ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2024 Справа № 914/552/24

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Коссака С.М. здійснив у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та без проведення судового засідання розгляд справи

за позовом: Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Львів, м. Львів

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Лічко Любов Романівни, м. Львів

відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Львів

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк Львів, м. Львів до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Лічко Любов Романівни, м. Львів, відповідача-2 ОСОБА_1 , м. Львів про стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 - 266 133,73грн. заборгованості, з якої: 248 238,56грн. основний борг, 17 895,17грн. заборгованість по відсотках. Також у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3992,10грн.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та постановлено, що розгляд справи по суті починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі 04.04.2024 року, встановлено сторонам строки для подання відзивів на позов, відповіді на відзиви та заперечень. Зокрема, відповідачам-1, 2 встановлено строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзивів на позов.

Ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано сторонам за їхніми юридичними адресами, зазначеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та на зазначені у позовній заяві відомі електронні адреси.

Відповідно ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Поштова кореспонденція надіслана за адресою відповідача-1, яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79011, м. Львів, вул. Тютюнників, будинок 53 та за адресою відповідача-2, а саме: 79011, м. Львів, вул. Тютюнників, будинок 53. Одночасно слід зазначити, що 26.03.2024 року на адресу суду від відповідача-1 та відповідача-2 повернулися конверти із зазначенням причини на довідці Укрпошти: «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, відповідно до матеріалів справи, позивачем надіслано відповідачам-1, 2 копію позовної заяви з усіма додатками згідно описів вкладення, на вищезазначені адреси. Також, для належного врегулювання спору, позивачем надіслано лист-вимогу відповідачам -1, 2 на адреси вказані у кредитному договорі, проте, такі вимоги залишилися без реагування. Відтак, позивачем вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення відповідачів-1, 2 про подання позовної заяви, проте відповідачі- 1, 2 належним чином не відреагували, жодних процесуальних документів як позивачу так і суду відповідачами -1, 2 не подано.

Ухвали суду у даній справі були офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. До суду від відповідача жодних заяви чи клопотань процесуального характеру не надходило.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідачі- 1, 2 у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подали до суду відзиви на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням припису ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі.

Аргументи позивача.

15.04.2019 року між АТ АКБ «Львів» та Фізичною особою підприємцем Лічко Любов Романівною укладено Генеральний договір №152/В/2019, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався здійснити кредитування Позичальника з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 5 000 000,0 грн (п`ять мільйонів гривень), строком дії включно до 14.04.2029 року.

13.10.2022 року між Банком та Позичальником було укладено Додатковий договір №152/В/2019-5 про надання кредиту до Генерального договору №152/В/2019-5. Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав, перерахувавши на поточний рахунок Позичальника кошти в розмірі 380 000,00 гри., що підтверджується меморіальним ордером №440339 від 13.10.2022р. Згідно поданого позивачем розрахунку, станом на 17 січня 2024 року заборгованість по нарахованих і несплачених процентах становить 17 895,17 (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 17 копійок.

Позивач стверджує, що станом на 17 січня 2024 року заборгованість по основному боргу, відсотках за Кредитним договором №152/В/2019-5 від 13.10.2022р. становить 266 133,73 (Двісті шістдесят шість тисяч сто тридцять три) гривні 73 коп., з яких: заборгованості по основному боргу - 248 238,56 грн.; заборгованість по відсотках - 17 895,17 грн., які позивач просить стягнути з відповідач-1, 2 солідарно. Також позивач просить стягнути з відповідачів солідарно судовий збір у сумі 3 992,10грн.

Аргументи відповідачів- 1, 2.

Вимог ухвали суду не виконали, проти позову в установленому порядку не заперечили. Тому суд розглянув справу без участі представників відповідачів- 1, 2 та їх відзивів на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

15.04.2019 року між АТ АКБ «Львів» та Фізичною особою підприємцем Лічко Любов Романівною укладено Генеральний договір №152/В/2019, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався здійснити кредитування Позичальника з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 5 000 000,0 грн (п`ять мільйонів гривень), строком дії включно до 14.04.2029 року.

Відповідно до п.2.2. Генерального договору Позичальнику надаються кредити, які оформляються Додатковим договором.

13.10.2022 року між Банком та Позичальником було укладено Додатковий договір №152/В/2019-5 про надання кредиту до Генерального договору №152/В/2019-5.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язався видати Позичальнику кредит на суму 380 000, 00 (триста вісімдесят тисяч) гривень для рефінансування заборгованості за Додатковим договором №152/В/2019-4 від 07.10.2021року з процентною ставкою 25% річних з кінцевою датою повернення 12.10.2024 р.( п.п. 2.1.1 - 2.1.6.).

Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав, перерахувавши на поточний рахунок Позичальника кошти в розмірі 380 000,00 гри., що підтверджується меморіальним ордером №440339 від 13.10.2022р., який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 2.1.6 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється згідно Графіку погашення кредиту, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.4.1., п.4.2. Кредитного договору - Позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Повернення Кредиту здійснюється шляхом безготівкових перерахунків або внесенням готівки в касу Банку.

Згідно п.3.2. Кредитного договору - проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по Кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у гі.2.1.3. цього додатково Договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному в її.2.1.4. цього договору.

Згідно поданого розрахунку, станом на 17 січня 2024 року заборгованість по нарахованих і несплачених процентах становить 17 895,17 (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 17 копійок, що підтверджується доданим розрахунком заборгованості та виписками по рахунках, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно даних поданого розрахунку, Банк самостійно припинив нараховувати проценти з 14.12.2023р., що як зазначає банк, значно впливає на покращення фінансового становища Позичальника.

Згідно п.2.7. Кредитного договору - Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим Договором та/або договорами, якими забезпечується виконання зобов`язань за цим Додатковим договором, а також у випадку несвоєчасної сплати процентів та/або повернення Кредиту або його частини.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому процентів.

Зважаючи на те, що по даному кредитному зобов`язанню є наявна заборгованість і з метою вирішення даного спору у позасудовому порядку, Банком 29.11.2023 року до Позичальника надіслано лист - вимогу за вих.№7936/0-05, однак дана вимога залишились без відповідного реагування зі сторони Позичальника, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Станом на 17 січня 2024 року заборгованість по основному боргу, відсотках за Кредитним договором №152/В/2019-5 від 13.10.2022р. становить 266 133,73 (Двісті шістдесят шість тисяч сто тридцять три) гривні 73 коп., з яких: заборгованості по основному боргу - 248 238,56 грн.; заборгованість по відсотках - 17 895,17 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

15.04.2019 року з метою забезпечення виконання вимог Кредитора, що випливають х умов Генерального договору та додаткових договорів до нього, якщо такі є чи будуть укладені в майбутньому, укладеного між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 152/В/2019/8-1.

Відповідно до п.2.3. Договору поруки - Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, тощо.

Поручитель, шляхом підписання Договору поруки, зобов`язався відповідати перед Кредитором за належне, своєчасне та повне виконання позичальником усіх зобов`язань за Генеральним договором та Додатковими договорами до нього, в тому числі зобов`язань, які можуть виникнути в майбутньому, в зв`язку зі зміною умов Генерального договору, включаючи випадки збільшення кредитних зобов`язань Позичальника, пов`язані зі збільшенням ліміту кредитування, збільшення розміру відсотків за користування кредитними коштами, збільшення терміну кредитування та інше ( п. 1.2. Договору Поруки).

Згідно п 2.2. Договору поруки - Поручитель та Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язань за Генеральним договором від позичальника та Поручителя як разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з п.2.6. Договору поруки - Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому договору, не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання повідомлення від Кредитора про невиконання позичальником зобов`язання ( його частини)! необхідності виконання поручителем.

При цьому, Вимога Кредитора вважається такою, що отримана Поручителем, якщо вона надіслана рекомендованим чи цінним листом на поштову адресу Поручителя, або на електронну адресу, зазначені в цьому договорі чи надано йому особисто.

На виконання п.2.6. Договору поруки з метою вирішення спору в позасудовому порядку, Поручителю було надіслано лист-вимогу від 29.) 1.2023р. за вих.№7937/0~05, однак, вона залишилась без відповідного реагування зі сторони Поручителя.

Виходячи із п.1.1, п.1.2., 2.2. Договору поруки та ст.554 ЦК України ОСОБА_1 виступає співвідповідачем по даному зобов`язанню.

Відтак, Банк (позивач) зазначає, що станом на 17 січня 2024 року заборгованість по основному боргу, відсотках за Кредитним договором №152/В/2019-5 від 13.10.2022р. становить 266 133,73 (Двісті шістдесят шість тисяч сто тридцять три) гривні 73 коп., з яких: заборгованості по основному боргу - 248 238,56 грн.; заборгованість по відсотках - 17 895,17 грн., які позивач просить стягнути з відповідач-1, 2 солідарно.

Норми права та мотиви суду.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного Кредитного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, при цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з п.4.1., п.4.2. Кредитного договору - Позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Повернення Кредиту здійснюється шляхом безготівкових перерахунків або внесенням готівки в касу Банку.

Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав, перерахувавши на поточний рахунок Позичальника кошти в розмірі 380 000,00 гри., що підтверджується меморіальним ордером №440339 від 13.10.2022р., який знаходиться в матеріалах справи.

Згідно п.3.2. Кредитного договору - проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по Кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у гі.2.1.3. цього додатково Договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному в п.п. 2.1.4. цього договору.

Згідно поданого розрахунку, станом на 17 січня 2024 року заборгованість по нарахованих і несплачених процентах становить 17 895,17 (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 17 копійок, що підтверджується доданим розрахунком заборгованості та виписками по рахунках, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно даних поданого розрахунку, Банк самостійно припинив нараховувати проценти з 14.12.2023р., що як зазначає банк, значно впливає на покращення фінансового становища Позичальника.

Суд установив, що відповідачем прострочено виконання зобов`язання за Кредитним договором не вносячи належним чином чергових платежів та відсотків.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Водночас слід зазначити, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч.2 ст.218 ГК України).

Враховуючи вищевикладене, суд, за відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження повернення Фізичною особою-підприємцем Лічко Любов Романівною кредиту та сплати процентів в порядку та строки, встановлені Генеральним Договором та Додаткового договору до нього, вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

15.04.2019 року з метою забезпечення виконання вимог Кредитора, що випливають х умов Генерального договору та додаткових договорів до нього, якщо такі є чи будуть укладені в майбутньому, укладеного між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 152/В/2019/8-1.

Відповідно до п.2.3. Договору поруки - Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, тощо.

Поручитель, шляхом підписання Договору поруки, зобов`язався відповідати перед Кредитором за належне, своєчасне та повне виконання позичальником усіх зобов`язань за Генеральним договором та Додатковими договорами до нього, в тому числі зобов`язань, які можуть виникнути в майбутньому, в зв`язку зі зміною умов Генерального договору, включаючи випадки збільшення кредитних зобов`язань Позичальника, пов`язані зі збільшенням ліміту кредитування, збільшення розміру відсотків за користування кредитними коштами, збільшення терміну кредитування та інше ( п. 1.2. Договору Поруки).

Згідно п 2.2. Договору поруки - Поручитель та Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язань за Генеральним договором від позичальника та Поручителя як разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Виходячи із п.1.1, п.1.2., 2.2. Договору поруки та ст.554 ЦК України ОСОБА_1 виступає співвідповідачем по даному зобов`язанню.

Здійснивши перевірку проведених Банком нарахувань, суд погоджується з такими. Отже, на користь позивача підлягає солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 - 266 133,73грн. заборгованості, з якої: 248 238,56грн. основний борг, 17 895,17грн. заборгованість по відсотках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 - 266 133,73грн. заборгованості, з якої: 248 238,56грн. основний борг, 17 895,17грн. заборгованість по відсотках, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 992,10грн., що підтверджується платіжною інструкцією №923462 від 19.02.2024 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів- -1, 2 солідарно в сумі 3 992,10грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 231, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Лічко Любов Романівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Львів (79008, м. Львів, вул. Сербська, 1, ) заборгованість за Додатковим договором №152/В/2019-5 від 13.10.2022 року про надання кредиту до Генерального договору №152/В/2019 від 15.04.2019 року в розмірі 266 133,73грн., з яких: заборгованість по основному боргу 248 238,56грн. та заборгованість по відсотках 17 895,17грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лічко Любов Романівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Львів (79008, м. Львів, вул. Сербська, 1, ) 1996,05грн. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Львів (79008, м. Львів, вул. Сербська, 1, ) 1996,05грн. судового збору.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

6. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Коссак С.М.