ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13.05.2024 р. Справа № 914/1195/24

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління», місто Чернівці, Львівська область

до відповідача Приватного підприємства «ОККО Контракт», місто Львів

про 1) Визнання додаткової угоди №2 від 05.03.2021 недійсною;

2) Визнання додаткової угоди №3 від 26.03.2021 недійсною;

3) Визнання додаткової угоди №4 від 23.09.2021 недійсною;

4) Визнання додаткової угоди №5 від 18.10.2021 недійсною;

5) Визнання додаткової угоди №6 від 29.10.2021 недійсною;

6) Стягнення 132 991,65 грн.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» до Приватного підприємства «ОККО Контракт» про 1) Визнання додаткової угоди №2 від 05.03.2021 недійсною; 2) Визнання додаткової угоди №3 від 26.03.2021 недійсною; 3) Визнання додаткової угоди №4 від 23.09.2021 недійсною; 4) Визнання додаткової угоди №5 від 18.10.2021 недійсною; 5) Визнання додаткової угоди №6 від 29.10.2021 недійсною; 6) Стягнення коштів за недоотримані активи у сумі 132 991,65 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

1. З 18.10.2023 введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» № 3200-IX від 29.06.2023.

Вказаним законом внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими осіб, визначених частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, в обов`язковому порядку зобов`язано зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України),реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивачем не зазначено у позовній заяві вимоги визначені у пункті 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема наявність електронного кабінету позивача та відповідача або його відсутність.

Слід зазначити, що згідно з частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу (абзац 2 частина 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

2. Частиною 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 та частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики наказом від 07.04.2003 № 55 затвердив «Уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003».

З 01.09.2021 року застосовуються нові вимоги до оформлення документів - набрав чинності ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (далі ДСТУ 4163, Стандарт). Починаючи з 1 вересня 2021 року усі державні органи, органи місцевого самоврядування, установи, підприємства, організації та інші юридичні особи повинні застосовувати ДСТУ 4163-2020.

Пунктом 5.27 зазначених Вимог (ДСТУ 4163-2020) передбачено, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

З вищезазначеного вбачається, що належними та допустимими письмовими доказами у справі є, зокрема, копії документів, які виготовлені з оригіналів документів.

Так, у додатках до позовної заяви, позивачем зазначено про долучення до позовної заяви, зокрема: «… копія листа №13246-14/1672-2022; копія претензії №1787; копія договору №79ПК-2224/21 та додатки до нього; копії Додаткових угод №1-6 до договору №79ПК-2224/21; копії шести висновків за результати цінового моніторингу виданий Волинською торгово-промисловою палатою; лист ПП «ОККО Контракт» №16 від 13.10.2021 року; лист ПП «ОККО Контракт» №21 від 28.10.2021 року; документи на підтвердження повноважень...».

Однак зазначені копії не засвідчені належним чином. Зокрема деякі з них виготовлені з копій, а не з оригіналу документа, крім того на деяких з них відсутня відмітка «Згідно з оригіналом», не вказано назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, не вказано дати засвідчення копії.

Копія набуває юридичної сили лише в разі засвідчення в установленому порядку (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 08.05.2019 р. у справі №160/7887/19). Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 11.07.2018 у справі №904/8549/17).

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, вказані документи не можуть вважатися доданими до позовної заяви доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу, оскільки долучені документи не є ні оригіналами, ні належним чином засвідченими копіями.

3. Відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на низку обставини, докази на підтвердження яких не долучені до позовної заяви.

Зокрема, у позовній заяві позивач зазначає про те, що: «На виконання п.7.2.4.2. Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на III квартал 2022 року, працівниками Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» з 01.01.2019 по 31.03.2022 року, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 05.08.2022 року №06-33/6».

Проте, акт ревізії від 05.08.2022 року №06-33/6, складений працівниками Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області відповідно до проведеної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління», до матеріалів позовної заяви не долучено.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначає про те, що: «Рішенням уповноваженої особи від 14.02.2021 року №30 підписаним - Горіановим В.В., переможцем закупівлі «Нафтопродукти Бензин А92 та дизпаливо», ідентифікаційний номер - УА-2021-01-13-002123-а визначено - ПП «ОККО КОНТРАКТ».

Проте, рішення уповноваженої особи від 14.02.2021 року №30, за яким визнано переможцем ПП «ОККО Контракт, до матеріалів позовної заяви не долучив.

З метою додержання вимог пункту 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивачу належить додати до позовної заяви докази на підтвердження обставин, про які йдеться у позовній заяві.

4. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позову немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позову майнового характеру, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», з 1 січня 2024 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 3 028,00 грн.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить: визнати додаткові угоди №2 від 05.03.2021, №3 від 26.03.2021, №4 від 23.09.2021, №5 від 18.10.2021, №6 від 29.10.2021 недійсними та стягнути кошти за недоотримані активи у сумі 132 991,65 грн.

Таким чином позивачем заявлено шість вимог: п`ять вимог немайнового характеру (визнання додаткових угод недійсними) та одну вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості).

Згідно абзацу першого частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже оплачена судовим збором має бути кожна з позовних вимог.

Суд звертає увагу позивача на те, що у додатках до позовної заяви, позивачем зазначено про долучення до позовної заяви, зокрема: «…документи на підтвердження сплати судового збору».

Однак, при огляді позовних матеріалів судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору, про що Господарським судом Львівської області складено акт від 08.05.2024 №80.

Так, в акті від 08.05.2024 №80 зазначено, що під час розкриття конверта (пакета), надісланого від Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» виявлено недоліки, а саме відсутній додаток: «- документи на підтвердження сплати судового збору».

Таким чином, в порушення вказаних вимог, позивачем до позовної заяви не додано документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи наведене, позивачу слід сплатити за подання до суду даного позову судовий збір в сумі 18 168,00 грн.

Позивачу слід виправити недоліки позовної заяви, для подальшого належного та об`єктивного розгляду позовної заяви судом.

У разі відсутності вищевказаних доказів або ж неможливості їх надати в силу певних поважних причин, позивач повинен зазначити про це.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 73, 76, 80, 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали на виправлення допущених недоліків, які зазначені у вказаній ухвалі суду.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

3.1. надання інформації про наявність або відсутність електронного кабінету в позивача та відповідача;

3.2. надання належним чином засвідчених копій документів долучених до позовної заяви;

3.3. надання доказів перелічених у п.3 описової частини ухвали, а саме:

- належним чином засвідченої копії акта ревізії від 05.08.2022 року №06-33/6;

- належним чином засвідченої копії рішення уповноваженої особи від 14.02.2021 року №30.

3.4. надання доказів доплати судового збору в сумі 18 168,00 грн.

4. Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Ухвала підписана 10.05.2024

Суддя Сухович Ю.О.