ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 Справа № 917/257/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електрик", вул. Квітки Цісик, 15 Е, м. Полтава, 36039

до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло", вул. Героїв АТО, 73А, м. Полтава, 36039

про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних та 3 % річних

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електирик" звернулося з позовом до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло", в якому просить стягнути заборгованість за договором № 185 про виконання робіт від 13.04.2020 в сумі 113 215,65 грн, з яких: 73 634,42 грн - сума основного боргу, 5 083,80 грн пені, 27 686,54 грн - інфляційні та 6 810,89 грн - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив оплату за виконані роботи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 3229 від 08.03.2024) проти позову заперечує, посилаючись на те, що в порушення вимог законодавства позивачем не надано документів на підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань за договором в повному обсязі. Не надано журнал виконання робіт, актів та довідок на виконані роботи, актів на приховані роботи та конструкції, паспортів, сертифікатів, актів на випробовування устаткування, журналу авторського нагляду.

Оскільки, позивачем не надано жодного документу на обґрунтування заявленої вимоги у відповідача відсутні підстави щодо перерахування коштів за договором.

Ураховуючи ненадання позивачем документів на виконання договору підряду, строк виконання зобов`язань щодо проведення розрахунків за виконанні роботи не настав, тому, як вважає позивач, нарахування інфляційних та трьох відсотків річних є необґрунтованим та передчасним.

В частині вимог про стягнення пені відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що договором не передбачена відповідальність за порушення строків розрахунків у вигляді пені.

08.03.2024 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суми в розмірі 2 000,00 грн (вх. № 3230), з посиланням на те, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи та обсягом послуг, наданих адвокатом.

Також зазначає, що підприємство власними коштами не оперує, фінансування виділяється лише в межах конкретних бюджетних програм і відшкодування витрат на правову допомогу кошторисом на поточний рік передбачені не були.

Позивач у відповіді на відзив (вх. № 3345 від 11.03.2024) заперечує проти доводів відповідача, посилаючись на те, що 28.12.2020 директор ТОВ Смарт Лайт Електрик Чамара С. О. передала особисто директору ПЕЗО Міськсвітло Кикотю Р. О. пакет документів, в тому числі по об`єкту будівництва Капітальний ремонт (установлення) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Ціолковського вул. Алмазна у місті Полтава», а саме: довідку про вартість виконання будівельних робіт та витрат КБ - 3 за грудень 2020 року, акт приймання виконання будівельних робіт КБ - 2в та рахунок на оплату від 25.12.2020.

Наголошує на тому, що відсутність вхідного штемпеля ПЕЗО Міськсвітло на вказаному документі надає можливість встановити, що вказаний супровідний лист № 25/12-1 від 25.12.2020 (міститься в матеріалах справи) отримано представником відповідача нарочно під час передачі довідки про вартість виконання будівельних робіт та витрат КБ - 3 за грудень 2020 року, акту приймання виконання будівельних робіт КБ -2в та рахунка на оплату від 25.12.2020, про що свідчить наявність підпису представника відповідача на вказаному супровідному листі.

Також, зазначає, що відповідач не надав доказів того, що Замовник заявляв Підряднику про наявні відступи від умов договору або про недоліки робіт. Натомість, в Акті приймання виконання будівельних робіт КБ - 2в за грудень 2020 року Замовник підтвердив, що виконані позивачем роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті Замовником, а відтак сторони претензій одна до одної не мають та узгодили суму до сплати 73 634,42 грн.

Замовник - Підприємство з електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло підписав Акти приймання виконання будівельних робіт КБ - 2в за грудень 2020 року за Договором № 185 від 13.04.2020 без зауважень та посвідчив його гербовою печаткою.

Жодних зауважень щодо поданої документації Замовник в акті не відобразив.

Отже, відповідач, як Замовник, прийняв фактично виконані роботи без зауважень, тому відповідно до частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України він втратив право посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

11.03.2024 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (вх. № 3346), посилаючись на те, що відповідачем не доведено надмірність відповідних витрат.

Також зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення боржника від обов`язку виконати грошове зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.02.2024 суд залишив позовну заяву без руху на підставі частини 1статті 174 Господарського процесуального кодексу України, встановив спосіб усунення недоліків позовної заяви та строк усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач, у встановлений судом строк, усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.03.2024 суд прийняв позов до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

13.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю Смарт Лайт Електрик (надалі за текстом - позивач) та Підприємство з електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло (надалі за текстом ПЕЗО Міськсвітло - відповідач) уклали договір № 185 про виконання робіт.

Згідно з пунктом 1.1 договору Підрядник (Позивач) зобов`язувався за завданням Замовника протягом визначеного в договорі строку виконання роботи (надалі Роботи): «Капітальний ремонт (установлення) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Ціолковського вул. Алмазна у місті Полтава`а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору ціна цього договору становить 156 743,40 грн, без ПДВ.

Ціна договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін, шляхом укладання додаткової угоди.

Згідно з пунктом 5.1 договору термін виконання робіт вказується Замовником у заявці та Узгоджується Підрядником.

21.04.2020 Підрядник отримав замовлення від Замовника за вих. № 02.1 13/3658 щодо можливості приступити до початку виконання робіт за укладеним договором починаючи з 27.04.2020.

В підтвердження факту узгодження Підрядником зазначеного замовлення, директором ТОВ Смарт Лайт Електрик скеровано резолюцію 21.04.2020.

Разом з тим, замовленням визначено початок виконання робіт починаючи з 27.04.2020, закінчення не пізніше 31.12.2020.

Додатковою угодою № 1 від 27.04.2020 сторони внесли зміни до договору про виконання робіт від 13.04.2020 та дійшли згоди зменшити суму договору та визначили суму договору 99 518,18 грн.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів Замовником на розрахунковий рахунок Підрядника протягом 15 календарних днів, після пред`явлення Підрядником рахунка на оплату робіт та акту приймання передачі виконаних робіт.

25.12.2020 директор ТОВ Смарт Лайт Електрик Чамара С. О. супровідним листом № 25/12-01 передала нарочно директору ПЕЗО Міськсвітло Кикотю Р. О. пакет документів, зокрема по об`єкту будівництва Капітальний ремонт (установлення) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Ціолковського вул. Алмазна у місті Полтава»,», а саме: довідку про вартість виконання будівельних робіт та витрат КБ 3 за грудень 2020 року, акт приймання виконання будівельних робіт КБ 2в та рахунок на оплату № СЛЕ00000139 від 25.12.2020.

Цим же листом, 25.12.2020, з метою передачі робіт по об`єкту будівництва, запрошено представників ПЕЗО Міськсвітло.

Додатковою угодою № 2 від 30.12.2020 до договору, сторони продовжили дію договору до 31.03.2021, а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань за договором.

Додатковою угодою № 3 від 31.03.2021 до договору, сторони продовжили дію договору до 31.08.2021 року, а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань за договором.

Додатковою угодою № 4 від 31.08.2021 до договору, сторони внесли зміни до реквізитів Підрядника, виклавши їх в новій редакції, та продовжили дію договору до 31.12.2021, а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань за договором.

Додатковою угодою № 5 від 23.12.2021 до договору, сторони продовжили дію договору до 29.04.2022 року, а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань за договором.

Додатковою угодою № 6 від 29.04.2022 до договору, сторони продовжили дію договору до 31.12.2022, а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань за договором.

Додатковою угодою № 7 від 29.12.2022 до договору, сторони продовжили дію договору до 31.12.2023 року, а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань за договором.

Пунктом 6.1.1 договору передбачено, що Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи з урахуванням пункту 4.1 договору.

Сторони в пункті 4.1 договору установили, що розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів Замовником на розрахунковий рахунок Підрядника протягом 15 календарних днів, після пред`явлення Підрядником рахунка на оплату робіт та акту приймання передачі виконаних робіт.

Пунктом 6.1.2 договору установлено, що Замовник зобов`язаний приймати виконані роботи згідно з актами прийому передачі виконаних робіт.

Відповідно до пункту 6.2.1 договору, Замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань Підрядником, повідомивши про це його у строк 10 (десять) календарних днів.

Згідно з пунктом 7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Пунктом 10.1 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Як убачається з матеріалів справи свої зобов`язання за договором позивач (Підрядник) виконав у повному обсязі, а саме: в період з 27.04.2020 по 31.12.2020 виконав роботи з капітального ремонту (установлення) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Ціолковського вул. Алмазна у місті Полтава» на суму 73 634,42 грн, без ПДВ, що підтверджується актом виконаних підрядником робіт (форма № КБ-2в) на суму 73 634,42 грн та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) на суму 73 634,42 грн.

Зазначені документи підписані Замовником директором Підприємства з електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло Р. Кикотем та Підрядником директором ТОВ Смарт Лайт Електрик С. Чамарою.

Підписи посвідчені печаткою Підприємства з електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло та ТОВ Смарт Лайт Електрик.

Позивач виставив відповідачу рахунок № СЛЕ00000139 від 25.12.2020 на оплату робіт на суму 73 634,42 грн.

Проте відповідач не здійснив розрахунків за виконані позивачем роботи на суму 73 634,42 грн.

ТОВ Смарт Лайт Електрик звернулося до Підприємства з електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло з листом - претензією (вих. № 36 від 10.11.2023) про сплату заборгованості за договором № 185 про виконання робіт від 13.04.2020.

Лист претензію відповідач отримав 13.11.2023, що підтверджується вхідним штемпелем останнього за № 02.1-12/405, проте заборгованість відповідач не сплатив.

За невиконання зобов`язань за договором позивач нарахував відповідачу 5 083,80 грн пені за період з 12.01.2021 до 14.07.2021, 27 686,54 грн інфляційних втрат за період лютий 2021 року - січень 2024 року та 6 810,89 грн - 3 % річних за період з 12.01.2021 до 14.02.2024.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Як установив суд, укладений Сторонами у цій справі договір на виконання робіт за своєю правовою природою є договорами підряду, правове регулювання відносин за яким здійснюється за нормами, закріпленими у статтях 837 - 864 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (частина 1 статті 875 Цивільного кодексу України).

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (частина 2 статті 875 Цивільного кодексу України).

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (частина 3 статті 875 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина 1 статті 853 Цивільного кодексу України).

Як встановив суд, відповідач, як Замовник, прийняв виконані відповідачем за договором роботи на суму 73 634,42 грн без зауважень, про що свідчать підписані ним акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 (форма КБ-2в) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2020 (форма КБ-3).

З огляду на те, що відповідач не надіслав вмотивованої відмови від прийняття виконаних робіт, здійснив підписання актів виконаних підрядником робіт (форма № КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), а отже здійснив прийняття робіт відповідно до умов договору, зобов`язання позивача як Підрядника за договором № 185 про виконання робіт від 13.04.2020 виконані в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 853 Цивільного кодексу України, Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Суд звертає увагу, що встановлення фактичних обсягів виконаних робіт може бути здійснено при звичайному способі їх прийняття, тому суд погоджується з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив, стосовно того, що відповідач втратив право посилатися на можливі відступи позивача (Підрядника) від умов договору, згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України, оскільки не заявив при прийнятті робіт про будь-які недоліки, допущені при їх виконанні (зокрема, щодо обсягів виконання).

Відповідно до частини 6 статті 882 Цивільного кодексу України замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Пункт 6.2.1 договору також надає право відповідачу як замовнику достроково розірвати договір у разі невиконання підрядником (позивачем) своїх зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої правом на відмову від прийняття робіт або на дострокове розірвання договору не скористався.

Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

В пункті 4 договору передбачено, що обов`язок відповідача щодо оплати робіт випливає з факту їх виконання та прийняття Замовником шляхом підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

З урахуванням викладеного, заперечення відповідача, викладені у відзиві, щодо відсутності підстав для оплати робіт, які були фактично виконані позивачем, визнаються судом необґрунтованими.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Як установив суд, згідно з умовами пункту 4.1 договору, розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів Замовником на розрахунковий рахунок Підрядника протягом 15 календарних днів, після пред`явлення Підрядником рахунка на оплату робіт та акту приймання - передачі виконаних робіт.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 73 634,42 грн, підписано обома сторонами 25.12.2020.

Проте докази оплати відповідачем вартості виконаних позивачем робіт за договором в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за виконані роботи у розмірі 73 634,42 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Позивач, як на підставу для нарахування пені на суму боргу, посилається на частину 1 статті 216, статтю 230, частину 6 статті 231 та частину 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України установлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з вимогами частини 6 статті 231 та частини 6 статті 232 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами.

За змістом наведених положень законодавства, розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Разом з тим, частина шоста статті 231 Господарського кодексу України, на яку посилається позивач в обґрунтування розміру нарахованої пені, не встановлює розмір штрафної санкції за порушення грошового зобов`язання, а визначає певний спосіб її формування (у відсотковому відношенні, розмір відсотків визначається через облікову ставку Національного банку України), а відтак не може бути застосована у цьому випадку як законна підстава для визначення розміру стягуваної пені.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18.

Частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України установлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В пункті 7.1 договору Сторони погодили, що, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Тобто, договором не передбачена відповідальність за порушення строків розрахунків у вигляді пені.

Отже, якщо сторони не передбачили в договорі за порушення строків виконання зобов`язань можливість сплати пені та не визначали її розмір, відсутні підстави для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не передбаченому законом.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 5 083,80 грн не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та відсотків річних, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові КГС у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, за якою якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

Позивач заявив до стягнення 27 686,54 грн інфляційних втрат, нарахованих за період лютий 2021 року - січень 2024 року, а також 6 810,89 грн 3 % річних, нарахованих за період з 12.01.2021 до 14.02.2024.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Здійснивши перевірку розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач у позові просить покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій праві, до яких включає витрати на оплату судового збору у сумі 2 422,40 грн та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив 2 422,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 674 від 14.02.2024.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 313,63 грн.

Відповідно до частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В частині 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до договору № 68 від 16.01.2024 про надання правової допомоги, укладеного позивачем (клієнтом) та адвокатом Александровою Дар`єю Станіславівною, сторони домовилися про наступне:

- адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів, представництва та захист інтересів клієнта (пункт 1.1 договору);

- розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (пункт 3.1 договору).

Додатковою угодою № 24 від 14.02.2024 до договору про надання правової допомоги № 68 від 16.01.2024 сторони визначили порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату за надання правової допомоги у суді першої інстанції за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Лайт Електрик до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло про стягнення грошових коштів за договором № 185 про виконання робіт від 13.04.2020, зокрема:

- вартість послуги з підготовки позовної заяви до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло грошових сум за договором № 185 про виконання робіт від 13.04.2020 на суму 5 000,00 грн (5 годин) (пункт 1 Додаткової угоди № 24));

- оплата за отримані послуги здійснюється в повному обсязі протягом трьох днів після отримання рахунку на оплату послуг (пункт 2.1 Додаткової угоди № 24);

- сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката (пункт 3 Додаткової угоди № 68);

- правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності) (пункт 6.1 Додаткової угоди № 68)).

В підтвердження повноважень адвоката Александрової Д. С. представляти інтереси позивача у цій справі надано ордер на надання правничої допомоги від 26.01.2024.

В акті приймання-передачі наданих послуг № 17 від 08.02.2024 сторони підтвердили, що адвокат надав позивачу юридичні послуги з підготовки позовної заяви до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло грошових сум за договором № 152 про виконання робіт від 09.04.2020 на суму 5 000,00 грн.

Позивач та адвокат підписали Звіт про надання правової допомоги № 24 від 14.02.2024, в якому підтвердили надання допомоги з підготовки цієї позовної заяви.

В підтвердження оплати професійної правничої допомоги позивач надав платіжну інструкцію № 675 від 14.02.2024, за якою позивач сплатив адвокату Александровій Д. С. 5 000,00 грн за правову допомогу.

Отже, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат позивача на адвоката до 2 000,00 грн, посилаючись на те, що ці витрати є надмірними та не відповідають критерію розумності їх розміру, оскільки позивач подав до суду 30 позовних заяв схожих за змістом та формою, тому підготовка цієї позовної заяви не вимагала значного обсягу юридичної роботи; відповідач є комунальним підприємством та фінансується з місцевого бюджету; ця справа не є складною.

Позивач подав заперечення (вх. № 3230 від 08.03.2024) проти зменшення відшкодування його витрат на адвоката.

Відповідно до частин 4 - 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Нормами частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц) (пункт 5.40 постанови ВП ВС від 15.10.2019 у справі № 904/4507/18)).

Заявлений позивачем розмір судових витрат у розмірі 5 000,00 грн не є завищеним та неспіврозмірним у порівнянні із ціною позову (113 215,65 грн). До вказаної суми витрат включено вартість правових послуг на підготовку позовної заяви. До матеріалів справи додана позовна заява, яка складена адвокатом, а також додатки до позову. Адвокат сформував квитанції про направлення позову з додатками іншій стороні. Адвокат здійснював процесуальний супровід справи, подавши відповідь на відзив та докази.

Отже, твердження відповідача про неспівмірність, понесення витрат на правову допомогу є недоведеними.

Суд установив, що вказані судові витрати пов`язані з розглядом цієї справи; їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, тому відсутні підстави для зменшення вказаних судових витрат.

Отже, клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги суд відхиляє.

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на позивача в сумі 4 775,48 грн.

Керуючись статтями 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Підприємства електромереж зовнішнього освітлення Міськсвітло (вул. Героїв АТО, буд. 73А, м. Полтава, 36023; ідентифікаційний код 03338159) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Лайт Електрик (вул. Квітки Цісик, буд. 15Е, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 40073320) 73 634,42 грн основного боргу, 27 686,54 грн інфляційних втрат, 6 810,89 грн - 3 % річних, 2 313,63 грн відшкодування витрат з оплати судового збору та 4 775,48 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Дмитро СІРОШ