УХВАЛА

м. Київ

25.04.2024Справа № 910/3279/24

Суддя Привалов А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Мазура В.М.

справу № 910/3279/24

за позовом Першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської

області Києва в інтересах держави в особі: 1) Північно-східного офісу

Держаудитслужби в особі Управління Північно-східного офісу

Держаудитслужби в Полтавській області, 2) Полтавської міської ради

до 1) Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету

Полтавської міської ради;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Віват Груп";

про визнання недійсним договору та стягнення 497 151,24 грн

За участю представників сторін:

від прокуратури: не з`явився;

від позивача-1: Михайленко І.Ю.;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідачів: не з`явивлися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі 1) Північно-східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області (надалі - позивач-1), 2) Полтавської міської ради (надалі - позивач-2) з позовом до 1) Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (надалі - відповідач-1), 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Віват Груп" (надалі - відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати недійсним Договір підряд №19 про закупівлю робіт "Капітальний ремонт зупинок громадського транспорту: Мотель (на Автовокзал), 4-а Поліклініка (на Центр), 4-а Поліклініка (на Автовокзал), Парк Котляревського, 27-Школа, груз двір Супрунівка (поворот на с. Яр), вул. Половка, с. Яр (Кінцева) з установленням нових та заміною існуючих павільйонів у місті Полтава" від 21.09.2020 з додатковими угодами до нього;

- стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 грошові кошти в розмірі 497 151,24 грн, а з відповідача-1 одержані ним кошти за рішенням суду в розмірі 497 151,24 грн стягнути в дохід місцевого бюджету Полтавської міської територіальної громади в особі позивача-2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення публічних закупівель в системі "ProZorro" на закупівлю послуг були допущені порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендера, у зв`язку з чим прокурор просить визнати недійсним укладений між відповідачами Договір підряду № 19 від 21.09.2020 на підставі статей 203, 215, 228 Цивільного кодексу України із застосуванням наслідків недійсності правочину, передбачених ч. 3 ст.228 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 відкрито провадження у справі № 910/3279/24, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 25.04.2024.

10.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача-1 надійшли додаткові пояснення у справі та заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2024 задоволено заяву представника Північно-східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області Михайленко Ірини Юріївни про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

22.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача-2 надійшли відзив на позовну заяву та заява про зупинення провадження у справі № 910/3279/24 до розгляду Великою палатою Верховного Суду справи № 918/1043/21, у якій має бути викладений правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 228 ЦК України, яка застосована прокурором і в даній справі.

23.04.2024 через систему «Електронний суд» від прокуратури та позивача-1 надійшли заперечення на заяву відповідача-2 про зупинення провадження у справі, а також від позивача-1 додаткові письмові пояснення по справі.

25.04.2024 через систему «Електронний суд» від прокуратури надійшла відповідь на відзив.

Представники прокуратури, позивача-2 та відповідачів правом на участь у судовому засіданні 25.04.2024 не скористалися. Клоптань про відкладення розгляду справи суду не подавали.

Присутній у судовому засіданні 25.04.2024 представник-1 позивача проти зупинення провадження у справі заперечив.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Віват Груп" про зупинення провадження у справі, Господарський суд міста Києва відзначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2023 у справі №918/1043/21 вказану справу разом із касаційною скаргою ПП "Фірма "ДАН" на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2022 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Обґрунтовуючи підстави для передачі вказаної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний господарський суд вказав на наявність виключної правової проблеми у застосуванні ч.3 ст. 228 ЦК України з урахуванням статей 203, 216 цього Кодексу та статті 208 ГК України, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

На думку колегії суддів КГС ВС, у вказаній справі існує виключна правова проблема, пов`язана із застосуванням статті 216 і ч. 3 ст. 228 ЦК України, які містять різні наслідки недійсності договору. Колегія суддів КГС ВС здійснила аналіз статей 216, 228 ЦК України та дійшла висновку про те, що ст. 203 цього Кодексу встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, що зміст правочину не може суперечити інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Водночас приписами ст. 228 ЦК України визначено цивільноправові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, а не підстави недійсності оспорюваного договору.

З буквального тлумачення частини 3 статті 228 ЦК України вбачається, що такий критерій як "умисел" в однієї зі сторін чи в обох на вчинення правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства (встановивши наявність умислу лише у відповідача суди у цій справі визнали оспорюваний договір недійсним) має значення не для підстав визнання договору недійсним, а є критерієм який застосовується для визначення наслідків недійсності правочину, який вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Крім того, КГС ВС зазначив, що існує необхідність у викладенні однозначного висновку Великою Палатою Верховного Суду щодо того, хто може звертатись з позовом про визнання правочину недійсним, якщо підставою його недійсності зазначається - порушення інтересів держави і суспільства - органи державної влади, місцевого самоврядування, інші суб`єкти владних повноважень до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, а у разі відсутності такого органу - прокурор чи таке право мають і інші суб`єкти цивільних правовідносин, якщо, зокрема обґрунтують наявність порушених прав/інтересів шляхом вчинення правочину, який порушує інтереси держави і суспільства.

Також КГС ВС вказав на необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.07.2022 у справі №923/196/20, щодо застосування односторонньої реституції замість двосторонньої (частина третя статті 216 ЦК України).

Обґрунтовуючи необхідність відступлення від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 20.07.2022 у справі №923/196/20, щодо можливості застосування односторонньої реституції замість двосторонньої у випадку визнання договору недійсним або якщо він є нікчемним, колегія суддів КГС ВС виходила з того, що у постанові Велика Палата Верховного Суду, дійшовши висновку про нікчемність відповідного договору, замість двосторонньої реституції, тобто приведення обох сторін у попередній стан, задовольнила вимогу про повернення спірних земельних ділянок до комунальної власності, обґрунтувавши своє рішення тим, що вимогу про повернення коштів, сплачених за спірним договором купівлі-продажу позивачеві, відповідач не заявив. На думку колегії суддів КГС ВС, як у справі №923/196/20, так і у цій справі, спірним є питання про застосування наслідків недійсності / нікчемності договору.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі №918/1043/21 прийнято до розгляду справу №918/1043/21.

Розгляд справи неодноразово переносився, зокрема ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2024 у справі №918/1043/21 повідомлено учасників справи, що наступне судове засідання відбудеться 19.06.2024.

Як убачається з предмету і підстав заявленого прокурором позову у справі № 910/3279/24, судом для правильного вирішення цього спору має бути встановлено не факт належного виконання договору про закупівлю, а дотримання приписів діючого на час його укладення законодавства, відповідність договору державним інтересам, підписаного внаслідок спотворення торгів, що полягало у заміні конкуренції на координацію поведінки їх учасників. Окрім того, має бути вирішено питання чи є заходом відповідальності визнання правочину недійсним та чи звільняється від його застосування суб`єкт господарювання внаслідок порушення принципу добросовісної конкуренції серед учасників закупівлі, у зв`язку з накладенням на нього штрафу за антиконкурентні узгоджені дії.

Отже, судом має бути встановлено правомірність звернення прокурора з даним позовом та застосування приписів ч. 3 ст.228 ЦК України до оспорюваного правочину.

Ураховуючи вищевикладене, з метою дотримання єдності судової практики та зважаючи на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 918/1043/21 (зокрема, щодо застосування статей 203, 215, 216, 228 ЦК України) вливає на правильне вирішенні даного спору, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі №910/3279/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №918/1043/21.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на наявність на розгляді Великої Палати Верховного Суду справи №918/1043/21, яка є подібною до справи № 910/3279/24, у суду наявні підстави для зупинення провадження у справі на підставі п. 7 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 182, 183, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 910/3279/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №918/1043/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення по вказаній справі.

2. Зобов`язати учасників процесу повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

3. Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 02.05.2024.

Суддя А.І. Привалов