13.05.2024Справа № 910/2320/24
За позовомФермерського господарства «Віоріка»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ Груп»
простягнення 228 611,86 грн.
Суддя Босий В.П.
Представники учасників справи:
Фермерське господарство «Віоріка» (надалі - ФГ «Віоріка») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ Груп» про стягнення 228 611,86 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ Груп» на користь Фермерського господарства «Віоріка» заборгованість у розмірі 203 453,92 грн., 3% річних у розмірі 6 594,37 грн., інфляційні у розмірі 18 563,57 грн. та судовий збір у розмірі 3 429,18 грн.

09.05.2024 через канцелярію суду від ФГ «Віоріка» надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 32 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

В обґрунтування заявлених судових витрат позивач посилається на наступні докази: договір про надання правової допомоги від 12.02.2024, додаток №1 до вказаного договору про надання правової допомоги від 12.02.2024, укладені з Адвокатським Бюро «Сокурова Ярослава», рахунок №3 від 06.03.2024, рахунок №5 від 01.05.2024, платіжна інструкція №87 від 11.03.2024 та акт приймання-передачі наданих послуг №5 від 01.05.2024.

Судом встановлено, що між Адвокатським Бюро «Сокурова Ярослава» (виконавець) та ФГ «Віоріка» (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги від 12.02.2024 (надалі - «Договори»), відповідно до п. 1.1 якого клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у відносинах з усіма органами державної влади та/або місцевого самоврядування, в тому числі, але не виключно, судовими органами, правоохоронними, контролюючими органами, органами державної міграційної служби, органами прокуратури України, органами Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Служби безпеки України, органами державної фіскальної служби України, Національного антикорупційного бюро України, а також будь-якими третіми особами, фізичними особами, юридичними особами незалежно від організаційно-правової форми та/або форми власності, та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного ведення клієнтом господарської діяльності та/або захисту прав і законних інтересів клієнта (послуги).

Відповідно до п. 2.1 Договору перелік послуг, їх вартість, порядок розрахунків та інші аспекти виконання договору визначаються в окремих додатках, замовленнях послуг.

Згідно із додатком №1 від 12.02.2024 до Договору сторони домовились, що клієнт відповідно до Договору замовляє, а виконавець надає клієнту послуги по стягненню у судовому порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ Груп» заборгованості за договором поставки сільськогосподарської продукції №3-08/22Р від 01.08.2022 перед клієнтом та з супроводу судового процесу і участі у судовій справі у суді першої інстанції, зокрема, але не виключно, належать:

1.1 аналіз документації клієнта щодо господарських взаємовідносин з боржником;

1.2 розрахунок суми заборгованості боржника перед клієнтом та штрафних санкцій за договором поставки сільськогосподарської продукції №3-08/22Р від 01.08.2022;

1.3 підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника та розрахунку штрафних санкцій по заборгованості боржника перед клієнтом, окремо за кожний період із врахуванням здійснених боржником оплат на користь клієнта;

1.4 збір доказів в підтвердження порушення боржником умов договору та законодавства, в підтвердження позиції клієнта, зазначеній в позовній заяві, та в підтвердження розрахунку штрафних санкцій;

1.5 подання позовної заяви та розрахунку штрафних санкцій, підписаних клієнтом, з доказами до суду відповідно до правил підсудності;

1.6 інші не передбачені цим пунктом послуги, які надаватимуться виконавцем клієнту та пов`язані із судовим розглядом справи і участю у супроводі судового процесу та будуть зазначені в акті приймання-передачі наданих послуг;

1.7 досягнення мети вищевказаних послуг з надання професійної правничої (правової) допомоги, що виражається:

1.7.1 у задоволенні позовних вимог клієнта у повному обсязі або частково згідно із рішенням суду по господарській справі, та/або

1.7.2 у визнанні позову боржником повністю або частково, зокрема, але не виключно, шляхом здійснення оплати заборгованості перед клієнтом повністю або частково (тобто виконанням позовних вимог клієнта) вже після відкриття судового провадження по господарській справі судом відповідно до правил підсудності, та/або

1.7.3 у закритті судом судового провадження по господарській справі повністю або у частині позовних вимог, зокрема, на підставі заяви (клопотання) однієї зі сторін, - у зв`язку із повною або частковою оплатою боржником заборгованості перед клієнтом (тобто виконання позовних вимог клієнта) вже після відкриття судового провадження по господарській справі судом відповідно до правил підсудності.

Відповідно до п. 3.1 та 3.2 вказаного додатку вартість послуг, передбачених пп 1.1-1.6 п. 1 додатку №1, є незмінною і становить 22 000,00 грн., незалежно від об`єму роботи виконавця, кількості підготовлених процесуальних документів, заяв по-суті справи, кількості судових засідань у справі в суді першої інстанції та незалежно від рішення суду. Вартість послуг, передбачених пп 1.7 п. 1 Додатку №1, становить 10 000,00 грн. та виплачується клієнтом у випадку настання однієї з обставин, передбачених пп 1.7 п. 1 Додатку №1. У випадку часткового задоволення позовних вимог, як то передбачено ппп 1.7.1 п 1.7 п. 1 Додатку №1. Клієнт виплачує виконавцю вартість послуг, передбачених цим пп 3.2 п. 3 Додатку №1, пропорційно до суми задоволених позовних вимог. У випадку задоволення позовних вимог в порядку, як то передбачено ппп 1.7.2, ппп 1.7.3 пп 1.7 п 1 Додатку №1, клієнт виплачує виконавцю вартість послуг, передбачених цим пп 3.2 п. 3 додатку №1, у повному обсязі.

На підставі виставленого рахунку №3 від 06.03.2024 ФГ «Віоріка» сплатило Адвокатському Бюро «Сокурова Ярослава» 22 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №87 від 11.03.2024.

01.05.2024 між ФГ «Віоріка» та Адвокатським Бюро «Сокурова Ярослава» підписано акт приймання-передачі наданих послуг №5 від 01.05.2024, відповідно до якого виконавець надав клієнту послуги з правової допомоги, пов`язаної із розглядом даної справи, на загальну суму 32 000,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019 Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Згідно з ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 року).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення віл 27.10.1993 Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Суд приходить до висновку про неспівмірність та необґрунтованість заявлених позивачем витрат на послуги адвоката із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також що розмір таких витрат є необґрунтованим.

Суд вважає, що дана справа є незначної складності, що було зазначено в ухвалі суду від 07.03.2024 та стало підставою для розгляду її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

По-друге, позовна заява була подана з недоліками, що встановлено ухвалою суду від 28.02.2024, при цьому недоліки полягали у несплаті позивачем судового збору у встановленому законом розмірі та не направленні відповідачу всіх доданих до позовної заяви документів, що вочевидь не свідчить про високий рівень надання адвокатських послуг.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, а також розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову (п. 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн., що є пропорційним предмету спору, складності даної справи та обсягом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 127, 129, 221, 243, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фермерського господарства «Віоріка» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ Груп» (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, будинок 41 літ «А», офіс 310; ідентифікаційний код 36716311) на користь Фермерського господарства «Віоріка» (03114, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Зеленці, вулиця Гагаріна, будинок 1; ідентифікаційний код 31472072) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий