СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Харків Справа №922/2031/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

від апелянта - Алексюк М.І.,

арбітражний керуючий Бігдан О.А.

інші учасники провадження у справі не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» (вх.№2767Х від 15.12.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.11.2023 у справі №922/2031/21 (м. Харків, суддя Аюпова Р.М., повний текст ухвали складено та підписано 04.12.2023),

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» (вх.№29887) на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого Бігдана О.А.,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Конфіденс Плюс», м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гелікон», м. Дергачі, Харківська область,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.06.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Компанія «Гелікон», зокрема, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Бігдана О.А., зобов`язано розпорядника майна виконати дії, передбачені приписами Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс), надати господарському суду звіт про свою діяльність.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2021 у попередньому засіданні суду затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Компанія «Гелікон», зобов`язано розпорядника майна організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 здійснено заміну кредитора по справі ТОВ «Динеро-Капітал», в частині грошових вимог до боржника в розмірі 5 000 000, 00 грн, на його правонаступника - ТОВ «Лантаго».

Ухвалою суду від 16.12.2021 припинено процедуру розпорядження майном боржника; введено процедуру санації; затверджено план санації ТОВ «Компанія «Гелікон»; призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Бігдана О.А.

Ухвалою суду від 10.11.2022 затверджено зміни до плану санації ТОВ «Компанія «Гелікон».

02.11.2023 до Господарського суду Харківської області надійшла скарга кредитора по справі ТОВ «Енсол Україна», на дії (бездіяльність) керуючого санацією (вх.№29887), згідно якої скаржник стверджує про наявність порушень в діях керуючого санації, які свідчать про наявність підстав для відсторонення керуючого санацією від виконання своїх обов`язків.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.11.2023 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» на дії (бездіяльність) керуючого санацією ТОВ «Компанія «Гелікон», арбітражного керуючого Бігдана О.А. (вх.№29887) відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що наведені скаржником доводи у поданій на розгляд суду скарги на дії (бездіяльність) керуючого санацією, є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та нормами чинного законодавства, а, отже, у задоволенні скарги слід відмовити.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, зазначає, що наявні порушення у своїй сукупності є доказами неналежного виконання керуючим санацією власних обов`язків та свідчать про наявність підстав для відсторонення арбітражного керуючого Бігдана О.А. від виконання повноважень керуючого санацією ТОВ «Компанія «Гелікон».

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» зазначає наступне:

- арбітражним керуючим порушено порядок продажу майна боржника, оскільки укладення Договору про відступлення права вимоги передувало проведенню комітету кредиторів 10.07.2023, тобто всупереч плану санації та без схвалення комітету кредиторів;

- Договором про відступлення права вимоги №Ус-КГ-Б-001/06-22 від 06 червня 2022 та додатковою угодою передбачено відстрочення оплати на півроку, а тому висновки суду першої інстанції про те, що договір відступлення права вимоги укладений без надання будь-яких преференцій стороні по договору є необґрунтованим; єдиною метою укладення договорів про відступлення права вимоги було швидке зарахування коштів на рахунок боржника (в обхід аукціону) та виведення цих коштів для виплати заробітної плати (тобто керуючому санацією/пов`язаним з ним особам);

- керуючим санацією допущено порушення під час організації проведення аукціону, а саме не оприлюднено копії всіх документів, що передбачено ч. 8 ст. 77 КУзПБ; відсутність запитів потенційних учасників не підтверджує правомірність дій керуючого санацією при організації аукціону;

- місцевий господарський суд неправомірно визнав копію однієї претензії без доказів надіслання та вручення доказом, який підтверджує належність дій керуючого санацією з позасудового стягнення заборгованості з ТОВ «Метал Транс»;

- обов`язок керуючого санацією по здійсненню заходів щодо стягнення на користь боржника заборгованості з осіб, які відповідно до закону або договору несуть з боржником субсидіарну чи солідарну відповідальність не виконувався також і після 06.07.202, відтак посилання на відповідну ухвалу суду є недопустимим з огляду на фактичні обставини справи; листа керівника боржника без доказів його відправлення та вручення не може бути доказом належного виконання керівником боржника приписів частини 6 статті 34 Кодексу;

- строки не дотримувались керуючим санацією ні до повномасштабного вторгнення, ні одразу після нього, ні після винесення ухвали від 06.07.2023;

- дії арбітражного керуючого Бігдана О.А. є явно недобросовісними, про що свідчить свідоме небажання здійснювати перевірку фінансового стану потенційних інвесторів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» (вх.№2767Х від 15.12.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.11.2023 у справі №922/2031/21 залишено без руху.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№220 від 05.01.2024) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 20.12.2023. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі та докази направлення апеляційної скарги учасникам провадження у справі про банкрутство. Також скаржником уточнено апеляційну скаргу, зокрема, останній просить суд задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «Енсол Україна» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.11.2023 у справі №922/2031/21; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.11.2023 у справі №922/2031/21 частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким скаргу ТОВ «Енсол Україна» на дії (бездіяльність) керуючого санацією ТОВ «Компанія «Гелікон», арбітражного керуючого Бігдана О.А. задовольнити; керуючого санацією ТОВ «Компанія «Гелікон», арбітражного керуючого Бігдана О.А. відсторонити від виконання повноважень.

Станом на дату надходження вищезазначеної заяви до суду суддя-доповідач Гетьман Р.А. згідно затвердженого графіку відпусток знаходився у відпустці по 15.01.2024 включно.

На підставі п.5.4 Рішення зборів суддів Східного апеляційного господарського суду №3 від 15.02.2019, зазначена заява передана судді-доповідачу після виходу його з відпустки 16.01.2024.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» (вх.№2767Х від 15.12.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.11.2023 у справі №922/2031/21. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2031/21.

29.01.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2031/21 (вх.№1455).

Від арбітражного керуючого Бігдана О.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2613 від 20.02.2024), в якому зазначає, що викладеними у відзиві обставинами спростовуються наведені в апеляційній скарзі ТОВ «Енсол Україна» твердження щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, у зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги має бути відмовлено.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Бігдан О.А. зазначає наступне:

- укладення Договору від 06.06.2022 не призвело до будь-яких негативних наслідків, метою такого договору є погашення заборгованості із заробітної плати (перша черга); на санаційний рахунок боржника отримано грошові кошти від ТОВ «Багіра і К»;

- докази оплати за договором відступлення відсутні оскільки грошові вимоги ТОВ «Динеро-Капітал» до боржника заявлені під час звернення із заявою із грошовими вимогами божника, складалися із грошових вимог "ТОВ «Динеро-Капітал», що виникли на підставі договору відступлення права вимоги від 04.01.2017; потенційний учасник аукціону мав можливість у випадку зацікавленості звернутись із відповідним запитом до керуючого санацією; оголошені аукціони не відбулись, а тому незрозумілим є які інтереси апелянта були порушені та вимагають захисту шляхом відсторонення керуючого санації від виконання обов`язків;

- ТОВ «Метал Транс» надсилалась претензія з метою досудового врегулювання спору; відсутні підстави стверджувати що такий лист має надсилатися із наявністю підтверджувального документу;

- твердження скаржника щодо наявності обставин для застосування солідарної відповідальності керівника боржника є безпідставними;

- недотримання керуючим санацією строків зумовлено об`єктивними причинами та само по собі не може свідчити про наявність підстав для усунення останнього від виконання обов`язків;

- обов`язок із перевірки фінансового стану інвесторів не передбачений вимогами закону; заходи, які направленні на відновлення платоспроможності боржника заслуговують на їх включення до плану санації.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 призначено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» (вх.№2767Х від 15.12.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.11.2023 у справі №922/2031/21 до розгляду на "28" березня 2024 р. о 10:30 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» - Алексюка М.І. про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/2031/21, яке відбудеться "28" березня 2024 р. о 10:30 год. у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №922/2031/21, яке відбудеться 28" березня 2024 року о 10:30 год. ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» - Алексюка М.І. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.03.2024 розгляд справи відкладено на 25 квітня 2024 року о 10:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» - Алексюка М.І. про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/2031/21, яке відбудеться "25" квітня 2024 року о 10:45 год. у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №922/2031/21, яке відбудеться "25" квітня 2024 року о 10:45 год. Ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» - Алексюка М.І. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» (вх.№2767Х від 15.12.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.11.2023 у справі №922/2031/21 ухвалено провести "30" квітня 2024 р. об 11:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №131. Судове засідання у справі №922/2031/21, яке відбудеться 30" квітня 2024 р. об 11:30 год. ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» - Алексюка М.І. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 30.04.2024 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого. Арбітражний керуючий заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Інші учасники провадження до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвал до електронних кабінетів учасників справи, а також повернутими рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд враховує положення п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ураховуючи, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх учасників провадження та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вказує про наступне.

Згідно із частиною першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано Кодексом України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, а до введення в дію цього Кодексу - Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які визначають особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними у застосуванні при розгляді цих справ.

Предметом розгляду даної справи є питання невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого, на що посилається кредитор ТОВ «Енсол Україна», як на підставу для відсторонення арбітражного керуючого.

За змістом статті 1 КУзПБ керуючий санацією - арбітражний керуючий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - керівник боржника, призначений господарським судом для здійснення процедури санації боржника.

Відповідно до ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися вимог законодавства; 2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; 3) проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; 4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого у порядку, встановленому законодавством; 5) подавати відомості (інформацію) про фінансовий стан боржників, стосовно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), та про хід провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), до закритої частини якого забезпечується доступ конкурсних і забезпечених кредиторів, інвесторів, а також поточних кредиторів (з моменту прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника), та забезпечувати оновлення такої інформації в порядку та строки, визначені державним органом з питань банкрутства. До інформації про фінансовий стан боржника та хід провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) належить інформація про: значні правочини чи правочини із заінтересованістю, укладені боржником або від його імені (найменування сторін, суть зобов`язань, вартість майна, що передається за правочином, строк виконання зобов`язань); інвентаризацію майна боржника (дати початку та закінчення інвентаризації); дебіторів боржника, розмір заборгованості яких перевищує 5 відсотків сукупних вимог конкурсних кредиторів (зазначається найменування або ім`я, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) та розмір заборгованості); обтяження майна боржника (об`єкт обтяження, вид обтяження, орган або особа, в інтересах якої накладено обтяження, підстави накладення обтяження); реєстр вимог кредиторів; строки виконання плану санації (для керуючого санацією) або плану реструктуризації (для керуючого реструктуризацією); аналіз фінансово-господарської діяльності боржника; дату, час і місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів (зазначається не пізніше ніж за три робочі дні до дня проведення таких зборів); тексти рішень зборів та комітету кредиторів (вносяться протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення); текст затвердженого судом плану санації або плану реструктуризації (вноситься протягом трьох робочих днів з дня затвердження плану судом); декларацію про майновий стан боржника - фізичної особи; 6) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим вимог законодавства; 7) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог; 9) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту інтересів; 10) надсилати до правоохоронних органів, органів, спеціально уповноважених у сфері протидії корупції, та Служби безпеки України повідомлення про факти порушення законодавства, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку; 11) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Згідно ч. 4 ст. 28 КУзПБ арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; 2) зловживання правами арбітражного керуючого; 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого; 6) наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав.

За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень (абзац четвертий частини 4 статті 28 КУзПБ).

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 31.05.2022 у справі №904/7678/15 законодавцем визначено три випадки (і відповідні їм підстави) відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень:

- за заявою самого арбітражного керуючого - абз. 1 ч. 4 ст. 28 КУзПБ;

- за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою господарського суду за наявністю підстав, визначених у самому Кодексі - абз. 2 ч. 4 ст. 28 КУзПБ;

- за клопотанням комітету кредиторів незалежно від наявності підстав - абз. 3 ч. 4 ст. 28 КУзПБ.

За правовим висновком палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, наведеним у постанові від 20.05.2021 у справі №922/3369/19 під час розгляду питання відсторонення арбітражного керуючого у справі з підстав, встановлених пунктами 1) - 6) абзацу другого частини 4 статті 28 КУзПБ, господарський суд користуючись правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом, має з`ясувати та перевірити належність виконання арбітражним керуючим визначених законом обов`язків, чи встановити інші обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень, в залежності від чого ухвалити відповідне рішення.

Рішення суду про відсторонення арбітражного керуючого з підстав, передбачених пунктами 1) - 6) абзацу другого частини 4 статті 28 КУзПБ має бути достатньо обґрунтованим, з достеменним встановленням факту невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим обов`язків, визначених Кодексом, чи встановленням інших обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень.

Так у даному випадку як на підставу відсторонення арбітражного керуючого Бігдана О.А. від виконання повноважень керуючого санацією ТОВ «Енсол Україна» зазначає наступне.

Арбітражним керуючим порушено порядок продажу майна боржника, оскільки укладення Договору про відступлення права вимоги передувало проведенню комітету кредиторів 10.07.2023, тобто всупереч плану санації та без схвалення комітету кредиторів; вказана угода має «штучний» характер. З цього приводу колегія суддів вказує про таке.

Відповідно до ч.2 статті 51 КУзПБ заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містить план санації, може бути, зокрема, продаж частини майна боржника.

Частиною 1 статті 56 КУзПБ визначено, що з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може також передбачати продаж частини іншого майна боржника, ніж визначеного статтями 54 і 55 цього Кодексу. Продажу у процедурі санації підлягає лише майно боржника, зазначене в затвердженому в установленому порядку плані санації.

Як вбачається з матеріалів справи, планом санації передбачено, що до майнових активів боржника входить дебіторська заборгованість в розмірі 6 436 408,56 грн. Вказаним планом пропонується здійснити продаж права вимоги ТОВ «Компанія Гелікон».

В подальшому, арбітражним керуючим укладено Договір про відступлення права вимоги №Ус-КГ-Б-001/06-22 від 06.06.2022. Скаржник вважає що зазначений Договір укладено всупереч плану санації та без схвалення комітету кредиторів. Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на те, що самим планом санації передбачалось відчуження права вимоги, а те, що останнє відбулось шляхом укладення договору про відступлення, а не реалізації права вимоги на аукціоні, саме по собі не свідчить про протиправність дій арбітражного керуючого.

Більше того, відповідно до протоколу комітету кредиторів від 10.07.2023 арбітражним керуючим повідомлено, що погашення дебіторської заборгованості ТОВ «Метал Транс» частково відбулось шляхом укладення договору відступлення права вимоги між ТОВ «Компанія «Гедікон» та ТОВ «Багіра і К». Зазначеними зборами кредиторів схвалено звіт керуючого санацією, заперечень щодо будь-якого питання не висловлено. А тому доводи скаржника в цій частині є безпідставними.

Твердження апелянта про те, що вказаним Договором та додатковою угодою до нього передбачено відстрочення оплати, не підтверджують неправомірність укладених угод, оскільки, згідно з випискою, боржником станом на 30.09.2023 отримано грошові кошти за Договором у розмірі 869 218,00 грн, які направлені на погашення кредиторських вимог першої черги (заробітна плата).

ТОВ «Енсол Україна» не доведено негативних наслідків для учасників провадження у справі про банкрутство внаслідок укладення та виконання вищезазначеного договору.

Наведені скаржником обставини «штучного» характеру укладеної угоди не підтверджені належними та допустимими доказами.

Скаржник стверджує, що єдиною метою укладення правочину було швидке зарахування коштів на рахунок боржника та виведення цих коштів для виплати заробітної плати, тобто керуючому санацією/пов`язаним з ним особам. Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України для ствердження про укладання договору з метою виведення коштів та про спрямування коштів пов`язаним з керуючим санацією особам. При цьому, положеннями ст. 30 КУзПБ встановлено оплатність виконання повноважень арбітражного керуючого. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого санацією встановлюється зборами кредиторів під час схвалення плану санації і не може бути меншим за чотири розміри мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Суд вказує, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, а стаття 629 ЦК України закріплює принцип обов`язковості договору. А тому в разі виникнення у кредитора вмотивованих сумнівів щодо правомірності укладених правочинів, останній мав право звернутись до господарського суду з позовом про визнання недійсними правочинів, укладення яких оспорюється заявником. І лише у разі задоволення судом таких позовних вимог можна було би вважати доведеним належними та допустимими доказами наявність вини арбітражного керуючого під час їх укладення.

Щодо доводів апелянта про порушення під час організації проведення аукціону, яке полягає у не оприлюдненні копій всіх документів, необхідних для визначення змісту права, суд вказує про наступне.

Відповідно до ч.7 статті 77 КУзПБ якщо продажу підлягає майнове право, право вимоги, в оголошенні оприлюднюються копії всіх документів, необхідних для визначення змісту права.

Згідно з наявною в матеріалах справи інформацією, грошові вимоги ТОВ «Динеро-Капітал» до ТОВ «Компанія Гелікон» заявлені під час звернення з заявою із грошовими вимогами до боржника, та складалися з грошових вимог, що виникли, зокрема, на підставі договору відступлення права вимоги №УС-ДК-КГ-001/01-17 від 04.01.2017. З огляду на що, докази оплати, на існуванні яких наполягає скаржник, за вказаним договором відсутні, що у даному випадку не є порушенням.

Крім того, умовами п.1.3. Договору передбачено, що моментом переходу права вимоги первісного кредитора за основним договором, визначеним у п.1.1. цього Договору, до нового кредитора є момент набуття чинності цим Договором.

Як вже було зазначено, затвердженим планом санації передбачено продаж права вимоги боржника, в порядку, визначеним Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що керуючим санацією, на виконання плану санації та приписів Кодексу, організовано проведення аукціону, повторного аукціону та другого повторного аукціону з продажу права вимоги боржника до ТОВ «Метал-Транс». Вказані аукціони не відбулися у зв`язку із відсутністю зареєстрованих учасників.

Відповідно до наявної інформації, для визначення змісту права, що підлягає продажу керуючим санацією до оголошення додано копію договору відступлення між ТОВ «Динеро-Капітал» та ТОВ «Компанія «Гелікон» №УС-ДК-КГ-001/01-17 від 04.01.2017 та акт звіряння розрахунків станом на 28.02.2023 між ТОВ «Компанія «Гелікон» та ТОВ «Метал-Транс».

На виконання вимог КУзПБ в оголошеннях зазначено про порядок ознайомлення з майном.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність твердження скаржника стосовно допущених керуючим санацією порушень порядку продажу майна боржника, встановленого приписами Кодексу. Правомірними є висновки суду про те, що обставини щодо необхідності оприлюднення інформації стосовно повідомлення боржника про заміну кредитора, розкриття природи заборгованості (основний борг чи нараховані відсотки) не позбавляють права потенційного учасника звернутися за роз`ясненнями до арбітражного керуючого. Вимогами чинного законодавства не визначено, що документи, на які посилається скаржник, повинні імперативно оприлюднюватися в оголошенні.

Відтак, доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Щодо твердження апелянта про неналежність дій, спрямованих на стягнення дебіторської заборгованості, колегія суддів вказує про наступне.

Арбітражним керуючим до матеріалів справи долучена претензія б/н від 20.01.2022 керуючого санацією керівнику ТОВ «Метал-Транс» про сплату заборгованості за договором.

Суд зазначає, що відсутність доказів надіслання та вручення вказаної претензії кредитору, не підтверджує неправомірність дій арбітражного керуючого, оскільки такі вимоги чинним законодавством для такого виду документів не передбачені.

Стосовно доводів апелянта про неналежність дій арбітражного керуючого, спрямованих на стягнення заборгованості з осіб, які відповідно до закону або договору несуть з боржником субсидіарну чи солідарну відповідальність, колегія суддів вказує про наступне.

Скаржник зазначає, що керуючим санацією не здійснені заходи щодо стягнення заборгованості з осіб, які відповідно до закону або договору несуть з боржником субсидіарну чи солідарну відповідальність. З цього приводу керуючим санацією надані пояснення до суду, що йому на цей час невідомі будь-які особи, які відповідно до закону або договору несуть з боржником субсидіарну чи солідарну відповідальність та наявність підстав для застосування такої відповідальності.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими оскільки арбітражним керуючим зазначено про відсутність таких осіб. При цьому, самим скаржником також не зазначено будь-якої інформації щодо наявності обставин, на які він посилається. Сама по собі можливість стягнення на користь боржника заборгованості з осіб, які відповідно до закону або договору несуть з боржником субсидіарну чи солідарну відповідальність, без встановлення таких осіб у конкретному випадку, не свідчить про бездіяльність арбітражного керуючого.

Посилання апелянта на відсутність доказів направлення та вручення листа керівника боржника щодо загрози неплатоспроможності, відхиляються судом, оскільки, аналогічно направленню вищезазначеної претензії, такі вимоги чинним законодавством для вказаного виду документів імперативно не встановлені. Більше того, матеріали справи не містять будь-яких заперечень адресатів зазначеного листа щодо отримання останнього.

Щодо посилання скаржника на систематичне порушення строків виконання дій, передбачених планом санації, колегія суддів вказує про наступне.

Відповідно до статті 50 КУзПБ під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямованих на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Суд вказує, що строки виконання конкретних дій у процедурі санації передбачено планом санації, який погоджено кредиторами та затверджено судом.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що сам по собі воєнний стан не може нівелювати встановлені строки в процедурі санації. Водночас, недосягнення певних визначених планом санації результатів у встановлені строки не в усіх випадках залежить від дій арбітражного керуючого. В цьому аспекті слушними є аргументи арбітражного керуючого, що такий захід відновлення платоспроможності боржника як реалізація права вимоги боржника на аукціоні, другому аукціоні та другому повторному аукціоні не був досягнутий за відсутності учасників таких аукціонів, що не залежить від керуючого санацією.

Крім того, на момент винесення оскаржуваної ухвали, на розгляд до суду подано зміни до плану санації, зокрема, в частині строків виконання дій, передбачених таким планом, що погоджені зборами кредиторів.

Колегія суддів зазначає, що за наведених обставин справи, здійснення керуючим санацією певних дій, передбачених планом санації, з порушенням строків, не свідчить про наявність підстав для усунення останнього від виконання обов`язків.

Апелянт стверджує, що дії арбітражного керуючого є явно недобросовісними, про що свідчить свідоме небажання здійснювати перевірку фінансового стану потенційних інвесторів. З цього приводу колегія суддів вказує про наступне.

Частино 9 статті 45 КУзПБ встановлено, що фізичні особи та/або юридичні особи, які бажають взяти участь у санації боржника (далі - інвестори), можуть подати розпоряднику майна заяву про участь у санації боржника та свої пропозиції щодо санації боржника (план санації тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, планом санації, схваленим комітетом кредиторів та затвердженим судом, передбачено участь інвестора у збільшенні статутного капіталу. Чинним законодавством не ставиться вимоги до перевірки арбітражним керуючим фізичних та/або юридичних осіб, які бажають взяти участь у санації боржника на предмет фінансового стану.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 13.05.2024 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 №3564-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

З огляду на поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.11.2023 у справі №922/2031/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.05.2024.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян