підставі ліцензії па постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р (із змінами), відповідно до положень ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії. затверджених постановою ІІКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (із змінами) (далі - ПРРЕЕ), та Комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради (далі Споживач, Міська лікарня швидкої медичної допомоги), укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі -Договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", положень ПРРЕЕ по оператору системи розподілу (далі - ОСР) ПрАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО".

За даними ПрАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО", на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 1.1. Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 ПРРЕБ, Міську лікарню швидкої медичної допомоги віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії" з 07.10.2022 що підтверджується листом ПрАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" від 06.10.2022 № 3815/05/14 (а.с. 16).

18.10.2022 між ДПЗД "Укрінтереперго" та Міською лікарнею швидкої медичної допомоги укладено Договір № 156 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" з 07.10.2022 по 04.01.2023 (а.с. 19-26).

22.03.2023 між ДПЗД "Укрінтереперго" та Міською лікарнею швидкої медичної допомоги укладено Договір № 74 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" з 01.01.2023 по 10.02.2023 (а.с. 39-44).

Положеннями п. 2.1. глави 2 Договору встановлено, що Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Пунктом 5.8. глави 5 Договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до положень п. 5.10 глави 5 Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" оплата виставленого постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Умовами пункту 4.1. розділу 4 Комерційної пропозиції № 5 від 08 10.2021, що є невід`ємним додатком до Договору, встановлено обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

У разі не отримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Ця норма не застосовується до акцептування умов Договору, порядок якого визначений пунктом 7.1 цієї комерційної пропозиції.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживаний електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі).

Разом з чим, відповідно до положень п. 4.2. розділу 4 "Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"" Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі.

Пункт 4.3 Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 передбачає, що рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем Постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до пункту 16.2. цієї Комерційної пропозиції.

Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Положеннями п. 4.4 Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору, встановлено, що Акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОСР. У разі наявності зауважень до Акта купівлі продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

Пунктом 4.5 Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 передбачено, що за наявності у Споживача заборгованості за Договором Постачальник зараховує кошти, отримані від Споживача, як погашення заборгованості за електричну енергію, поставлену в минулі періоди по Договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості незалежно від зазначеного Споживачем призначення платежу. У разі перевищення суми платежу, то підлягає оплаті за розрахунковий період, надлишок отриманих Коштів зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду.

Пунктом 7.4. розділу 7 Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" встановлено, що Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Відповідно до Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору, а саме положеннями розділу 7 "Додаткові зобов`язання Споживача", встановлено збільшення розміру процентів до 15% у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), яке слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

На виконання зазначеного Договору, за даними оператора системи розподілу ПрАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" (ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, відповідно до постанови НКРЕК від 13.11.2018 № 1416):

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за жовтень 2022 року, Позивачем складено Акт №029148 від 31.10.2022 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період жовтень 2022 року та рахунок № 52/10/О10/36574 від 10.11.2022, відповідно до яких Відповідачем спожито електричної енергії в обсязі 38 555 кВт*год. на суму 216 591,96 грн (з ПДВ), які направлено Відповідачу на його електронну адресу 11.11.2022 (а.с. 55-59);

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за листопад 2022 року Позивачем складено Акт №030542 від 30.11.2022 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період листопад 2022 року та рахунок № 52/10/011/37980 від 15.12.2022, відповідно до яких Відповідачем спожито електричної енергії в обсязі 45 237 кВт*год. на суму 259 766.05 грн (з ПДВ), які направлено Відповідачу на його електронну адресу 15.12.2022 (а.с. 60-64);

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2022 Позивачем складено Акт № 031971 від 31.12.2022 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2022 року та рахунок № 52/10/О12/39371 від 10.01.2023, відповідно до яких Відповідачем спожито електричної енергії в обсязі 56 691 кВт*год. на суму 316 662,32 грн (з ПДВ), які направлено Відповідачу на його електронну адресу 10.01.2023 (а.с. 65-69);

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2023 Позивачем складено Акт № 034345 від 31.01.2023 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2023 року та рахунок № 52/10/О01/41879 від 13.02.2023, відповідно до яких Відповідачем спожито електричної енергії в обсязі 42 281 кВт*год. на суму 255 729,70 грн (з ПДВ). які направлено Відповідачу на його електронну адресу 13.02.2023 (а.с. 70-74);

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за лютий 2023 року Позивачем складено Акт № 037150 від 28.02.2023 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2023 року та рахунок № 52/10/О02/44698 від 15.03.2023 відповідно до якою Відповідачем спожито електричної енергії в обсязі 20 792 кВт*год. на суму 130 888,80 грн (з ПДВ), які направлено Відповідачу на його електронну адресу 15.03.2023 (а.с. 75-78).

Позивач зазначає, що належним чином виконав свої зобов`язання, поставив Відповідачу електричну енергію на загальну суму 1 179 638,83 грн.

Проте, в порушення умов Договору Відповідач оплатив спожиту ним електричну енергію частково - у розмірі 856 949,50 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 15.12.2022 № 127 на суму 216 591,96 грн; від 24.02.2023 № 2 на суму 253 739,04 грн; від 29.03.2023 № 25 на суму 25 729,70 грн та № 26 на суму 130 888,80 грн (а.с. 80-83).

Отже, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Спожиту електричну енергію станом на дату подання цього позову становить 322 689,33 грн, що й стало підставою для звернення позивача зданим позовом до суду.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 ДПЗД "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 30.06.2024.

Положенням ч. 6 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Частиною 1 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" та п. 3.4.2 Правил вказано, що постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила) затверджено типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до Правил).

Пунктом 1.2.9. Правил передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Постачальники універсальних послуг та постачальники "останньої надії" повинні оприлюднити на своїх вебсайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідно (п. 3.2.1 Правил).

У п. 3.4.4. Правил зазначено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

У разі постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або "останньої надії" споживач за взаємною згодою сторін (електропостачальника електричної енергії та споживача) може здійснювати оплату спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати (п. 4.10 Правил).

Положеннями п. 6.2.4. Правил, встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави. Адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника "останньої надії" в одноденний термін про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника "останньої надії", не пізніше дати такого переходу.

Енергопостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (ч. 1 ст. 57, ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 5.5.5. Правил).

На виконання вимог ч. 11 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" в мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua ДПЗД "Укрінтеренерго" розміщено публічну оферту: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; комерційну пропозицію №5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії"; додаток №1 до комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 до Договору; додаток до комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 "Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії"; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

За даними ПрАТ "Кіровоградобленерго", на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку, відповідно до положень п. 10 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", Споживача віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії", що підтверджено листом ПрАТ "Кіровоградобленерго" № 3815/05/14 від 06.10.2022 (а.с. 16-18).

Отже між позивачем та відповідачем виникли правовідносини на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Відтак укладені договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" протягом терміну їх дії є підставою для виникнення у сторін господарського зобов`язання, відповідно до ст. 173-174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) (ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яке згідно з вимогами ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання зазначених Договорів, на підставі Звітів про фактичне споживання електричної енергії у період жовтень 2022 по грудень 2023 позивач поставив відповідачу електроенергію загальною вартістю 1 179 683,83 грн.

Згідно з наявними доказами у справі відповідачем лише частково оплачено вартість отриманої електроенергії в розмірі 856 949,50 грн, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 322 689,33 грн (а.с. 80-83).

Як вже зазначалось, у п. 5.10. Договору та п. 4.1 комерційної пропозиції №5 обумовлено, що оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Матеріали справи не містять оформлених відповідачем в порядку п. 4.4. комерційної пропозиції зауважень до актів купівлі-продажу електроенергії.

З наведеного слідує, що рахунки на оплату та акти приймання передачі електроенергії за своїм змістом засвідчують факт отримання споживачем електроенергії та зобов`язують останнього сплатити грошові кошти за спожиту електричну енергію відповідно до укладеного договору.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення розрахунку за отриману електроенергію, як у визначеному п. 4.10. Правил порядку, так і у строки, обумовлені договором і комерційною пропозицією, а також станом на час розгляду справи.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію становить 322 689,33 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України слідує, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (ч.1 ст. 634 ЦК України)

Договір (правочин) є підставою для виникнення у його сторін зобов`язань за ним (ст. 11, 509 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини пов`язані із поставкою електричної енергії є відносинами у сфері електроенергетики та регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та нормативно-правовим актами у сфері електроенергетики.

За приписами ч. 1-2 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Частинами 1-6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника "останньої надії" ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються відповідно до цього Закону.

Покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання "останньої надії" не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами.

Для забезпечення постачання електричної енергії споживачам електропостачальники здійснюють купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку "на добу наперед", внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (ч. 7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником останньої надії (ч. 11 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії").

У п.п. 72 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Умовами ч. 2 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема правилами роздрібного ринку, які затверджуються Регулятором.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доданими до позовної заяви Договором, комерційною пропозицією, рахунками та актами купівлі-продажу електроенергії підтверджується, що між сторонами виникли договірні господарсько-правові відносини з постачання електричної енергії споживачу.

Враховуючи те, що позивач свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" виконав в повному обсязі, а відповідач за отриману електричну енергію не розрахувався у встановлений строк, суд приходить висновку, що вимога про стягнення заборгованості за поставлену електроенергію в сумі 322 689,33 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 67 138,19 грн річних та 23 583,37 грн інфляційних, суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.4. Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 передбачено, що Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Положеннями розділу 7 "Додаткові зобов`язання Споживача" комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 встановлено збільшення розміру процентів до 15% у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), яке слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позивач нарахував 15% річних у розмірі 67 138,19 грн, а саме:

- 2 134,27 грн на суму 216 591,96 грн за період з 19.11.2022 по 14.12.2022;

- 6 725,45 грн на суму 259 766,05 грн за період з 23.12.2022 по 23.02.2023;

- 81,74 грн на суму 6 027,01 грн за період з 24.02.2023 по 28.03.2023;

- 9 109,46 грн на суму 316 662,32 грн за період з 18.01.2023 по 28.03.2023;

- 3 783,40 грн на суму 255 729,70 грн за період з 21.02.2023 по 28.03.2023;

- 26 628,96 грн на суму 191 800,53 грн за період з 29.03.2023 по 29.02.2024;

- 18 494,91 грн на суму 130 888,80 грн за період з 23.03.2023 по 29.02.2024.

Перевіривши розрахунок 15% річних, суд встановив, що останні розраховані правильно та підлягають задоволенню судом.

Позивач нарахував інфляційні збитки у розмірі 23 583,37 грн, а саме:

- 3 911,04 грн на суму 259 766,05 грн за період з 23.12.2022 по 23.02.2023;

- 90,41 грн на суму 6 027,01 грн за період з 24.02.2023 по 28.03.2023;

- 6 999,82 грн на суму 316 662,32 грн за період з 18.01.2023 по 28.03.2023;

- 3 835,95 грн на суму 255 729,70 грн за період з 21.02.2023 по 28.03.2023;

- 5 198,55 грн на суму 191 800,53 грн за період з 29.03.2023 по 29.02.2024;

- 3 547,60 грн на суму 130 888,80 грн за період з 23.03.2023 по 29.02.2024.

Інфляційні збитки розраховані правильно та підлягають задоволенню судом.

У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання, тому наслідки порушення грошового зобов`язання не можуть залежати від того, з яких підстав виникло грошове зобов`язання: з позадоговірних чи договірних відносин, або з якого саме договору.

Якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема - настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому законом або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Наприклад, якщо боржник не сплатив гроші за куплене майно, надані послуги в певній сумі, то прострочення грошового зобов`язання не змінює його розміру, яке залишається без змін незалежно від часу прострочення, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.

Так само якщо боржник не сплатив суму боргу, яка становить суму лізингових платежів за рухоме майно, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку дії договору, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.

Зазначене свідчить, що наслідки порушення грошового зобов`язання є однаковими незалежно від того, з якого договору таке зобов`язання виникло: з договору купівлі-продажу, договору про виконання робіт, кредитного договору, договору лізингу тощо.

Отже, у разі порушення відповідачем зобов`язання зі сплати вартості отриманої електроенергії настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки їх нарахування виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання

Водночас загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Тобто заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Отже, одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених ст. 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності, яка регулюється загальними нормами про цивільно-правову відповідальність. Водночас зазначене дає підстави також для висновку про те, що розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом.

Такі висновки узгоджуються, зокрема, з правовими позиціями, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Враховуючи вищезазначене, визнання відповідачем суми основного боргу, суд приходить до висновку про можливість зменшення суми нарахованих 15 % річних, на 50 відсотків у сумі 33 569,10 грн, оскільки такий розрахунок відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності. При цьому таке зменшення враховує інтереси як боржника, який є некомерційним підприємством, що фінансується за рахунок бюджетних коштів, так і кредитора, вимогу якого щодо компенсації за порушення умов договору враховано судом.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 15.08.2023 у справі № 924/1277/20.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що відповідач, не надав доказів повного виконання взятих на себе зобов`язань, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача 322 689,33 грн основного боргу, 23 583,37 грн інфляційні втрати, 33 569,10 грн 15 % річних.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Стосовно інших доводів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до п. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, у частині суми основного боргу 322 689,33 грн повертається позивачу у розмірі 50 відсотків від сплаченого судового збору при поданні позову та 50 відсотків судового збору покладається на відповідача.

Решта судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" (вул. Короленка, 56, м. Кропивницький, 25005, ідентифікаційний код 05493852) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 19480600) 322 689,33 грн основного боргу, 23 583,37 грн інфляційні втрати, 33 569,10 грн 15 % річних та 3 780,99 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повернути зі спеціального фонду Державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37918230, р/р UA3011567, код класифікації доходів бюджету 22030101) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 19480600) 2 420,17 грн судового збору, сплаченого згідно із платіжною інструкцією № 269 від 19.03.2024, копія якої залишається в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оригінал рішення надіслати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Копії рішення надіслати сторонам через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 10.05.2024.

Суддя М.С. Глушков