ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Справа № 903/1151/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. , суддя Грязнов В.В.

без виклику учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 (постановлену суддею Якушевою І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ

про стягнення 13 080 458,07 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 зупинене провадження у справі №903/1151/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ про стягнення 13 080 458,07 грн до розгляду апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.02.2024 та повернення матеріалів справи №903/1151/23 до Господарського суду Волинської області.

Вказана ухвала мотивована тим, що провадження у справі №903/1151/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ про стягнення 13 080 458,07 грн підлягає зупиненню до розгляду апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.02.2024 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Волинської області.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23. Витребувати із господарського суду Волинської області всі матеріали (оригінали) справи №903/1151/23. Ухвалити судове рішення, яким змінити ухвалу господарського суду від 13.12.2024 у справі №903/1151/23 про зупинення провадження у справі в частині викладення наступного речення описової частини ухвали у наступній редакції: "Частина 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України не передбачає повернення доказів у разі їх неприйняття судом, а тому копії документів, які додані до клопотання, приєднуються судом до матеріалів справи, але не приймаються судом до розгляду як докази по справі". На підставі абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України ТОВ "ДС ОІЛ" повідомляє, що його витрати на правничу (правову) становитимуть орієнтовно 5 000,00 грн. Докази витрат на правничу (правову) допомогу, зумовлені цією апеляційною скаргою, будуть надані апеляційному господарському суду протягом п`яти днів після ухвалення відповідного судового рішення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- у описовій частині оскаржуваної ухвали зазначений наступний текст: "Частина 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України не передбачає повернення доказів у разі їх неприйняття судом, а тому копії документів, які додані до клопотання, приєднуються судом до матеріалів справи, але не приймаються судом до як докази по справі";

- відповідач не погоджується з ухвалою в частині відсутності у вказаному реченні слова "розгляду";

- вказане речення в описовій частині ухвали мало бути викладене у наступній редакції: "Частина 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України не передбачає повернення доказів у разі їх неприйняття судом, а тому копії документів, які додані до клопотання, приєднуються судом до матеріалів справи, але не приймаються судом до розгляду як докази по справі";

- зазначений недолік ухвали унеможливлює правильне і однозначне розуміння ухвали Господарського суду Волинської області про зупинення провадження у справі від 13.03.2024 року по справі № 903/1151/23, а тому вказана ухвала підлягає зміні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, як така, що не відповідає змісту та суті ч. 8 ст. 80 ГПК України.

Матеріали справи №903/1151/23 надійшли до суду апеляційної інстанції 18.03.2024.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази сплати 2422,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

10.04.2024 на адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено докази сплати судового збору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2024 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23. Роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 буде здійснюватися без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано учасникам у справі подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України до 01.05.2024.

30.04.2024 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 без змін.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

10.11.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н та дати Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ про стягнення 13080458,07 грн, з них: 11468617,01 грн. заборгованості за поставлений товар згідно із договором поставки №1104/1 від 11.04.2022; 33939,85 грн збитків, завданих інфляцією; 104470,63 грн процентів річних; 1473430,58 грн пені.

Ухвалою суду першої інстанції від 27.11.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду першої інстанції від 26.02.2024 було повернуто позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору про стягнення суми витрат повіреного.

На електронну адресу Господарського суду Волинської області надійшов лист Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.03.2024 про надіслання всіх матеріалів справи №903/1151/23 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.02.2024 до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 зупинено провадження у справі №903/1151/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ про стягнення 13080458,07 грн до розгляду апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.02.2024 та повернення матеріалів справи №903/1151/23 до Господарського суду Волинської області.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазанчає наступне.

Об`єктом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Згідно з положеннями підпункту 17.10 підпункту 17 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України у разі подання, зокрема, касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду касаційної інстанції передаються усі матеріали.

За змістом підпункту 17.11 підпункту 17 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України подання касаційних скарг на ухвали суду апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду касаційної інстанції передаються всі матеріали справи.

Підпунктом 17.12 підпункту 17 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Водночас, скаржник, не погоджуючись із постановленою ухвалою від 13.03.2024, зазначає, що у описовій частині ухвали при посиланні судом на ч. 8 ст. 80 ГПК України пропущене словосполучення "до розгляду", що унеможливлює правильне і однозначне розуміння ухвали Господарського суду Волинської області про зупинення провадження у справі від 13.03.2024 у справі № 903/1151/23.

Відповідно до частини першої статті 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Положення цієї статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та арифметичні помилки.

При цьому, опискою в розумінні статті 243 Господарського процесуального кодексу України визнається помилка в судовому рішенні, допущена під час його письмового викладу, яка має вплив на зміст судового рішення та його виконання (це, зокрема, може бути помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст, суть судового рішення, незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння). Виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних помилок допускається, якщо не зачіпається суть самого судового рішення.

Подібні висновки Верховного Суду викладені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №904/10956/16, від 11.01.2022 у справі №921/730/13-г/3, від 10.02.2021 у справі №817/777/16, від 18.05.2021 у справі №908/3512/19, від 11.01.2022 у справі №921/730/13-г/3, від 30.11.2023 у справі №990/222/23.

З аналізу ст. 243 ГПК України вбачається, що описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) орфографічна, граматична, пунктуаційна помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Такі помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Як правило, описка, як мовна помилка, не спотворює текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: помилкове розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів тощо.

Отже, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Таким чином, виправлення допущених у рішенні, ухвалі, описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть рішення, ухвали.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2024 у справі №910/65/14.

Правила статті 243 ГПК України передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання.

Аналогічний висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 904/10956/16.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що місцевим господарським судом у тексті постановленої ухвали зазначено: "Частина 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України не передбачає повернення доказів у разі їх неприйняття судом, а тому копії документів, які додані до клопотання, приєднуються судом до матеріалів справи, але не приймаються судом до як докази по справі".

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що ч. 8 ст. 80 ГПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, судом першої інстанції при посиланні на ч. 8 ст. 80 ГПК України пропущене словосполучення "до розгляду".

При цьому, судом першої інстанції керувався саме ч. 8 ст. 80 ГПК України та процитував положення вказаної статті у тексті оскаржуваної ухвали, а саме:

"Відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Докази: копії податкових накладних (5 шт.), копія рішення про реєстрацію податкової накладної №27 від 20.06.2022, копія електронного листа з гарантійним листом від 08.09.2023, не приймаються судом до розгляду, оскільки позивач не обгрунтував неможливості їх подачі разом з позовною заявою, поважних причин пропуску не навів, клопотання про поновлення строку не заявляв.

Оскільки додаткова угода №2 від 10.11.2023 до договору поставки №1104/1 була укладена після надіслання позовної заяви, суд приймає до розгляду цей доказ та приєднує його до матеріалів справи.

Частина 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України не передбачає повернення доказів у разі їх неприйняття судом, а тому копії документів, які додані до клопотання, приєднуються судом до матеріалів справи, але не приймаються судом до як докази по справі".

Отже, суд першої інстанції дійшов до висновку про приєднання до матеріалів справи копій документів, які подані позивачем з відповіддю на відзив, оскільки ч. 8 ст. 80 ГПК України не передбачає повернення доказів у разі неприйняття їх судом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що помилка, яка полягає у пропущенні в оскаржуваній ухвалі словосполучення "до розгляду", не спотворює текст судового рішення та не призводить до його неправильного сприйняття.

Крім того, колегія суддів зазначає, що фактично вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до виправлення описки в ухвалі суду першої інстанції.

Водночас, скаржник не позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки. При цьому, місцевий господарський суд з власної ініціативи може виправити допущену описку.

Враховуючи, що допущена судом першої інстанції описка не спотворює текст судового рішення та не призводить до його неправильного сприйняття, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни ухвали господарського суду від 13.12.2024 у справі №903/1151/23 про зупинення провадження.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 слід залишити без змін, а апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.03.2024 у справі №903/1151/23 - без змін.

2. Справу №903/1151/23 та матеріали оскарження ухвали у справі №903/1151/23 повернути до Господарського суду Волинської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "10" травня 2024 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.