УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу в частині

м. Київ

10.05.2024справа № 910/5478/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко Оксани Володимирівни, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (вул. Яремчука Назарія, буд. 11-А, м. Луцьк, 43026; ідентифікаційний код 42159289)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванті-Девелопмент» (вул. Велика Житомирська, буд. 8-А, м. Київ, 01034; ідентифікаційний код 38202034)

про видачу судового наказу за вимогами щодо стягнення 279 426,61 грн основної заборгованості за спожиту електричну енергію за договором від 01.01.2019 №623-0785000 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, 1 565,31 грн 3 % річних, 1 365,23 грн втрат від інфляції, 15 326,56 грн пені,

без виклику представників,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (далі - ТОВ «Волиньелектрозбут») звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванті-Девелопмент» (далі - ТОВ «Аванті-Девелопмент») про видачу судового наказу за вимогами щодо стягнення: 279 426,61 грн основної заборгованості за спожиту електричну енергію за договором від 01.01.2019 №623-0785000 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір); 1 565,31 грн 3 % річних, 1 365,23 грн втрат від інфляції, 15 326,56 грн пені, нарахованих за період з 13.01.2024 по 16.02.2024.

Господарським судом міста Києва 10.05.2024 було видано судовий наказ щодо стягнення основної заборгованості у сумі 279 426,61 грн, 1 565,31 грн 3 % річних та 1 365,23 грн втрат від інфляції, а щодо решти вимог (15 326,56 грн) суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статі 148 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, хоча й вимога про стягнення неустойки у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань, передбаченої статтею 549 ЦК України, має грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основними зобов`язаннями, а фактично є санкцією.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 152 ГПК України передбачено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на те, що у заяві ТОВ «Волиньелектрозбут» про видачу судового наказу міститься вимога про стягнення пені, яка за своєю правовою природою не є вимогою про стягнення заборгованості за Договором, та не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 15 326,56 грн пені.

Згідно з частиною другою статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 148, 152 - 154, 234 - 236 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (вул. Яремчука Назарія, буд. 11-А, м. Луцьк, 43026; ідентифікаційний код 42159289) у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванті-Девелопмент» (вул. Велика Житомирська, буд. 8-А, м. Київ, 01034; ідентифікаційний код 38202034) 15 326,56 грн пені.

Ухвала набрала законної сили 10.05.2024 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Володимирівна Марченко