ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. Справа № 911/753/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників:

від прокуратури: Наумова К.О.

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колоринг"

на рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 (повне рішення складено 06.11.2023) (суддя Карпечкін Т.П.)

у справі № 911/753/23 Господарського суду Київської області

за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колоринг",

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державного підприємства "Енергоатом",

про стягнення 3 101 262,32 грн, усунення перешкод в користуванні майном та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Керівник Вишгородської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колоринг" (далі - ТОВ "Колоринг", відповідач) про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 1 657 365,32 грн, неустойки за користування державним майном у розмірі 1 443 900,00 грн, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні позивачем державним окремим індивідуально визначеним майном - приміщеннями № 22-36, 38-42 плодоовочевої бази з компресорною і конденсаторною площею 1 651,1 кв.м (інв. № АРС-53-103004188/3, реєстр. № 24584661.1006.ЖЦНЖШИ006.3), яке розміщене за адресою: Київська обл., м. Славутич, пр-т Ентузіастів, 7, шляхом зобов`язання відповідача повернути вказане майно за актом приймання-передачі.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Вишгородською окружною прокуратурою Київської області під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, виявлено факти порушення вимог законодавства при користуванні нерухомим майном, що перебуває у державній власності та знаходиться на території м. Славутич Вишгородського району Київської області.

3. Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.05.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 911/753/23; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Енергоатом" (далі - ДП "Енергоатом", третя особа).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

4. Рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 911/753/23 (з урахуванням ухвали від 21.12.2023 про виправлення описки) позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ "Колоринг" на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 1 657 365,32 грн заборгованості з орендної плати, 1 443 900,00 грн неустойки.

Зобов`язано ТОВ "Колоринг" повернути на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях державне індивідуально визначене майно: приміщення № 22-36, 38-42 плодоовочевої бази з компресорною і конденсаторною площею 1 651,1 кв.м (інв. № АРС-53-103004188/3, реєстровий № 24584661.1006.ЖЦНЖШИ006.3), яке розташоване за адресою: Київська обл., м. Славутич, пр-т Ентузіастів, 7.

Стягнуто з ТОВ "Колоринг" на користь Київської обласної прокуратури 49 203,00 витрат по сплаті судового збору.

5. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати орендних платежів у розмірі 70 % до державного бюджету в сумі 1 657 365,32 грн та неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення в сумі 1 443 900,00 грн доведені, обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані.

6. Крім того, за висновком місцевого господарського суду, оскільки відповідачем не повернуто орендоване державне майно після припинення орендних відносин, позовна вимога про усунення перешкод у здійсненні права власності державним майном шляхом зобов`язання повернути на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях області нежитлове приміщення загальною площею 1 651,1 кв.м по проспекту Ентузіастів, 7 в м. Славутич Київської області також підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

7. Не погодившись із рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 911/753/23, ТОВ "Колоринг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/753/23 повністю та постановити нове, яким у задоволенні позовної заяви відмовити.

8. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на таке:

- позовна заява у справі подана 13.03.2023. У судовому порядку підлягає захисту вимога, що пред`явлена в межах позовної давності - три роки. Таким чином, вимога щодо стягнення коштів за період 2018, 2019, 2020 років (до 13.03.2020) перебуває поза межами встановлених законодавством строків, а тому в цій частині суд повинен відмовити. Таким чином, у судовому порядку може бути стягнуто виключно суму в розмірі 739 267,76 грн. Посилання позивача на здійснення оплати не підтверджується жодними належними та допустимими доказами у справі - копією платіжного доручення відповідача;

- встановлений законом строк позовної давності щодо стягнення нарахованих сум неустойки за ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сплив;

- у матеріалах справи відсутнє будь-яке посилання на те, що прокурор мав усі підстави для представництва інтересів органу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) задоволено клопотання ТОВ "Колоринг" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 911/753/23 та поновлено ТОВ "Колоринг" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Колоринг" на рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 911/753/23; зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 911/753/23 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.04.2024 о 10:20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 25.03.2024.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 розгляд апеляційної скарги ТОВ "Колоринг" відкладено на 22.04.2024 о 10:15.

Позиції учасників справи

11. Прокуратура у відзиві на апеляційну скаргу, а позивач у письмових поясненнях проти апеляційної скарги ТОВ "Колоринг" заперечують і просять відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Явка представників учасників справи

12. У судове засідання 22.04.2024 з`явився представник прокуратури. Представники позивача, відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились.

13. Клопотань про відкладення розгляду справи, призначеного на 22.04.2024, станом на час судового засідання до Північного апеляційного господарського суду не надійшло.

14. Разом із тим, суд апеляційної інстанції враховує, що в письмових поясненнях, поданих до суду апеляційної інстанції, позивач просив здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі його представника, за наявними в матеріалах справи документами.

15. Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка представників позивача, відповідача та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представників позивача, відповідача та третьої особи.

16. У судовому засіданні 22.04.2024 представник прокуратури проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

17. Вишгородською окружною прокуратурою Київської області під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, виявлено факти порушення вимог законодавства при користуванні нерухомим майном, що перебуває у державній власності та знаходиться на території м. Славутич Вишгородського району Київської області.

18. 22.10.2004 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях) (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАМ "Україна" (далі - ТОВ "ЗАМ "Україна") (у подальшому найменування змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛАС СМАРТ ІНВЕСТ" (далі - ТОВ "ГЛАС СМАРТ ІНВЕСТ"), на даний час - Товариство з обмеженою відповідальністю "Колоринг") (Орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, реєстраційний № 100 (№ 21/52-А) (далі - Договір оренди).

19. Відповідно до п. 1.1 Договору оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, а саме приміщення № 17, № 18, № 19, № 20 плодоовочевої бази ВРП (надалі - майно), площею 1 673,4 кв.м, розташоване за адресою: Київська обл., м. Славутич, пр-т Ентузіастів, 7, на першому поверсі будівлі плодоовочевої бази ВРП, що знаходиться на балансі Відособленого підрозділу "Атомремонтсервіс" НАЕК "Енергоатом" (надалі - Балансоутримувач), вартість якого визначена експертним шляхом і становить 411 867 (чотириста одинадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень. Майно передається в оренду з метою використання у виробничих цілях.

20. Розділом 2 Договору оренди визначено умови передачі орендованого майна.

21. Так, згідно з п. 2.1, 2.2 Договору оренди Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна від Балансоутримувача.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

22. Відповідно до акта приймання-передачі, який є додатком до Договору оренди, Балансоутримувач передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування вищевказане державне майно.

23. Пунктами 3.1-3.3 Договору оренди встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди 3 501,30 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується щомісячно, не пізніше 5 банківських днів після пред`явлення рахунку від Балансоутримувача на оплату, у співвідношенні: 30 % орендної плати балансоутримувачу, 70 % орендної плати перераховується до Державного бюджету.

24. Відповідно до п. 3.4 Договору оренди розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

25. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.3 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 0,5 % від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.5 Договору оренди).

26. Пунктом 5.2 Договору оренди передбачено, що Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

27. Згідно з п. 5.6 Договору у разі припинення або розірвання Договору Орендар зобов`язаний повернути Балансоутримувачу орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

28. Цей Договір укладено строком на 364 дні, що діє з 22 жовтня 2004 р. до 21 жовтня 2005 р. включно (п. 10.1 Договору оренди).

29. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором (п. 10.6 Договору оренди).

30. Реалізуючи право на зміну договірних зобов`язань та продовження орендних відносин за Договором оренди, між Орендодавцем та Орендарем також було укладено:

- додаткову угоду № 1 від 01.02.2007 щодо розміру орендної плати;

- додаткову угоду № 2 від 19.02.2007 щодо строку дії Договору оренди (визначено, що Договір оренди укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 21.10.2007 до 20.10.2010 включно);

- додаткову угоду № 3 від 25.10.2010, якою пункт 10.1 Договору оренди після слів "року включно" доповнено словами: "Даний договір продовжено терміном на два роки, до 06 листопада 2012 року включно". У свою чергу, пункт 10.6 Договору оренди викладено в наступній редакції: "Не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору, Орендар повідомляє Орендодавця про намір продовжити Договір оренди на новий строк. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою до Договору оренди";

- додаткову угоду № 4 від 02.04.2013 щодо предмета Договору оренди, розміру орендної плати та інших умов. Зазначеною додатковою угодою, серед іншого, розділ 3 Договору оренди доповнено пунктом 3.5 наступного змісту: "У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 21 % від суми заборгованості.". Згідно з пунктом 10 цієї додаткової угоди пункт 10.1 Договору оренди викладено в такій редакції: "Термін дії Договору продовжено на 2 роки та 11 місяців та діє до 06 жовтня 2015 року включно.";

- додаткову угоду № 5 від 17.09.2015, відповідно до пункту 1 якої у зв`язку із правонаступництвом ТОВ "ГЛАС СМАРТ ІНВЕСТ" майна, прав та обов`язків за ТОВ "УМТИС" (яке раніше мало найменування TOB "ЗАМ Україна") сторони вирішили внести зміни до Договору оренди та замінити Орендаря з ТОВ "УМТИС" (яке раніше мало найменування ТОВ "ЗАМ Україна") на ТОВ "ГЛАС СМАРТ ІНВЕСТ".

31. У 2015 році Орендар звернувся до Орендодавця із заявою щодо продовження терміну дії Договору оренди, який спливав 06.10.2015.

32. Оскільки термін дії оцінки майна за Договором оренди на момент його продовження сплив, з метою продовження терміну дії Договору оренди була проведена нова оцінка об`єкта оренди станом на 30.11.2015.

33. У встановленому чинним законодавством порядку були отримані відповідні погодження на продовження терміну дії Договору оренди від органу, уповноваженого управляти об`єктами державної власності, а саме від Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

34. З метою належного оформлення договірних відносин Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області листом від 09.06.2016 № 14-09-2527 було підготовлено, підписано та направлено на адресу Орендаря проект додаткового договору до Договору оренди.

35. Проте, пропозиція Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області стосовно повернення підписаного Орендарем проекту додаткового договору до Договору оренди відповідачем залишена без відповіді, підписаний із боку Орендаря додатковий договір Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області не повернуто. При цьому, згодом листом від 18.10.2017 № 15 Орендар повідомив про втрату проекту додаткового договору до Договору оренди та просив повторно направити на адресу відповідача зазначений проект.

36. Враховуючи наведені обставини, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області в черговий раз листом від 30.10.2017 № 14-09-5197 направило на адресу Орендаря підписаний проект додаткового договору до Договору оренди з проханням про його підписання та повернення на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області у 10-ти денний термін з моменту отримання зазначеного листа.

37. Проте, пропозиція Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області стосовно повернення підписаного Орендарем проекту додаткового договору до Договору оренди відповідачем залишена без відповіді, підписаний із боку Орендаря додатковий договір Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області не повернутий.

38. З огляду на те, що станом на дату закінчення Договору оренди Орендарем не підписано додатковий договір, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області листом від 13.09.2018 № 50-08-4540 повідомило Орендаря про припинення терміну дії Договору оренди та необхідність повернення Орендарем орендованого майна Балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

39. Як вбачається з інформації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, наданої прокуратурі листом № 51-02.02-1263 від 21.06.2022, вже після того, як Орендодавцем листом № 50-08-4540 від 13.09.2018 було повідомлено Орендаря про припинення терміну дії Договору оренди, від Орендаря надійшла підписана додаткова угода № 6 від 30.10.2017 щодо внесення змін до Договору оренди.

40. Згідно з пунктом 6 додаткової угоди № 6 від 30.10.2017, відповідно до ст. 631 ЦК України сторони домовились, що положення п. 1, 3 цієї додаткової угоди (щодо предмета оренди та розміру орендної плати) застосовуються до відносин між ними, які виникли до підписання, а саме з 30.11.2015, а положення п. 5 - з 07.10.2015. Тобто Договір оренди приведено у відповідність до норм чинного на той час законодавства у сфері орендних відносин у розрізі орендної плати.

41. Вказаною додатковою угодою № 6 від 30.10.2017 пункт 1.1 розділу 1 Договору оренди викладено в такій редакції: "Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - приміщення № 22-36, 38-42 плодоовочевої бази з компресорною і конденсаторною площею 1 651,1 кв.м (інв. № АРС-53- 103004188/3, реєстр. № 24584661.1006.ЖЦНЖШИ006.3) (далі - Майно), яке розміщене за адресою: Київська обл., м. Славутич, пр-т Ентузіастів, 7 та знаходиться на балансі ДП "НАЕК "Енергоатом" (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 30.11.2015 і становить за незалежною оцінкою 3 850 400,00 (три мільйони вісімсот п`ятдесят тисяч чотириста грн 00 коп.) без ПДВ".

42. Відповідно до пункту 3 додаткової угоди № 6 від 30.10.2017 пункт 3.1 розділу 1 Договору оренди викладено в новій редакції, згідно з яким "Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (із змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - листопад 2015 року - 48 130,00 грн (сорок вісім тисяч сто тридцять грн 00 коп.)".

43. За змістом п. 5 цієї додаткової угоди сторони домовились, що термін дії Договору оренди продовжено до 06.09.2018 включно.

44. Згідно з пунктом 4 додаткової угоди № 6 від 30.10.2017 пункт 10.4 розділу 10 Договору викладено в новій редакції, відповідно до якої "У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти майном.".

45. Враховуючи, що додатковою угодою № 6 від 30.10.2017 Договір оренди було приведено у відповідність до норм чинного на той час законодавства у сфері орендних відносин, а також запевнення Орендаря щодо погашення заборгованості з орендної плати, яка виникла після приведення Договору оренди у відповідність до норм чинного на той час законодавства, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області розпочало роботу щодо продовження Договору оренди на наступний термін.

46. З метою надання висновків щодо можливості продовження терміну дії Договору оренди на наступний термін, на виконання п. 10.4 Договору оренди, листом від 02.11.2018 № 45-08-5585 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області звернулось до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України як органу, уповноваженого управляти вказаним об`єктом державної власності.

47. Листом від 22.11.2018 № 02/12-10091 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України повідомило, що для вирішення питання щодо продовження строку дії зазначеного Договору оренди необхідно отримати від Балансоутримувача, а саме від ДП "НАЕК "Енергоатом", інформацію щодо виконання Орендарем умов Договору оренди та доцільності його продовження.

48. У свою чергу, на запит прокуратури ВП "Атомремонтсервіс" ДП "НАЕК "Енергоатом" листом від 23.12.2022 № 11-20/108 надано копію листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 12.03.2019 № 02/12-2434, адресованого Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області та ДП "НАЕК "Енергоатом", з якого вбачається, що Міненерговугілля не заперечує щодо продовження дії, зокрема, Договору оренди, строком на 2 роки 11 місяців за таких умов:

- виключення з Договору оренди умов щодо можливості приватизації орендованого майна орендарем та його передачі в суборенду;

- відсутності на момент їх пролонгації заборгованості зі сплати орендної плати, у тому числі до державного бюджету, та за договорами про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

49. За вказаних обставин, враховуючи положення п. 10.4 Договору оренди в редакції Додаткової угоди № 6 про те, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору, а також лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 12.03.2019 № 02/12-2434 та подальшу поведінку сторін Договору оренди, є підстави вважати, що термін дії Договору оренди було продовжено на той самий строк та на тих самих умовах, а саме на 2 роки 11 місяців, тобто до 06.08.2021.

50. Факт того, що Договір оренди був чинним до 06.08.2021, також випливає з обставин, встановлених рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 у справі № 910/9576/19 та рішенням Господарського суду Київської області від 21.06.2022 у справі № 910/9178/21 (стягнення заборгованості, що виникла до 01.04.2021), ухвалених за позовами ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомремонтсервіс" до ТОВ "Колоринг".

51. На підтвердження факту надання послуг з оренди державного майна за Договором оренди між Балансоутримувачем та Орендарем щомісячно підписувалися акти здачі-приймання наданих послуг із зазначенням суми орендної плати Балансоутримувачу в розмірі 30 %, до державного бюджету в розмірі 70 % та експлуатаційних витрат, понесених Балансоутримувачем.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

52. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

53. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

54. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

55. Згідно з положеннями ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

56. Як правильно встановив суд першої інстанції, укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором оренди.

57. Відповідно до ч. 1, 3 та 6 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) в редакції, чинній на момент укладення Договору оренди, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Об`єктом оренди може бути, зокрема, інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

58. Наведена норма кореспондується із ч. 1 ст. 759 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення Договору оренди, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

59. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ч. 1, 3 ст. 760 ЦК України).

60. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення Договору оренди).

61. Частиною першою статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

62. Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

63. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

64. Аналогічні положення містяться в ГК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

65. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

66. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

67. За змістом ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

68. Так, відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

69. Згідно із ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

70. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

71. За ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

72. Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

73. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

74. З огляду на те, що Договір оренди був чинним до 06.08.2021, Орендар був зобов`язаний належним чином виконувати свій обов`язок щодо сплати орендної плати, а після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, з урахуванням п. 2.4 Договору оренди та ч. 1 ст. 785 ЦК України, повернути майно Балансоутримувачу.

75. За доводами керівника Вишгородської окружної прокуратури, на підтвердження факту надання послуг з оренди державного майна за Договором оренди між Балансоутримувачем та Орендарем щомісячно підписувалися акти здачі-приймання наданих послуг із зазначенням суми орендної плати Балансоутримувачу в розмірі 30 %, до державного бюджету в розмірі 70 % та експлуатаційних витрат, понесених Балансоутримувачем. Разом з актами здачі-приймання Орендарю також пред`являлися відповідні рахунки.

76. Наведені доводи підтверджуються наданими керівником Вишгородської окружної прокуратури до матеріалів справи копіями рахунків-фактур та актів здачі-приймання наданих послуг до Договору оренди за період із грудня 2017 року по липень 2021 року включно, із зазначенням суми орендної плати Балансоутримувачу в розмірі 30 %, до державного бюджету в розмірі 70 % та експлуатаційних витрат, понесених Балансоутримувачем. Вказані акти здачі-приймання наданих послуг до Договору оренди підписані Балансоутримувачем та Орендарем та скріплені їх печатками.

77. Однак, як встановлено місцевим господарським судом і свідчать матеріали справи, Орендар - ТОВ "Колоринг" у період дії Договору оренди систематично порушував встановлений цим Договором обов`язок зі сплати орендної плати, внаслідок чого у відповідача за Договором оренди (зі змінами та доповненнями) утворилася заборгованість з орендної плати до державного бюджету.

78. Як вбачається, зокрема, з розрахунку, наданого керівником Вишгородської окружної прокуратури, заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів до державного бюджету за період із грудня 2017 року по липень 2021 року включно становить 1 657 365,32 грн.

79. Таким чином, у порушення умов Договору оренди та вимог закону Орендар не сплатив нараховану орендну плату за вищевказаний період у визначеному розмірі, а вимоги (претензії) позивача № 50-08-470 від 28.01.2019 та № 50-02/02-1946 від 30.04.2020 про погашення заборгованості з орендної плати залишив без відповіді та задоволення.

80. З урахуванням викладеного, колегією суддів апеляційної інстанції визнаються правильними висновки місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 657 365,32 грн з плати за оренду державного майна, яка підлягала сплаті до державного бюджету.

81. Також, у силу положень ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

82. Відповідно до п. 2.4 Договору оренди у разі припинення цього Договору майно повертається Орендарем Балансоутримувачу. Орендар повертає майно Балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

83. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору (п. 2.5 Договору оренди).

84. Як встановлено місцевим господарським судом і свідчать матеріали справи, станом на момент звернення до суду відповідач продовжував користуватись майном - приміщеннями № 22-36, 38-42 плодоовочевої бази з компресорною і конденсаторною площею 1 651,1 кв.м, яке розміщене за адресою: Київська обл., м. Славутич, пр-т Ентузіастів, 7, не зважаючи на відсутність необхідних підстав - чинного Договору оренди. При цьому, таке користування майном здійснювалось без відшкодування коштів за використання майна за позадоговірними зобов`язаннями. У порушення умов Договору оренди та вимог чинного законодавства, відповідачем не повернуто орендоване майно ні його власнику, ні Балансоутримувачу.

85. При цьому, як правильно зауважив місцевий господарський суд, з огляду на закінчення 06.08.2021 строку дії Договору, враховуючи, що в силу ч. 1 ст. 18 Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна", який введено в дію 01.02.2020, продовження договорів оренди здійснюється виключно за результатами проведення аукціону (крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті), визначений у п. 10.4 Договору оренди в редакції додаткової угоди № 6 від 30.10.2017 порядок продовження орендних відносин не може бути застосований.

86. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

87. Таким чином, у зв`язку зі зміною порядку продовження договорів оренди та запровадженням нової процедури (аукціону), визначений пунктом 10.4 Договору оренди в редакції додаткової угоди № 6 від 30.10.2017 порядок продовження дії цього Договору не відповідає Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна", який введено в дію 01.02.2020, тому не може бути підставою автоматичного продовження дії Договору оренди.

88. Після закінчення строку дії Договору оренди 06.08.2021 питання про продовження строку його дії в установленому чинним законодавством порядку не вирішувалось.

89. Отже, продовження Договору оренди після 06.08.2021 у порядку, визначеному в п. 10.4 Договору оренди в редакції додаткової угоди № 6 від 30.10.2017, є неможливим та суперечитиме вимогам Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна".

90. Крім того, при вирішенні спору суд першої інстанції врахував, що 05.04.2021 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на відому позивачу адресу ТОВ "Колоринг" було направлено повідомлення № 50-02.01-1532 про відмову від Договору оренди, чим засвідчено заперечення Орендодавця проти подальшого продовження Договору оренди.

91. Таким чином, оскільки, як встановлено місцевим господарським судом і свідчать матеріали справи, відповідач не вчинив дій щодо повернення орендованого майна Орендодавцю у встановлений строк, а продовжив користування майном, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що з 07.08.2021 (наступний день після припинення Договору оренди) користування відповідачем державним майном відбувалося без договірних підстав, що, в свою чергу, є підставою для застосування до спірних правовідносин норми ч. 2 ст. 785 ЦК України, яка передбачає сплату неустойки, що є спеціальною мірою відповідальності недобросовісного наймача і застосовується після припинення договірних відносин з оренди майна.

92. При цьому, місцевим господарським судом слушно враховано правові висновки, викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19, де зазначено, що правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм ст. 759, 762, 763 ЦК України, ст. 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку із чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ст. 762 ЦК України ("Плата за користування майном") і охоронна норма ч. 2 ст. 785 ЦК України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Узагальнюючи наведені висновки стосовно наслідків припинення договору, в разі, якщо орендар не повертає майно після припинення строку дії договору, зокрема у вигляді подальшого неправомірного користування майном, та права орендодавця застосувати передбачений законом спосіб захисту порушеного права - стягнення з орендаря неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч. 2 ст. 785 ЦК України), Верховний Суд, встановлюючи відмінності між орендною платою (платою за користування майном) та неустойкою, передбаченою ч. 2 ст. 785 ЦК України, зазначив про таке.

Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору (до спливу строку дії договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

Неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним. Для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог ст. 614 ЦК України.

Отже, яким би способом в Договорі не регламентувалися правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення договору, ці правовідносини не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено ч. 2 ст. 785 ЦК України (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений ч. 2 ст. 785 ЦК України).

93. Таким чином, починаючи з 07.08.2021 і по день подання позову Орендар не виконав свого обов`язку щодо повернення майна, яке було предметом Договору оренди.

94. У той же час, у позовній заяві враховано, що в період із 24.02.2022 по квітень 2022 року місто Славутич Вишгородського району Київської області перебувало в оточенні (блокуванні), та на його території велися бойові дії, що підтверджується Переліком населених пунктів територіальних громад Київської області, які перебували в оточенні (блокуванні), затвердженим протоколом Оперативної наради стосовно окупованих територій Київської обласної військової адміністрації від 02.05.2022, тому відповідний період виключено з розрахунку.

95. Разом із тим, після квітня 2022 року місто Славутич не перебуває в оточенні (блокуванні), і на його території не ведуться бойові дії, усі органи влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації функціонують, що свідчить про відсутність перешкод для виконання ТОВ "Колоринг" свого обов`язку повернути орендоване майно.

96. Умовами додаткової угоди № 6 від 30.10.2017 сторонами Договору оренди погоджено розмір орендної плати без ПДВ за базовий місяць оренди - 48 130,00 грн.

97. З урахуванням викладеного, керівником Вишгородської окружної прокуратури правомірно нараховано за періоди з 07.08.2021 по 23.02.2022 та з 01.05.2022 по 20.01.2023 за позадоговірне користування державним майном неустойку в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення в сумі 1 443 900,00 грн.

98. Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь держави неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення в сумі 1 443 900,00 грн.

99. Оскільки відповідачем не повернуто орендоване державне майно після припинення орендних відносин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується також з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності державним майном шляхом зобов`язання повернути на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях області нежитлового приміщення загальною площею 1 651,1 кв.м по проспекту Ентузіастів, 7 в м. Славутич Київської області.

100. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що в судовому порядку підлягає захисту вимога, що пред`явлена в межах строків позовної давності - 3 роки. Таким чином, вимога щодо стягнення коштів за період 2018, 2019, 2020 років (до 13.03.2020) перебуває поза межами встановлених законодавством строків, а тому в цій частині суд повинен відмовити. Крім того, апелянт стверджує, що встановлена законом позовна давність щодо стягнення нарахованих сум неустойки за ч. 2 ст. 785 ЦК України спливла. При цьому, за доводами скаржника, внаслідок того, що суд першої інстанції не забезпечив явку представника відповідача, останній не мав змоги подати заяву про застосування позовної давності до вимог позивача.

101. Колегія суддів апеляційної інстанції із цього приводу вважає за необхідне зазначити таке.

102. Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

103. У суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, яка доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції, зокрема у разі, якщо відповідну сторону не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи місцевим господарським судом (такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 200/11343/14-ц, а також у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № Б-19/207-09 та постановах Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 908/713/20 (908/1472/20), від 27.05.2021 у справі № 911/4923/14, від 04.02.2021 у справі № 5023/9521/11).

104. Разом із тим, відповідач належним чином повідомлявся судом першої інстанції про розгляд даної справи, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази, зокрема, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається вручення ТОВ "Колоринг" 10.05.2023 копії ухвали Господарського суду Київської області від 01.05.2023 про відкриття провадження у справі № 911/753/23. Також, у матеріалах справи містяться докази надсилання відповідачу інших процесуальних документів за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та в апеляційній скарзі самим скаржником. Крім того, про обізнаність відповідача про розгляд даної справи в суді першої інстанції свідчить той факт, що представник відповідача адвокат Заворотнюк М.С. 15.05.2023 подав до Господарського суду Київської області клопотання про ознайомлення з матеріалами даної справи та 05.06.2023 ознайомився з матеріалами справи, про що наявна його відмітка з підписом на звороті зазначеного клопотання.

105. Таким чином, відповідач не був позбавлений можливості подання заяви про застосування позовної давності під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, однак такою можливістю не скористався.

106. Відтак, суд апеляційної інстанції, з урахуванням положень статті 267 ЦК України, приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду заяви відповідача про застосування позовної давності під час апеляційного перегляду даної справи з огляду на порушення порядку подання такої заяви, визначеного положеннями частини третьої статті 267 ГПК України.

107. Також скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке посилання на те, що прокурор мав усі підстави для представництва інтересів органу.

108. Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє наведені доводи скаржника з огляду на таке.

109. Як слушно зауважив місцевий господарський суд у своєму рішенні, в обґрунтування необхідності подання позову в порядку прокурорського реагування, прокуратура зазначила, що ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

110. Уповноважений орган, а саме Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, достовірно знаючи про наявність порушень інтересів держави, незважаючи на їх очевидний характер, самоусунувся від виконання покладених державою функцій щодо контролю за ефективним використанням об`єктів державної власності і заходи з метою захисту порушених інтересів держави в суді не вжив, обмежившись листуванням із відповідачем, а також направив лист до прокуратури з проханням звернутися з позовом до суду в інтересах держави, посилаючись на відсутність коштів для сплати судового збору.

111. Така бездіяльність уповноваженого органу спонукала прокурора виконати субсидіарну роль, щоб інтереси держави не залишались незахищеними, та вжити співмірні порушенню заходи прокурорського реагування представницького характеру, оскільки відповідач упродовж тривалого часу не сплачував орендну плату за користування державним майном, а після закінчення терміну дії Договору оренди продовжував користуватися державним майном безоплатно за відсутності для цього законних підстав.

112. У постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (п. 79 постанови).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (п. 80 постанови).

Таким чином, прокурору достатньо дотримати порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва у позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі нема, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43 постанови).

113. За таких обставин, зважаючи на те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях неналежно здійснило захист порушених інтересів держави, надмірно тривалий час не зверталося до суду з відповідним позовом, з урахуванням норми ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", вказане є виключною підставою для представництва інтересів держави в суді за викладеним фактом саме прокурором.

114. Таким чином, місцевий господарський суд правомірно задовольнив повністю позовні вимоги у даній справі.

115. Виходячи з наведеного вище, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у справі № 911/753/23, при ухваленні якого, з огляду на встановлені судом обставини, відсутні порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду зроблені на підставі повно та належно досліджених доказів із встановленням всіх необхідних обставин. Натомість доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених судом першої інстанції, а згідно з їх змістом спрямовані на перегляд справи.

116. У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

117. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

118. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, доводи скаржника про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не знайшли свого підтвердження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

119. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

120. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

121. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 911/753/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

122. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ТОВ "Колоринг" відсутні.

Судові витрати

123. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колоринг" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 911/753/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 911/753/23.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву повний текст постанови складено та підписано 13.05.2024.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська