РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024м. ХарківСправа № 922/794/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор" (69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 236)
до фізичної особи-підприємця Єни Романа Сергійовича ( АДРЕСА_1 )
простягнення 164747,98 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альбакор" (позивач) надало Господарському суду Харківської області через систему "Електронний суд" позовну заяву до фізичної особи-підприємця Єни Романа Сергійовича (відповідач), в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця Єни Романа Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор" () грошові кошти у сумі 164747,98 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №536/17П від 20.04.2017 щодо оплати отриманого товару за видатковими накладними №23215 від 14.02.2022 на суму 80754,88 грн та №25544 від 17.02.2022 на суму 83993,10 грн.

Ухвалою від 18.03.2024 Господарський суд Харківської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №922/794/24.

Вказаною ухвалою суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив розгляд справи в судовому засіданні на 08.04.2024 о 14:30 год, про що повідомив учасників справи.

29.03.2024 позивач надав заяву на виконання ухвали від 18.02.2024 та письмові пояснення щодо припинення відповідача.

08.04.2024 в судове засідання представники сторін не з`явилися, в зв`язку з чим суд зробив перерву в судовому засіданні до 22.04.2024 о 15:00 год.

Ухвалою від 08.04.2024 суд викликав сторони у судове засідання, призначене на 22.04.2024 о 15:00 год.

Проте, 22.04.20224 представники представники сторін не з`явилися, в зв`язку з чим суд знову зробив перерву в судовому засіданні до 13.05.2024 о 12:00 год.

Ухвалою від 22.04.2024 суд повторно викликав сторони у судове засідання, призначене на 13.05.2024 о 12:00 год.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 13.05.2024 о 12:00 год знову не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча сторони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач не надав господарському суду заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Також відповідач не надав суду відзив на позов та витребувані документи.

З метою повідомлення сторін, зокрема, відповідача про відкриття провадження у цій справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію ухвали від 18.03.2024 про відкриття провадження у справі №922/794/24.

Однак, надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 18.03.2024 повернулася на адресу суду 01.04.2024 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відомостей про наявність у позивача іншої адреси матеріали справи не містять.

Днем проставлення у поштовому повідомленні відділенням зв`язку відмітки є 29.03.2024.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 116 та ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлений господарським судом в ухвалі від 18.03.2024 п`ятнадцятиденний строк з дня вручення відповідачу цієї ухвали для подачі, зокрема, відзиву на позов та доказів сплив 13.04.2024.

Водночас, суд зазначає, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі від 28.01.2019 у справі №915/1015/16 та від 12.03.2019 у справі №923/1432/15).

Ухвала Господарського суду Харківської області від 18.03.2024 про відкриття провадження у цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.03.2024.

Крім того, ухвала Господарського суду Харківської області від 18.03.2024 про відкриття провадження у справі №922/794/24 була опублікована на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на судовий захист своїх прав та інтересів.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

20.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альбакор" (продавець) та фізичною особою-підприємцем Єною Романом Сергійовичем (покупець) був укладений договір поставки №536/17П (надалі - договір), за яким продавець зобов`язується передати у власність покупця рибу, рибну продукцію и морепродукти (далі - товар), а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, асортимент, кількість, ціна за одиницю и загальна вартість товару узгоджується сторонами при оформлені усних заявок і вказується у накладних.

Підписані обома сторонами накладні підтверджують узгодження сторонами всіх суттєвих умов договору у відношенні поставок відповідних партій товарів и виконання заявок по ним.

Згідно з п. 2.1 цього ж договору поставка товару здійснюється партіями на підставі узгодженої сторонами усної заявки покупця. Заявка повинна бути подана продавцю не пізніше чім за один робочий день до дати відвантаження.

Відповідно до п. 3.1 договору умови оплати: відстрочка платежу 7 календарних днів. Умов оплати по факту означає, що розрахунок за товар проводиться у день отримання товару.

Пунктом 7.1 договору сторони визначили, що цей договір набуває сили з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31 грудня поточного року. При відсутності на протязі останнього місяця дії цього договору письмового повідомлення будь-якої сторони про бажання припинити дію договору, договір автоматично продовжується на невизначений строк.

Кожна з сторін може достроково розірвати договір шляхом письмового повідомлення другої сторони. При цьому договір вважається розірваним через 10 днів після направлення повідомлення на юридичну адресу, вказану у розділі 8 цього договору, якщо друга сторона письмово не повідомили про його зміну.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором, поставивши відповідачу товар за видатковими накладними: №23215 від 14.02.2022 на суму 80754,88 грн; №25544 від 17.02.2022 на суму 83993,110 грн, який відповідач прийняв без зауважень, про що свідчить підпис відповідача на вказаних накладних.

Отже, загальна сума поставленого відповідачу товару становить 164747,98 грн.

Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором щодо оплати отриманого товару у строк, визначений договором.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вже було зазначено вище, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. Заборгованість становить 164747,98 грн.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач оплатив отриманий по вказаним видатковим накладним товар.

Як убачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.03.2024 відповідач припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням 21.12.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 128 ГГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 ЦК України.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько- господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Проте до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною третьою статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (тут і далі - у редакції, чинній на час припинення відповідачем підприємницької діяльності) передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП.

Відповідно до ст. 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598 - 609 ЦК України, статей 202 - 208 ГК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №127/23144/18 та в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 по справі №910/8729/18, від 05.06.2019 по справі №904/1083/18, від 09.10.2019 по справі №127/23144/18.

Відтак, зобов`язання відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились і він відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними зі своєю підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав господарському суду доказів оплати товару на суму 164747,98 грн у встановлений договором строк чи доказів повернення його позивачу, або будь-яких обґрунтованих заперечень.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525, 526, 530, 610, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 86, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 237, 238, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Єни Романа Сергійовича ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор" (69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 236. Код ) заборгованість за договором поставки №536/17П від 20.04.2017 у сумі 164747,98 грн та судовий збір у сумі 2471,22 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційного скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "13" травня 2024 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.