ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 Справа № 914/2428/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Ігоря Стадника розглянув матеріали за позовом керівника Самбірської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача: Державного агентства водних ресурсів України, м. Київ,

до відповідача 1: Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, м. Львів,

відповідача 2: Самбірського управління водного господарства, м. Самбір,

предмет позову: визнання права власності,

підстава позову: порушення порядку розпорядження об`єктами державної власності,

за участю представників:

прокуратури: Кульчицький Євгеній Геннадійович,

позивача: Цукренко Оксана Олександрівна (в режимі відеоконференції),

відповідача 1: Фарйон Тарас Степанович,

відповідача 2: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 10.08.2023 надійшла позовна заява керівника Самбірської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства водних ресурсів України до відповідачів: Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, Самбірського управління водного господарства про визнання права власності.

1.2. Ухвалою суду від 14.08.2023 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Хід судових засідань відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань. Зокрема у судовому засіданні 27.09.2023 закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті. Судові засідання 15.11.2023, 06.12.2023, 27.12.2023 не відбулися у зв`язку із оголошенням на території Львівської області повітряної тривоги.

1.3. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.4. У судове засідання 01.05.2024 з`явились представники прокуратури, позивача та відповідача 1. Відповідач 2 явку представника не забезпечив, однак, раніше подавав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

1.5. У судовому засіданні 01.05.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. За Самбірським управлінням водного господарства, реорганізованим шляхом приєднання до Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, здійснено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на праві власності. Однак таке повинно було реєструватись на праві оперативного управління, яке є похідним від права власності, а власником об`єктів нерухомого майна, щодо якого виник спір, є держава Україна в особі Державного агентства водних ресурсів України. Тому реєстрація права власності за Самбірським управлінням водного господарства порушує право розпорядження об`єктами права державної власності дійсного власника. Оскільки Державним агентством водних ресурсів України самостійно заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства щодо захисту права державної власності не вжито, позовна заява подана керівником Самбірської окружної прокуратури в інтересах держави.

2.2. Позивач письмової позиції по суті спору в межах розгляду справи господарським судом не висловив, однак, у судових засіданнях підтримував позовні вимоги.

2.3. Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого визнав позовні вимоги.

2.4. Відповідач 2 подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника сторони, у якому зазначив, що позовні вимоги визнає.

3. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

3.1. Положенням про Львівське обласне виробниче управління водного господарства, затвердженим наказом Державного комітету України по водному господарству №84 від 06.05.2006, (п. 1.1) визначено, що Львівське обласне виробниче управління водного господарства є бюджетною неприбутковою організацією та належить до сфери управління Державного комітету України по водному господарству.

3.2. Відповідно до п. 4.2 згаданого Положення майно Облводгоспу є державною власністю, закріплене за ним і належить йому на праві оперативного управління. Відчуження засобів виробництва, що є державною власністю і закріплене за Облводгоспом, здійснюється з дозволу Держводгоспу, у порядку, встановленому законодавством.

3.3. Однак Указом Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09.12.2010 № 1085/2010 утворено Державне агентство водних ресурсів України, реорганізувавши Державний комітет України по водному господарству, а 20.08.2014 постановою Кабінету Міністрів України № 393 затверджено Положення про Державне агентство водних ресурсів України. Відповідно до п. 1 та пп. 33 п. 4 такого Положення Держводагентсво є центральним органом виконавчої влади та здійснює управління об`єктами державної власності, які належать до сфери управління Держводагентства.

3.4. Державне агентство водних ресурсів України наказом № 211 від 13.12.2016 затвердило Положення про Самбірське управління водного господарства, відповідно до п. 4.2 якого майно Управління є державною власністю, закріплене за ним і належить йому на праві оперативного управління. Відчуження основних засобів, що є державною власністю і закріплені за Управлінням, здійснюється з дозволу Держводагенства, у порядку, встановленому чинним законодавством України.

3.5. Надалі Державне агентство водних ресурсів України наказом № 790 від 17.10.2018 затвердило в новій редакції Положення про Самбірське управління водного господарства, однак, п. 4.2 залишився не змінним.

3.6. Самбірське управління водного господарства є новою назвою Самбірського управління осушних систем (зміна відбулась 06.05.2005).

3.7. За Самбірським управлінням осушних систем і протиповеневих споруд було зареєстровано будинок з приналежними до нього будовами та спорудами, що знаходиться у м. Самбір, вул. Шевченка № 59, на підставі рішення Самбірської районної ради № 403 від 28.06.1968 (відповідно до реєстраційного посвідчення від 19.09.1991 на будинок, що належить державним, кооперативним та громадським установам, підприємствам та організаціям). Зазначеним рішенням також затверджено акт прийомки і здачі в експлуатацію постійно-виробничу базу Самбірського управління експлуатації осушних систем і гірських річок.

3.8. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2018 об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі за адресою м. Самбір, вул. Шевченка № 59, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, а саме адміністративний будинок під літ. «А-Н-2», загальною площею 414,8 кв. м; контора управління під літ. «Б-1Н» загальною площею 165,5 кв. м; котельня під літ. «Ж-1Н», загальною площею 50,4 кв. м; диспетчерська, під літ. «Л-1Н» загальною площею 16,6 кв. м; гаражі, загальною площею 453,2 кв. м; майстерня, під літ. «ГН-1» загальною площею 650,9 кв. м; склад-гараж, під літ. «ДН-1» загальною площею 262 кв. м; прохідна, під літ. «ВН-1» загальною площею 20,6 кв. м зареєстрований на праві власності за Самбірським управлінням водного господарства, форма власності державна, підстава рішення Самбірського райвиконкому від 28.06.1968.

3.9. Надалі, 26.10.2018, у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відомості про зміну частки власності Самбірського управління водного господарства на об`єкт нерухомого майна за адресою м. Самбір, вул. Шевченка № 59 і вказано розмір частки 992/1000. Крім цього, 23.04.2021 також внесено відомості про зміну власника стосовно решти частки 8/1000 (речове право № 41734348, власник Созанський Ігор Гілярович).

3.10. Крім цього, 06.09.2018, Державне агентство водних ресурсів України наказом № 657 затвердило Положення про Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, відповідно до якого Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну є бюджетною неприбутковою організацією, яка належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів - Державного агентства водних ресурсів України.

3.11. Пунктом 13 вказаного Положення визначено, що майно Управління складається з майна, переданого йому Держводагенством на праві оперативного управління, коштів Державного бюджету, інших джерел, не заборонених чинним законодавством.

3.12. Відповідно до п. 16 вказаного Положення Держводагенство через Управління здійснює управління, координацію та контроль за фінансово господарською діяльністю з питань реалізації державної політики у сфері розвитку водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів і гідротехнічної меліорації земель таких організацій, серед яких, зокрема, Самбірське управління водного господарства.

3.13. Наказом Державного агентства водних ресурсів України № 602 від 26.06.2020 затверджено Положення про Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну у новій редакції, в якому п. 13 стосовно володіння майном на праві оперативного управління залишився незмінним.

3.14. Наказом Державного агентства водних ресурсів України № 32 від 09.02.2024 знову затверджено нову редакцію Положення про Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, відповідно до якого збережено умову про те, що у межах Львівської області Управління володіє, користується і розпоряджається майном, яке закріплене за ним Держводагентством на праві оперативного управління, згідно з чинним законодавством (ппп. 34 пп. 4.2 п. 4).

3.15. Водночас відповідно до наказу Держводагенства України від 17.06.2020 № 551 «Про реорганізацію Самбірського УВГ», Самбірське Управління водного господарства (ідентифікаційний код юридичної особи 01034120, вул. Шевченка, 59, м. Самбір Львівської області) реорганізоване шляхом приєднання до Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну (ідентифікаційний код юридичної особи 01038909, вул. Родини Крушельницьких, 14 м Львів); установлено, що Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну є правонаступником Самбірського управління водного господарства, до якого з моменту припинення діяльності переходять усі майнові права та обов`язки Самбірського управління водного господарства; установлено, що все нерухоме майно, передане Басейновому управлінню водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну від Самбірського управління водного господарства, закріплене на праві оперативного управління за Басейновим управлінням водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну.

3.16. Самбірське управління водного господарства відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 22.06.2020 перебуває в стані припинення (підстава: внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації).

3.17. Станом на 30.11.2020 голова Держводагентства України затвердив передавальний акт Самбірського управління водного господарства, відповідно до якого усе майно, кошти та розрахунки, майнові права, обов`язки, усі активи та пасиви Самбірського управління водного господарства шляхом приєднання переходить до правонаступника - Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну (п. 1); документи, які підтверджують право власності на земельні ділянки та будівлі Самбірського управління водного господарства відповідно до додатків 7, 8, 9, 10 шляхом приєднання переходять до правонаступника - Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну (п. 2).

3.18. Додатком № 1 до передавального акту є зведена відомість основних засобів, які передані від Самбірського УВГ до Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну.

3.19. Додатком до Порядку подання та розгляду пропозицій щодо передачі об`єктів з комунальної у державну власність та утворення і роботи комісій з питань передачі об`єктів у державну власність є акт № 3 приймання передачі об`єкта за адресою м. Самбір, вул. Шевченка № 59. Відповідно до такого акта об`єкт належить Самбірському УВГ і передається Басейновому управлінню водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну. Відповідно до акта до складу нерухомого майна, що передається входять:

- контора управління, загальною площею 165,5 кв. м;

- адміністративний будинок, загальною площею 414,8 кв. м;

- огорожа, площа забудови 685,89 пог. м;

- майстерня, загальною площею 650,9 кв. м;

- прохідна, загальною площею 20,6 кв. м;

- туалет, загальною площею 8,0 кв. м;

- гаражі, загальною площею 453,2 кв. м;

- склад-гараж, загальною площею 262 кв. м;

- котельня, загальною площею 50,4 кв. м;

- п`ять земельних ділянок.

3.20. На час подання позову і розгляду справи реєстрація права власності на ці об`єкти за Басейновим управлінням водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну не здійснена, адже відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 20.06.2023 за Самбірським управлінням водного господарства залишається зареєстрованим об`єкт нерухомого майна № 09, а саме адміністративний будинок під літ. «А-Н-2», загальною площею 414,8 кв. м; контора управління під літ. «Б-1Н» загальною площею 165,5 кв. м; котельня під літ. «Ж-1Н», загальною площею 50,4 кв. м; диспетчерська, під літ. «Л-1Н» загальною площею 16,6 кв. м; гаражі, загальною площею 453,2 кв. м; майстерня, під літ. «ГН-1» загальною площею 650,9 кв. м; склад-гараж, під літ. «ДН-1» загальною площею 262 кв. м; прохідна, під літ. «ВН-1» загальною площею 20,6 кв. м, з часткою власності 992/1000.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Щодо звернення з позовом у цій справі прокурором

4.1.1. Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

4.1.2. Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

4.1.3. Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 22.10.2019 у справі №914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

4.1.4. До позовної заяви долучено листування прокуратури та позивача.

4.1.5. Зокрема прокуратурою 27.10.2021 скеровано запит до позивача з метою встановлення інформації щодо реєстрації права власності на майно за районними управліннями водного господарства у Львівській області та БУВР Західного Бугу та Сяну, правових підстав користування земельними ділянками та реєстрації прав на них, наміри Держводагенства щодо вжиття заходів до захисту інтересів держави та зазначення причин невжиття таких заходів.

4.1.6. Крім того, 18.05.2023 прокуратура зверталась із запитом до позивача про надання запитуваної інформації та, серед іншого, проінформовано позивача, що у разі відсутності заходів з приводу повернення майна, скасування реєстрацій, прокуратурою будуть вживатись заходи позовного характеру з цією метою.

4.1.7. У свою чергу позивач листом від 12.11.2021 звертався до відповідача 1, від 22.05.2023 до відповідачів 1, 2 про надання запитуваної прокуратурою інформації.

4.1.8. Прокуратура 21.06.2023 зверталась до позивача з вимогою повідомити про вжиті заходи цивільно правового характеру щодо визнання за Державним агентством водних ресурсів України державної власності на будівлі і споруди що знаходяться в м. Самбір, вул. Шевченка, 59 та повторно зазначено про намір прокуратури вживати заходи позовного характеру у разі відсутності заходів з приводу повернення майна.

4.1.9. Позивач у відповідь на запит прокуратури надав лист від 22.06.2023, в якому зазначив, що не заперечує щодо звернення до суду Самбірською окружною прокуратурою в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» з приводу перереєстрації права державної власності на об`єкти нерухомого майна з БУВР Західного Бугу та Сяну та Держводагенство.

4.1.10. Враховуючи наведене, прокурор вживав заходів щодо забезпечення позивачу можливості самостійного здійснення своїх функцій та стягнення заборгованості в судовому порядку, проте, такі вчинено не було. Тому у цій справі прокурор не виступає як альтернативний суб`єкт звернення до суду, а правомірно та відповідно до закону захищає інтереси держави.

4.2. Щодо реорганізації відповідача 2

4.2.1. Відповідно до наказу Держводагенства України від 17.06.2020 Самбірське Управління водного господарства реорганізоване шляхом приєднання до Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну; Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну є правонаступником Самбірського управління водного господарства, до якого з моменту припинення діяльності переходять усі майнові права та обов`язки Самбірського управління водного господарства; все нерухоме майно, передане Басейновому управлінню водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну від Самбірського управління водного господарства, закріплене на праві оперативного управління за Басейновиму управлінням водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну.

4.2.2. Згідно з передавальним актом Самбірського управління водного господарства від 30.11.2020 усе майно Самбірського управління водного господарства шляхом приєднання переходить до правонаступника - Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну. А відповідно до акта № 3 приймання передачі Басейновому управлінню водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну передано об`єкт за адресою м. Самбір, вул. Шевченка № 59.

4.2.3. Самбірське управління водного господарства відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 22.06.2020 перебуває в стані припинення (підстава: внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації).

4.2.4. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, положеннями статей 104, 107 Цивільного кодексу України не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією. Суд вважає, що такий момент не може пов`язуватися з внесенням запису до державного реєстру про припинення реорганізованої юридичної особи. Зазначене кореспондується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц. Відсутність в реєстрі запису про припинення відповідача внаслідок реорганізації не є достатньою підставою для висновку про ненастання правонаступництва в спірних у справі правовідносинах.

4.2.5. Для з`ясування таких обставин та вирішення питань щодо можливості процесуального правонаступництва суд в кожному конкретному випадку має аналізувати фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, зокрема відомості первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

4.2.6. Описаними вище обставинами та висновком суду вищої інстанції підтверджується факт вибуття Самбірського управління водного господарства з матеріального правовідношення, перехід його прав та обов`язків до іншої особи правонаступника, незважаючи на відсутність відомостей у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи відповідача. Водночас рішення про реорганізацію відповідача 2 має значення для визначення саме його правонаступника і моменту переходу до останнього прав та обов`язків юридичної особи. Проте відсутність в реєстрі запису про припинення Самбірського управління водного господарства як юридичної особи не дає суду підстав саме для визнання відповідача 2 припиненим як учасника справи і для закриття провадження стосовно відповідача 2.

4.3. Щодо суті заявлених позовних вимог.

4.3.1. Заявник позовної заяви просить визнати за Державним агентством водних ресурсів право державної власності на будівлі і споруди, що складають 992/1000 частки від загального майна, що знаходяться в м. Самбір, вул. Шевченка, 59.

4.3.2. Судом встановлено, що майно Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну складається з майна, переданого йому Держводагенством на праві оперативного управління, коштів Державного бюджету, інших джерел, не заборонених чинним законодавством. До створення Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну (відповідача 1) відповідно до Положення про Самбірське управління водного господарства (відповідач 2) визначалося, що майно Управління є державною власністю, закріплене за ним і належить йому на праві оперативного управління (п. 4.2).

4.3.3. Тобто вид речового права у суб`єктів, що є підконтрольними центральному органу виконавчої влади, у цьому випадку - Державному агентству водних ресурсів, залишається незмінним - право оперативного управління.

4.3.4. Так, відповідно до реєстраційного посвідчення від 19.09.1991 будинок з приналежними до нього будовами та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за Самбірським управлінням осушних систем і протиповеневих споруд (правонаступником якого є відповідач 1) на підставі рішення Самбірської районної ради № 403 від 28.06.1968.

4.3.5. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_1 належать на праві власності Самбірському управлінню водного господарства, форма власності державна.

4.3.6. Обставина належності спірного майна до державної форми власності сторонами не заперечується і відображена у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2018.

4.3.7. Згідно з нормами чинного законодавства, зокрема ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

4.3.8. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

4.3.9. Згідно зі статтею 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

4.3.10. Держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління (ч. 5 ст. 22 Господарського кодексу України).

4.3.11. Статтею 133 Господарського кодексу України визначено, що основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

4.3.12. Правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням (ст. 137 Господарського кодексу України).

4.3.13. Відповідно до статті 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

4.3.14. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» суб`єктами управління об`єктами державної власності є, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності.

4.3.15. Як встановлено вище, Державне агентство водних ресурсів України є центральним органом виконавчої влади та здійснює управління об`єктами державної власності, які належать до сфери управління Держводагентства.

4.3.16. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

4.3.17. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

4.3.18. Так, відповідно до п. 1 ч.1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

4.3.19. При цьому реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності. Близький за змістом правовий висновок неодноразово сформульований Верховним Судом, зокрема в постановах від 27.06.2018 у справі № 921/403/17-г/6, від 08.08.2019 у справі № 909/472/18, від 29.04.2020 у справі № 911/1455/19.

4.3.20. Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право господарського відання; право оперативного управління (ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Тобто відповідач 2, реєструючи свої речові права, яким відповідно до його Положення може бути лише право оперативного управління, безпідставно зареєстрував прав власності.

4.3.21. Частина 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення. Тобто допускається альтернативна поведінка зацікавленої сторони вносити зміни в здійснений запис.

4.3.22. Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає підстави для державної реєстрації прав. Так, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

4.3.23. Наявність запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за відповідачем 2 (правонаступником якого є відповідач 1) на спірні об`єкти нерухомого майна за обставин, коли відповідно до Положень про відповідачів Управління не має підстав бути власниками об`єктів державної власності, безпосередньо впливає на обсяг прав та обов`язків, на інтереси позивача як органу, уповноваженого державою управляти державним майном.

4.3.24. Реєстрація за відповідачем 2 (правонаступником якого є відповідач 1) на праві власності спірного майна свідчить про порушення ним права держави в особі Держводагенства як законного власника цього майна. Тому порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

4.3.25. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах, та відповідно до ч. 2 цієї статті перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

4.3.26. Відповідно до п. 6 Положення «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з державною реєстрацією права власності на таке майно заявником подається одна заява.

4.3.27. Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. У разі проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, будівлю або споруду одночасно з державною реєстрацією прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі проведення державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно державним реєстратором приймається одне рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

4.3.28. Оскільки відповідно до вищезазначених положень Закону України «Про управління об`єктами державної власності» повноваження по управлінню державним майном здійснює Держводагентство, то порушене право держави підлягає захисту шляхом визнання за державою в особі Державного агентства водних ресурсів України права державної власності на будівлі і споруди, що складають 992/1000 частки від загального майна, що знаходяться в м. Самбір, вул. Шевченка, 59, з одночасним припиненням права власності Басейнового управління водних ресурсів Західного Бугу та Сяну.

4.3.29. Суд також враховує, що відповідно до ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач 1 скористався своїм процесуальним правом на визнання позову, про що зазначено в п. 2.3 цього рішення.

4.3.30. Розподіляючи судовий збір, суд зазначає, що при поданні позову сплачено 5 806,41 грн, оскільки загальна вартість спірного майна відповідно до акта приймання передачі та зведеної відомості основних активів, що є додатком до передавального акта від 30.11.2020, становить 387 094,00 грн.

4.3.31. Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає відшкодуванню прокуратурі відповідачами порівну, тобто по 2 903, 21 грн кожним.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Державним агентством водних ресурсів України (ідентифікаційний код юридичної особи 37472104; 01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 8) право державної власності на будівлі і споруди, що складають 992/1000 частки від загального майна, що знаходяться в м. Самбір, вул. Шевченка № 59, а саме:

- адміністративний будинок під літ. «А-Н-2», загальною площею 414,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 709);

- контора управління під літ. «Б-1Н» загальною площею 165,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 709);

- котельня під літ. «Ж-1Н», загальною площею 50,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 709);

- гаражі, загальною площею 453,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 709);

- майстерня, під літ. «ГН-1» загальною площею 650,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 709);

- склад-гараж, під літ. «ДН-1» загальною площею 262 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 709);

- прохідна, під літ. «ВН-1» загальною площею 20,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 709).

3. Стягнути з Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну (ідентифікаційний код юридичної особи 01038909; 79017, Львівська обл., місто Львів, вулиця Родини Крушельницьких, будинок 14) на користь Львівської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02910031; 79005, Львівська обл., місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19) 2 903, 21 грн судового збору.

4. Стягнути з Самбірського управління водного господарства (ідентифікаційний код юридичної особи 01034120; 81400, Львівська область, м. Самбір, вулиця Шевченка, будинок 59) на користь Львівської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02910031; 79005, Львівська обл., місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19) 2 903, 21 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.05.2024.

Суддя Матвіїв Р.І.