ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"07" травня 2024 р. Справа № 916/299/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
до: Фізичної особи-підприємця Кучеренко Наталії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ),
про стягнення 9339,46 грн.
За участю представників сторін:
від позивача - не з`явився;
від відповідача - не з`явився.
Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю Нова пошта звернулось до Господарського суду Одеської області з позовної заявою до фізичної особи-підприємця Кучеренко Наталії Анатоліївни, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 9339,46 грн, з яких: 7782,88 грн - сума основного боргу та 1556,58 грн - сума 20 % штрафу.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2024 справу № 916/299/24 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Нова пошта (вх. № 313/24 від 25.01.2024) залишено без руху.
Ухвалою суду від 12.02.2024 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Нова пошта до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/299/24. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 12.03.2024 о 10:30 год.
Ухвалою суду від 12.03.2024 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 09.04.2024 об 11:00 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 09.04.2024 об 11:00 год.
У судовому засіданні 09.04.2024 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 07.05.2024 об 11:30 год. Судове засідання з розгляду справи № 916/299/24 по суті постановлено провести впродовж розумного строку, відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ухвалою суду від 09.04.2024 повідомлено ФОП Кучеренко Н.А., що наступне судове засідання у справі № 916/299/24 призначене на 07.05.2024 об 11:30 год. Неявка сторін у справі не перешкоджає проведенню судового засідання.
17 квітня 2024 року до суду від позивача у справі надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.
Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
06 травня 2024 року до суду від позивача у справі надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника позивача.
Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Представник позивача у судове засідання 07.05.2024 не з`явився.
Представник відповідача у судове засідання 07.05.2024 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлявся належним чином.
У судовому засіданні 07.05.2024 після повернення з нарадчої кімнати судом відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд
Матеріали справи свідчать, що 01 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Нова пошта (надалі позивач або замовник) і фізичною особою-підприємцем Кучеренко Наталією Анатоліївною (надалі відповідач або виконавець) був укладений Договір про надання послуг № 281М (надалі - Договір).
Відповідно до умов п. 2.1. Договору виконавець зобов`язується на свій ризик та за власний рахунок за завданням замовника здійснити організацію перевезення та/або перевезення вантажу автомобільним транспортом (надалі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги.
Відповідно до умов 2.2. Договору виконавець надає послуги як власними транспортними засобами, так і транспортними засобами залучених третіх осіб (далі ТЗ). Інформація про ТЗ, які виконавець використовує для перевезення вантажу, зазначається в Додатку № 1 до Договору.
Пунктом 3.5. Договору встановлено, що виконавець може надавати послуги з використанням паливних карток замовника. Виконавець, в такому випадку, є представником замовника при отриманні паливних матеріалів за паливною картою замовника перед АЗС. При цьому, право власності на паливні матеріали, отримувані виконавцем за паливною картою замовника, до виконавця не переходить.
Передача паливної картки від замовника до виконавця фіксується карткою обліку малоцінних та швидкозношуваних предметів згідно наказу Міністерства статистики України «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку малоцінних та швидкозношувальних предметів» від 22.05.1996 №145. Картка обліку малоцінних та швидкозношувальних предметів затверджується печаткою та підписом обох сторін.
Відповідно до умов п. 3.7. Договору при використанні виконавцем паливної картки, він зобов`язується разом із замовником в період з 10-го до 18-го числа кожного місяця провести звірку використаного пального за минулий місяць на основі «Зведеного дорожнього листа», який надається замовником, та підтвердити:
- кількість здійснених заправлень, марки використаного палива;
- правильність кілометражу і норми витрати пального.
Актуальність інформації, що зазначена в «Зведеному дорожньому листі» підтверджується підписом та печаткою виконавця.
Пунктом 3.8. Договору встановлено, що у випадку використання при наданні послуг паливних карток замовника, залишок пального, що було використано згідно паливної картки, в баку транспортного засобу на кінець рейсу може коливатися від 0 до 30 л. для транспортного засобу з вантажопід`ємністю до 600 кг. включно, від 0 до 50 л. для транспортного засобу з вантажопід`ємністю до 3 т. включно, від 0 до 70 л. для транспортного засобу з вантажопід`ємністю до 5 т. включно, від 0 до 150 л. - для транспортного засобу з вантажопід`ємністю до 12 т. включно. Якщо при поверненні транспортного засобу з рейсу залишок пального в бакові транспортного засобу виконавця буде відрізнятися від зазначених показників, замовник розцінюватиме даний факт як зловживання паливною карткою та матиме право застосовувати до виконавця санкції згідно п. 6.6 Договору.
Відповідно до умов п. 4.1.20. Договору виконавець зобов`язаний у випадку використання паливної картки замовника не використовувати паливну картку в особистих цілях та не передавати її третім особам без попереднього письмового погодження із замовником, повернути паливну картку в останній день строку дії Договору, у випадку втрати, викрадення, пошкодження паливної карти, негайно повідомити замовника для здійснення операції з блокування паливної картки, але в будь-якому випадку не пізніше ніж протягом 1 (одного) робочого дня, письмово повідомити про це замовника із зазначенням номеру втраченої паливної картки.
Відповідно до умов п. 4.1.22. Договору виконавець зобов`язаний здійснити відшкодування збитків, завданих Замовнику невиконанням/неналежним виконанням умов цього Договору.
Відповідно до умов п. 6.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним Договором сторони несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства України та положень цього Договору.
Пунктом 6.6. Договору встановлено, що у випадку порушення виконавцем вимог п.п. 3.8., 4.1.20.1. даного Договору він відшкодовує замовнику збитки в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника та додатково сплачує замовнику штраф в розмірі 20% від вартості неправомірно використаного палива.
Відповідно до умов п. 6.7 Договору у випадку втрати, викрадення, пошкодження паливної картки, виконавець відшкодовує замовнику збитки в розмірі вартості паливної картки та вартості палива, що буде використано сторонніми особами внаслідок втрати, викрадення або пошкодження картки.
Відповідно до умов п. 6.12. Договору сплата виконавцем штрафних санкцій та відшкодування збитків здійснюється на підставі претензії Замовника.
01 травня 2021 року між сторонами було підписано Додаток № 1 до Договору про надання послуг № 281М, в якому погоджено використання виконавцем автомобілів: марки Мagnum - державний номерний знак НОМЕР_2 , марки Renault Мagnum - державний номерний знак НОМЕР_3 , марки-Benz - державний номерний знак НОМЕР_4 , марки Scania - державний номерний знак НОМЕР_5 .
Між ФОП Кучеренко Н.А. та ТОВ Нова пошта було проведено звірку використаного пального за період 01.11.2022 - 30.11.2022 та складено зведений подорожній лист, який підписано електронним підписом ФОП Кучеренко Н.А. без заперечень та згідно якого встановлено, що об`єм перевищеного залишку пального складає - 148,96 л. марки «Дизельне паливо».
На виконання умов Договору, 12.12.2022 позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про сплату замовнику вартості понаднормово використаного пального (148,96 л. марки «Дизельне паливо») за листопад 2022 року у розмірі 7782,88 грн та штраф у розмірі 1556,58 грн, що загалом становить 9339,46 грн. Відповідач вимогу позивача залишив без відповіді і реагування.
Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачу суму збитків у розмірі 7782,88 грн та суму штрафу у розмірі 1556,58 грн, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача зазначених сум.
Таким чином виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Нова пошта підлягають задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Положеннями статей 627, 628 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
У відповідності до вимог статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Статтею 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.
За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за договором про надання послуг № 281М від 01.05.2021, проте відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором, а саме в порушення умов пункту 3.8. Договору було використано пальне для задоволення власних потреб, а не для виконання завдань з перевезень вантажу відповідно до прийнятих від позивача завдань.
У зв`язку із цим позивач на підставі пункту 6.6. Договору нарахував збитки в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника та штраф в розмірі 20% від вартості неправомірно використаного палива.
Згідно зведеного подорожнього листа за листопад 2022 по автомобілю Scania - державний номерний знак НОМЕР_5 , встановлено об`єм перевищеного залишку пального в загальній кількості 148,96 літри дизельного палива, що відповідно до вимоги від 12.12.2022 становить 7782,88 грн.
Відповідач не був позбавлений права відмовитись від підписання зведеного подорожнього листа за листопад 2022 року. Заперечення відповідача щодо цього акта в матеріалах справи відсутні.
Вказані дії відповідача свідчать про визнання ним перевищення встановленого об`єму залишку пального в загальній кількості 148,96 літри дизельного палива, що становить 7782,88 грн.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 7782,88 грн вартості пального та 1556,58 грн штрафу підлягають задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Куруючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 13 травня 2024 р.

Суддя Нікітенко С.В.