ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5442/23

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Бондар А.Н. в порядку самопредставництва;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до фізичної особи-підприємця Секіраш Рамиса Умамгусейн кизи про розірвання договору, виселення та стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі по тексту - Департамент) звернувся до господарського суду із позовними вимогами до фізичної особи-підприємця Секіраш Рамиса Умамгусейн кизи (далі по тексту - ФОП Секіраш Р.У.) про розірвання договору оренди №189/19 від 15.04.2019, виселення відповідача із частини нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 60,6 кв. м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, 3/5, та стягнення із відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 23 383,11 грн., пені у розмірі 3 777,90 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди №189/19 від 15.04.2019 в частині сплати орендної плати за період з 01.12.2022 по 15.11.2023 та невикористання орендованого приміщення, що може спричинити загрозу пошкодження об`єкта оренди.

Ухвалою суду від 20.12.2023 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

ФОП Секіраш Р.У. жодного разу в судові засідання по даній справі не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. При цьому, суд зазначає, що відповідач був повідомлений судом про розгляд даної справи шляхом надсилання ухвал на адресу його місцезнаходження, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 . Проте, ухвали суду, якими відповідач був повідомлений про розгляд судом даного спору, були повернуті до суду у зв`язку із відсутністю адресата.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення ФОП Секіраш Р.У. про розгляд господарським судом даної справи. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 15.06.2006 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11181549 від 10.07.2006 власником нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 332 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 в особі Одеської міської ради.

15.04.2019 між Департаментом (Орендодавець) та ФОП Секіраш Р.У. (Орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення №189/19, відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування частини нежилих приміщень першого поверху, загальною площею 60,0 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, 3/5.

Згідно з п. п. 1.2, 1.3 договору оренди від 15.04.2019 передача в оренду об`єкта, зазначеного у п. 1.1. цього договору здійснюється на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України ,Про оренду державного та комунального майна", наказу директора Департаменту «Про затвердження результатів вивчення попиту на об`єкт оренди та укладання договору оренди нерухомого майна - частини нежилих приміщень першого поверху загальною площею 60,0 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , з фізичною особою-підприємцем (ФОП) Секіраш Р.У.» від 15.04.2019 №189. Договір діє з моменту його укладення та до 15.03.2022.

Відповідно до п. п. 2.2., 2.4 договору оренди від 15.04.2019 за орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 2 437,26 грн. (без урахування податку на додану вартість) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Умовами п. 3.3 договору оренди від 15.04.2019 передбачено, що Орендодавець має право виступати з ініціативою розірвання договору оренди у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов`язків, передбачених цим договором, у тому числі, несплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.1 договору оренди від 15.04.2019 вказані у п. 1.1. приміщення Орендодавцем передаються Орендарю виключно для розміщення торгівельного об`єкта з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Згідно з пп. а, г, е, м, н п. 4.2 договору оренди від 15.04.2019 протягом дії цього договору, крім своєчасного внесення орендної плати, Орендар зобов`язаний: забезпечувати збереження об`єкта оренди, своєчасно проводити за власний рахунок капітальний і поточний ремонт приміщень, запобігати їх пошкодженню і псуванню; за свій рахунок проводити протипожежні заходи, нести матеріальну відповідальність за збитки, спричинені пожежею, що виникла в об`єкті оренди з вини Орендаря; протягом місяця з дати укладання договору оренди застрахувати об`єкт оренди на термін 1 (один) рік з наступними щорічними продовженнями дії договору страхування протягом всього терміну дії договору оренди на користь Орендодавця у страховій компанії у порядку, визначеному чинним законодавством, та таким чином, щоб весь час об`єкт оренди було застраховано на повну вартість об`єкта оренди, визначеної у п. 1.1. цього договору, та щороку надавати Орендодавцю копії відповідних документів, що засвідчують належне виконання зазначеного зобов`язання; окремо сплачувати за власні кошти витрати за дольову участь у користуванні земельною ділянкою для чого у місячний термін з дати підписання договору оренди, звернутися до компетентних органів з метою врегулювання питання землекористування згідно з діючим законодавством; протягом року з моменту укладання цього договору оренди створити для осіб з обмеженими фізичними можливостями умови для безперешкодного доступу до об`єкту оренди.

Відповідно до п. 5.2 договору оренди від 15.04.2019 за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

15.04.2019 між Департаментом та ФОП Секіраш Р.У. було підписано акт приймання-передачі майна за договором оренди від 15.04.2019, відповідно до якого відповідачу було передано у користування частини нежилих приміщень першого поверху, загальною площею 60,0 кв. м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, 3/5.

19.09.2023 комісією у складі заступника начальника орендного відділу Департаменту, головного спеціаліста Департаменту, заступника начальника орендного відділу КУ «Муніципальна служба комунальної власності» ОМР в присутності фізичної особи було складено акт обстеження нежилих приміщень, що розташовані за адресою: вул. Генерала Цвєтаєва, 3/5, за результатами якого складеного акт.

Згідно акту обстеження від 19.09.2023 орендовані ФОП Секіраш Р.У. приміщення зачинені, доступу немає, страховий поліс орендарем не надано. На підтвердження обставин про невикористання приміщення Департаментом також надано матеріали фотофіксації.

04.10.2023 Департамент звернувся до ФОП Секіраш Р.У. із претензією, відповідно до якої повідомляв, що договір оренди від 15.04.2019 вважається продовженим на період воєнного стану згідно з постановою Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022. При цьому, позивач просив сплатити заборгованість за орендною платою у розмірі 18 889,06 грн. та пеню у розмірі 3 519,92 грн.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

15.04.2019 між Департаментом та ФОП Секіраш Р.У. було укладено договір оренди нежилого приміщення №189/19, на виконання якого 15.04.2019 було передано у користування відповідачу орендоване майно, що підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі майна. При цьому, за умовами договору майно передано відповідачу у користування на строк до 15.03.2022.

27.12.2019 набув чинності Закон України „Про оренду державного та комунального майна" № 157-IX від 03.10.2019 (далі по тексту - Закон України „Про оренду державного та комунального майна"), який згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень був введений в дію з 01.02.2020.

Порядок продовження договору оренди майна згідно з Законом України „Про оренду державного та комунального майна" визначений ст. 18, якою передбачено, що договір оренди продовжується за результатами проведення аукціону, а також визначено випадки продовження дії договору за відсутності аукціону.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Водночас у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні на підставі Закону

від 01.04.2022 № 2181-IX Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про оренду державного та комунального майна" були доповнені п. 6-1, відповідно до якого під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема щодо: продовження договору оренди, шляхом запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану. Постановою Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» установлено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються (п. 5 постанови).

При цьому, у п. 16 постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 визначено, що орендодавцям державного та комунального майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починаючи з 24.02.2022.

Правовий аналіз наведених нормативних приписів постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 дає підстави для висновку, що автоматичне продовження договорів оренди державного та комунального майна, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, починається з 24.02.2022, за умови, зокрема, що строк дії відповідних договорів завершується у період воєнного стану. Позиція суду із даного питання відповідає висновкам, які наведені у постанові Верховного Суду від 19.03.2024 по справі №910/3272/23.

Оскільки строк дії договору оренди нежилого приміщення №189/19 від 15.04.2019 мав закінчитись 15.03.2022, тобто в період діє воєнного стану, суд доходить висновку, що дія даного договору була продовжена на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану згідно з постановою Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно із ч. ч. 1, 3-4 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, як стверджує Департамент, відповідачем в порушення наведених норм закону та умов договору оренди №189/19 від 15.04.2019 не було сплачено орендну плату за період з 01.12.2022 по 15.11.2023 у розмірі 23 383,11 грн. При цьому, позивач зазначає, що на виконання рішення Одеської міської ради №969-VIII від 29.06.2022 ним було видано наказ про перерахунок орендної плати у розмірі 50 % від розміру орендної плати, визначеного у договорі.

З викладених обставин, господарський суд, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів належного виконання ФОП Секіраш Р.У. зобов`язань за договором оренди №189/19 від 15.04.2019 в частині сплати орендних платежів за період з 01.12.2022 по 15.11.2023, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених Департаментом позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення з ФОП Секіраш Р.У. заборгованості за орендною платою у розмірі 23 383,11 грн.

З посиланням на умови п. 5.2 договору оренди №189/19 від 15.04.2019 Департаментом було нараховано відповідачу до сплати пеню за порушення строків внесення орендних платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 3 777,90 грн., яка була розрахована позивачем на заборгованість за орендною платою за грудень 2022 року - листопад 2023 року протягом шести місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано по 30.11.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, господарський суд зазначає про його правильність, у зв`язку з чим, позовні вимоги Департаменту в частині стягнення з ФОП Секіраш Р.У. пені у розмірі 3 777,90 грн. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення заявлених Департаментом до ФОП Секіраш Р.У. позовних вимог про розірвання договору оренди №189/19 від 15.04.2019 та виселення відповідача з орендованих приміщень, господарський суд виходить із наступного.

Враховуючи набрання чинності новим Законом України „Про оренду державного та комунального майна" № 157-IX від 03.10.2019р., питання розірвання договірних орендних відносин має вирішуватися із застосуванням наведеного Закону, який є спеціальним нормативним актом у сфері регулювання правовідносин з оренди державного та комунального майна.

Згідно з ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" законодавство України про оренду державного та комунального майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим, складається з цього Закону, інших законодавчих актів. Об`єктами оренди за цим Законом може бути окреме індивідуально визначене майно.

Умови припинення договору оренди визначені ст. 24 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", відповідно до вимог якої договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди. Договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором. У разі банкрутства орендар відповідає за свої борги майном, яке належить йому на праві власності, відповідно до законодавства України. Договір оренди вважається припиненим в односторонньому порядку за умови встановлення факту надання орендарем недостовірної інформації про право бути орендарем відповідно до положень частин третьої і четвертої статті 4 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно з якими договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. (ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України).

Порушення орендарем умов договору оренди нерухомого майна щодо несплати протягом законодавчо визначеного строку (три місяці) платежів за користування орендованим нерухомим майном, є істотним, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, надходження відповідних коштів з орендної плати.

Отже, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку (постанова Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 914/252/19).

Враховуючи встановлені судом в процесі вирішення даного спору обставини, які підтверджують несвоєчасну сплату ФОП Секіраш Р.У. орендних платежів за період з грудня 2022 року до листопада 2023 року, господарський суд доходить висновку про доведеність позивачем факту істотного порушення відповідачем умов договору, що є підставою для розірвання договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Викладене вище має наслідком необхідність задоволення заявлених Департаментом до ФОП Секіраш Р.У. позовних вимог у названій частині шляхом розірвання договору оренди №189/19 від 15.04.2019.

При цьому, судом відхиляються посилання Департаменту на невикористання відповідачем приміщення протягом трьох місяців, оскільки лише один акт, складений комісією при огляді об`єкта оренди 19.09.2023, не може бути достатнім доказом невикористання відповідачем орендного приміщення.

Статтею 25 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" визначено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 ЦК України).

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи розірвання договору оренди №189/19 від 15.04.2019, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених Департаментом позовних вимог у названій частині шляхом виселення відповідача з частини нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 60,6 кв. м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 3/5, на користь позивача.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених Департаментом комунальної власності Одеської міської ради до фізичної особи-підприємця Секіраш Рамиса Умамгусейн кизи позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача заборгованості за орендною платою у розмірі 23 383,11 грн., пені у розмірі 3777,90 грн., розірвання договору оренди №189/19 від 15.04.2019 та виселення відповідача з орендованих приміщень на користь позивача.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди нежитлового приміщення №189/19 від 15.04.2019, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради /65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ідентифікаційний код 26302595/ та фізичною особою-підприємцем Секіраш Рамиса Умамгусейн кизи / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 /.

3. Виселити фізичну особу-підприємця Секіраш Рамиса Умамгусейн кизи / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 / з частини нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 60,6 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ідентифікаційний код 26302595/.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Секіраш Рамиса Умамгусейн кизи / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 / на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ідентифікаційний код 26302595/ заборгованість з орендної плати у розмірі 23 383,11 грн. /двадцять три тисячі триста вісімдесят три грн. 11 коп./, пеню у розмірі 3 777,90 грн. /три тисячі сімсот сімдесят сім грн. 90 коп./, судовий збір у розмірі 8 052,00 грн. /вісім тисяч п`ятдесят дві грн. 00 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 06 травня 2024 р.

Суддя С.П. Желєзна