ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/265/24

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу,

за позовом Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", код ЄДРПОУ - 42502769, 02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 7,

до відповідача Фізичної особи - підприємця Лукечи Дарини Володимирівни, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення коштів,

Секретар судового засідання - Сінкіна Е.В.,

Без виклику учасників справи,

в с т а н о в и в:

Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав", код ЄДРПОУ - 42502769, звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Фізичної особи - підприємця Лукечи Дарини Володимирівни, РНОКПП - НОМЕР_1 , з позовними вимогами щодо стягнення на свою користь суми основного боргу у розмірі 6050.00 грн. за договором №КБР-155/12/21-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах, а також сплаченого судового збору.

Описова частина рішення.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином про відкриття провадження (ухвала суду від 13.03.2024 була надіслана на його офіційну юридичну адресу згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана ним 02.04.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи). Суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі, наявних у справі.

Суть спору за позицією Позивача.

Позивач вказує у своїй позовній заяві, що 21.12.2021 між Громадською спілкою "Українська ліга авторських і суміжних прав", далі ГС "УЛАСП", Громадською спілкою "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та ФОП Лукечею Дариною Володимирівною було укладено договір №КБР-155/12/21-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах.

Позивач стверджує, що відповідачем сплачено 4700.00 грн. за договором. Однак, за його твердженням, за рік дії договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 16 800.00 грн. (1400.00 грн. Х 12). Відтак, загальна сума боргу користувача (відповідача) за момент дії договору становить 12 100.00 грн. (16 800.00 грн. - 4700.00 грн.).

Згідно тверджень позивача, отриманий ПО УЛАСП від користувача єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується організацією на рахунок суміжної організації та на рахунок Авторської Організації. Пропорції щодо перерахування на суміжну організацію та на Авторську організацію дотримуються ПО УЛАСП завжди в рівних частках (50% на 50%). Тобто 50% від зазначеного платежу користувача має отримати Суміжна організація, а інші 50% Авторська організація. Отже, позивачеві належить 50% від винагороди, що підлягає перерахуванню відповідачем на рахунок Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав", що дорівнює 6050.00 грн. за 9 місяців, дата несплати якого настала з 27.03.2022 року по 06.03.2024 року, стягнення яких і стало предметом у даному позові.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Був повідомлений про час, місце розгляду справи належним чином за адресою реєстрації згідно ЄДРЮОФОПГО (а.с. 15) та зазначеної у матеріалах справи, що також підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням від 02.04.2024 року.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке:

Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» є організацією колективного управління, зареєстрованою в Міністерстві економіки України і внесеною до Реєстру організацій колективного управління.

ГС "УЛАСП" є організацією колективного управління, у сфері розширеного колективного управління "право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою" (наказ Мінекономрозвитку від 29.05.2019 № 912); строк акредитації - 3 роки, з 29.05.2019; дата включення до реєстру - 06.02.2019.

21 грудня 2021 року між Громадською спілкою «Українська ліга авторських і суміжних прав» (надалі «Позивач»), Громадською спілкою «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами», Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» та Фізичною особою-підприємцем Лукечою Дариною Володимирівною (надалі «Відповідач») укладено Договір № КБР-155/12/21-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах (надалі Договір про правомірне використання»).

Пунктом 1.1 Договору узгоджено, що Користувач доручає ПО УЛАСП укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими Користувач отримає одночасно як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

Договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком на 1 рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором (п. 3.1 Договору).

Договір про надання дозволу на використання авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права укладається строком на 1 рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором (п. 3.2 Договору).

За умовами п. 3.3 Договору за договорами, зазначеними в п. 3.1 та 3.2, користувач здійснює оплату за 1 рік шляхом виплат в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. При цьому, Користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права) в розмірі, що зазначений в додатку №3 до цього договору (з урахуванням інших положень договору) на рахунок ПО УЛАСП (Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав»).

У відповідності до п. 3.4 Договору користувач може здійснювати оплату одразу за весь строк дії договору річним паушальним платежем, попередньо вказавши про це у додатку №3. У такому випадку механізм розстрочки не застосовується. Особливості дії механізму розстрочки зазначені в п. 3.5 Договору.

Відповідно до п. 3.5 Договору механізм розстрочки, передбачений цим договором, діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15 днів з дати підписання цього договору. Режим розстрочки за загальним правилом діє без обмеження строку. В той же час, якщо користувач не сплачував єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови повної оплати за весь строк дії ліцензійних договорів (умови повної оплати означають: оплату за весь строк у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав; і це правило стосується кожного із дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей договір із додатками до нього.

Згідно з п. 3.6 Договору отриманий ПО УЛАСП від користувача єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховуються ПО УЛАСП на рахунок Суміжної організації та на рахунок Авторської організації. Пропорції щодо перерахування на Суміжну організацію та на Авторську організацію дотримуються ПО УЛАСП завжди в рівних частках (50% на 50%). Тобто 50% від зазначеного платежу користувача має отримати Суміжна організація, а інші 50% Авторська організація.

Єдиний сукупний платіж за майнові права перераховується Користувачем на розрахунковий рахунок ПО УЛАСП відповідно до умов основного договору (п. 2.3. Додатку №3 до Договору.)

Відповідно до п. 5.1 Договору у разі виникнення заборгованості Користувача за цим договором (основним договором із додатками до нього) позов (позови) на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо авторською організацію до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед авторською організацією, окремо суміжною організацією до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед суміжною організацією, а також у разі досягнення домовленості між авторською організацією та суміжною організацією ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з користувача.

Положеннями п. 2.1. Договору визначені критерії, за якими відбиралися контрагенти, у яких Користувач отримує дозвіл щодо публічного виконання у сфері авторського права та в сфері суміжних прав: наявність репрезентативності та/або наявність акредитації, за результатами чого контрагентами Користувача було обрано для публічного виконання фонограм та зафіксованих в них виконань Суміжна організація (Позивач у даній справі), яка за умовами Договору є акредитованою організацією в сфері розширеного колективного управління даними майновими правами.

Судом встановлено також, що як Додаток №1 до Договору між Користувачем, від імені якого діє ПО УЛАСП і Суміжною організацією був укладений Договір про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав від 21.12.2021 року.

Положеннями п. 5.3. означеного Додатку №1 до Договору визначено, що у разі втрати Суміжною організацією статусу акредитованої організації колективного управління ця ліцензійна угода продовжує діяти стосовно тих майнових авторських прав, якими суміжна організація управляє.

Також, 21.12.2021 був укладений договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права між користувачем (відповідачем) та позивачем. У додатку до такого договору міститься перелік закладів, де проводиться використання об`єктів авторського права - кафе Dinner Grill, Мукачівський район, Чинадієво, вул. Садова, 94 Д. Згідно п. 2 такого додатку сторони передбачили розмір оплати (єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права) у розмірі 1400.00 грн.

Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується користувачем на розрахунковий рахунок ПО УЛАСП відповідно до умов основного договору. Він сплачується не пізніше 5 - ти календарних днів з моменту підписання основного договору (п. 2.2. додатку).

Позивач стверджує, що відповідачем сплачено 4700.00 грн. за договором. Однак, за його твердженням, за рік дії договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 16 800.00 грн. (1400.00 грн. Х 12). Відтак, загальна сума боргу користувача (відповідача) за момент дії договору становить 12 100.00 грн. (16 800.00грн. - 4700.00грн.).

Отриманий ПО УЛАСП від користувача єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується організацією на рахунок суміжної організації та на рахунок Авторської Організації. Пропорції щодо перерахування на суміжну організацію та на Авторську організацію дотримуються ПО УЛАСП завжди в рівних частках (50% на 50%). Отже, позивачеві належить 50% від винагороди, що підлягає перерахуванню відповідачем на рахунок Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав", що дорівнює 6050.00 грн. за 9 місяців, дата несплати якого настала з 27.03.2022 року по 06.03.2024 року, стягнення яких і стало предметом у даному позові.

Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є ліцензійним договором.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Згідно з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз укладеного між сторонами ліцензійного договору та додатків до нього дає підстави для висновку, що відповідач як Користувач не має права в односторонньому порядку відмовитись від виконання взятого на себе зобов`язання з виплати винагороди (роялті) за використання об`єктів авторського та суміжних прав, а відтак користувач має виконати таке зобов`язання у спосіб та строки, узгоджені у відповідному договорі.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" добровільне колективне управління майновими авторськими та суміжними правами може здійснюватися в будь-якій сфері управління правами, крім тих, у яких здійснюється розширене або обов`язкове колективне управління.

Частиною 5 статті 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" визначено, що розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами. Розширене колективне управління передбачає право правовласників вилучати повністю або частково належні їм права на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав з управління акредитованої організації колективного управління в порядку, передбаченому цим Законом.

Розширене колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно в таких сферах, зокрема, в сфері права на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою.

Перелік сфер колективного управління, за якими здійснюється розширене колективне управління, визначений цією частиною, є вичерпним.

За кожною сферою розширеного колективного управління визначається одна акредитована організація за умови відсутності будь-яких конфліктів інтересів між основною категорією правовласників, в інтересах якої діє така організація, та іншими категоріями правовласників, на користь яких має збиратись дохід від прав у відповідній сфері розширеного колективного управління.

Саме сфера публічного виконання фонограм і зафіксованих у них виконань і була об`єктом авторського та суміжного права, за користування якою Користувач здійснював сплату роялті на користь Суміжної організації, яка на час укладення Договору була акредитована у даній сфері розширеного колективного управління.

Так, як було встановлено вище, Суміжна організація за умовами Договору є акредитованою організацією колективного управління, у сфері розширеного колективного управління "право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою" строком на три роки, тобто до 30.05.2022 року.

У зв`язку з наведеним, втрата Суміжною організацією прав акредитованої організації колективного управління, спричиняє і втрату права на збір, розподіл та виплату доходу правовласникам від використання об`єктів, в даному випадку, суміжних прав та, з урахуванням встановлених судом обставин, позаяк Суміжна організація з 30.05.2022 не має відповідної акредитації, то вона з цього числа й не має права на звернення із позовом до користувача (Товариства) на підставі умов Договору за стягненням заборгованості по сплаті роялті за використання об`єктів суміжних прав.

У зв`язку з наведеним, втрата Суміжною організацією прав акредитованої організації колективного управління, спричиняє і втрату права на збір, розподіл та виплату доходу правовласникам від використання об`єктів, в даному випадку, суміжних прав та, з урахуванням встановлених судом обставин, позаяк Суміжна організація з 30.05.2022 не має відповідної акредитації, то вона з цього числа й не має права на звернення із позовом до користувача (Товариства) на підставі умов Договору за стягненням заборгованості по сплаті роялті за використання об`єктів суміжних прав.

Означені обставини встановлені та відповідна правова позиція значиться, зокрема, й в постанові Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі №910/9688/22, встановлені в якій обставини щодо Суміжної організації є преюдиційними для суду в даній справі відповідно до приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що за умовами Ліцензійної угоди від 21.12.2021 (Додаток №1 до Договору) сторонами визначено можливі наслідки втрати Суміжною організацією акредитації в сфері колективного управління, в тому числі розширеного, за якими у випадку втрати суміжною організацією статусу акредитованої організації колективного управління дана ліцензійна угода продовжує діяти стосовно тих майнових авторських прав, якими суміжна організація управляє.

В даному випадку, позивачем не надано суду жодних доказів стосовно тих майнових авторських прав, якими суміжна організація управляє після втрати відповідного статусу, а втрата Суміжною організацією з 30.05.2022 статусу акредитованої організації розширеного колективного управління в сфері публічного виконання фонограм і зафіксованих у них виконань, з огляду на те, що в даній сфері нормативно визначено лише можливість розширеного колективного управління (ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав"), позбавляє Суміжну організацію права надавати дозвіл на використання об`єктів авторського та суміжних прав та, відповідно, й отримувати винагороду (роялті) за надання такого дозволу.

В той же час, суд зважає, що з 01.12.2022 набув чинності Закон України «Про авторське право і суміжні права» №2811-ІХ пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень якого розділ VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» доповнено пунктом 3-4, абзацом 5 якого визначено, що з моменту набрання чинності цим пунктом та протягом 12 місяців після припинення чи скасування воєнного стану в Україні, організація колективного управління, яка відповідно до пункту 3-2 цього розділу здійснює добровільне колективне управління майновими правами на використання відповідного музичного твору (з текстом або без тексту), уповноважується на збір справедливої винагороди, передбаченої підпунктами 3 та 4 абзацу третього частини п`ятої статті 12 цього Закону за використання користувачами таким самим способом (публічне виконання або публічне сповіщення) зафіксованих виконань, фонограм і (або) відеограм, при створенні яких використано такий музичний твір.

При цьому тариф для сплати користувачем справедливої винагороди відповідно до цього підпункту 3 становить 50 відсотків від розміру винагороди, яку користувач сплачує організації колективного управління за той самий спосіб використання такого музичного твору за той самий період використання.

Організація колективного управління, яка зібрала справедливу винагороду відповідно до цього підпункту 3, здійснює її розподіл та виплату правовласникам або організаціям колективного управління, які представляють відповідних правовласників, з урахуванням положень статті 21 цього Закону. Користувач, який сплатив винагороду за використання музичного твору відповідним способом та справедливу винагороду за такий самий спосіб використання виконання, фонограми і (або) відеограми, передбачену підпунктами 3 та 4 абзацу третього частини п`ятої статті 12 цього Закону, відповідній організації колективного управління в порядку визначеному цим підпунктом 3, не матиме зобов`язань перед будь-якими правовласниками про сплату винагороди за таке використання твору, виконання, фонограми і (або) відеограми за відповідний період використання.

Пунктом 3-2 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» визначено, що організації колективного управління, внесені до Реєстру організацій колективного управління, мають право тимчасово здійснювати добровільне колективне управління на підставі наданих їм правовласниками майнових прав у сфері розширеного колективного управління, передбаченій підпунктами 1 і (або) 2 абзацу третього частини п`ятої статті 12 цього Закону, шляхом укладання договору з користувачами на умовах тарифу, що визначається організацією колективного управління для таких договорів без застосування порядку встановлення тарифів, передбаченого статтею 20 цього Закону, щодо творів, включених до каталогу цієї організації колективного управління, але не довше ніж 60 днів з дня публікації на офіційному веб-сайті Установи оголошення Установи про встановлення тарифу у відповідній із зазначених сфер за результатами узгодження шляхом переговорів або визначеного судом.

Беручи до уваги наведені вище положення законодавства, з 01.12.2022 року позивач у справі, як Суміжна організація, включена до реєстру організацій колективного управління, на підставі наданих їй правовласниками майнових прав у сфері розширеного колективного управління управнена на збір справедливої винагороди в розмірі 50% від тієї, яку Користувач сплачує організації колективного управління за той самий спосіб використання такого музичного твору за той самий період використання, тобто з урахуванням умов Договору та беручи до уваги подані позивачем розрахунки, підтверджується розмір належних до сплати Користувачем на користь Суміжної організації роялті в сумі 5950,00 грн. в тому числі:

- за період з квітня 2022 року (початок виникнення заборгованості зі сплати роялті) по травень 2022 року включно (строк дії акредитації Суміжної організації в сфері розширеного колективного управління) 1400,00 грн.

- за період з грудня 2022 (відповідно до положень п. 3-4 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав») по грудень 2023 року - 4550.00 грн.

З огляду на наведене позовна вимоги Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав», м. Київ про стягнення суми 6050,00 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі 5950,00 грн.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав», м. Київ до Фізичної особи - підприємця Лукечи Дарини Володимирівни, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , про стягнення суми 6050,00 грн. підлягає задоволенню частково в сумі 5950,00 грн.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 ст. 129 ГПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи, що спір виник з вини відповідача, а відмова у задоволенні частини позовних вимог викликана здійсненням судом коректних перерахунків, судові витрати повністю покладаються на відповідача.

Таким чином, на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028.00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 180, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Лукечи Дарини Володимирівни, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", код ЄДРПОУ - 42502769, 02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 7, суму основного боргу у розмірі 5950.00 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Лукечи Дарини Володимирівни, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", код ЄДРПОУ - 42502769, 02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 7, суму сплаченого судового збору у розмірі 3028.00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 13.05.2024 року

Суддя Пригуза П.Д.