ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року м.Дніпро Справа № 904/3794/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Скороход А.О. (в залі суду)

від відповідача: Кузюр О.О. (в залі суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 (повний текст складено та підписано 13.10.2023 суддя Ніколенко М.О.) та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2023 (повний текст складено та підписано 30.10.2023 суддя Ніколенко М.О.) у справі №904/3794/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології", м. Дніпро

до Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 2 130 711,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровської міської ради про стягнення збитків у розмірі 2 130 711,64 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 у справі №904/3794/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" задоволено.

Стягнуто з Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" збитки у розмірі 2 130 711,64 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 31 690,67 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2023 у справі №904/3794/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу задоволено.

Стягнуто з Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що 27.02.2020р. між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради від імені Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради (надалі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 275/А (далі - договір).

Відповідно до пунктів 2.2. та 2.3. договору, ціна продажу 1 188 000,00 грн. складається з:

- гарантійного внеску для участі в аукціоні в сумі 26 014,68 грн., сплаченої покупцем на рахунок оператора електронного майданчику - Товарній біржі Публічні аукціони, що становить 10% стартової ціни об`єкта приватизації, який зараховується покупцю в рахунок ціни продажу Об`єкта приватизації;

- остаточного розрахунку за придбаний об`єкт приватизації в сумі 1 161 985,32 грн., які сплачуються покупцем шляхом безготівкового перерахування з рахунку покупця на рахунок Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Платіжною інструкцією № 1407 від 14.01.2020 позивачем було сплачено Товарній біржі Публічні аукціони гарантійний внесок в розмірі 26 014,68 грн.

Платіжною інструкцією № 1637 від 20.03.2020 позивачем було сплачено Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради вартість придбаного об`єкту приватизації в розмірі 1 166 939,00 грн

окрім оплати вартості об`єкта приватизації, позивачем були понесені витрати, пов`язані з його придбанням та оформленням права власності на загальну суму 51 856,60 грн., а саме:

- 944,60 грн. - реєстраційний внесок за участь в аукціоні, оплачено товарній біржі Публічні Аукціони згідно платіжної інструкції № 1406 від 14.01.2020;

- 28 512,00 грн. - винагорода оператора за проведення електронних торгів, оплачено товарній біржі Публічні Аукціони згідно платіжної інструкції № 1578 від 04.03.2020;

- 22 400,00 грн. - плата за вчинення нотаріальних дій (посвідчення договору), оплачено приватному нотаріусу Пустовому С.В. згідно платіжної інструкції № 1552 від 25.02.2020

З метою використання придбаного приміщення за призначенням, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (замовник) та ФОП Конюшенко В.І. (виконавець) було укладено договір № 10/04/2020 від 10.04.2020 про надання послуг.

На виконання договору № 10/04/2020 від 10.04.2020 про надання послуг, ФОП Конюшенко В.І. виконав ремонтні роботи в спірному приміщенні на загальну суму 248 394 грн., що підтверджується актом надання послуг від 30.06.2020.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі №904/1181/21 позов задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу № 275/А від 27.02.2020, укладений між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради від імені Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології".

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Коновальця Євгена, буд. 13, офіс 35, ідентифікаційний код 41648343) об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 01, опис об`єкта: в цокольному поверсі житлового будинку літ. А-8 нежитлове приміщення № 35 поз. 1-10, загальною площею 108,8 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Євгена Коновальця, 13, прим. 35, про що видати наказ.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок на Євгена Коновальця, 13" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 513,34 грн.

Підставою для прийняття судом вищезазначеного рішення стало те, що спірне yежитлове приміщення є частиною цокольного поверху другої секції житлового будинку, розташованого на пров. Євгена Коновальця, 13, тобто є допоміжним приміщенням, і вибуло із власності співвласників багатоквартирного будинку без відповідної правової підстави, так як у Дніпровської міської ради чи Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради були відсутні повноваження на розпорядження об`єктом спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку.

Таким чином, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі № 904/1181/21 встановлений факт неправомірності дій Дніпровської міської ради щодо продажу спірного приміщення. Це рішення суду має є преюдиційне значення під час розгляду справи № 904/3794/23.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі № 904/1181/21 у частині витребування майна, Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі, 18 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66482726.

Під час здійснення державним виконавцем виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 66482726, 20 жовтня 2021 року спірне нежитлове приміщення було передано директором ТОВ Інженерні Світлотехнічні Технології представнику ОСББ Будинок на Євгена Коновальця, 13. Про що державним виконавцем складено відповідний акт.

В рамках ВП № 66482726, за примусове виконання рішення немайнового характеру, Соборним відділом ДВС у місті Дніпрі з ТОВ Інженерні Світлотехнічні Технології стягнуто виконавчий збір у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати - 24 000,00 грн., а також витрати виконавчого провадження - 269,00 гри, всього - 24 269,00 грн. Що підтверджується платіжним дорученням № 929 від 02.11.2021.

Неправомірність дій відповідача полягали у незаконній реалізації нежитлового приміщення, що йому не належало. Як було зазначено вище, вказаний факт встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі № 904/1181/21.

Внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу було завдано збитки у загальному розмірі 2 130 711,64 грн., що складаються з:

- вартості придбаного нерухомого майна - об`єкта приватизації з урахуванням інфляційної складової - 1 188 000,00 грн.;

- інфляційної складової у розмірі 616 258,37 грн., нарахованої на оплачену вартість придбаного майна 1 188 000,00 грн. за період з квітня 2020 року по червень 2023 року;

- реєстраційного внеску за участь в аукціоні - 944,60 грн.;

- винагороди, сплаченої оператору електронного майданчика - 28 512,00 грн.;

- витрат на нотаріальне оформлення купівлі-продажу та державну реєстрацію - 22 400,00 грн.;

- стягнутих з ТОВ ІСТ коштів в рамках ВП № 66458584 (судовий збір - 1 513,34 грн., виконавчий збір та витрати виконавчого провадження - 420,33 грн.) - 1 933,67 грн.;

- виконавчого збору та витрати виконавчого провадження, стягнутих в рамках ВП №66482726 - 24 269,00 грн.;

- вартості фактично виконаних ремонтних та будівельних робіт в Нежитловому приміщенні за договором № 10/04/2020 про надання послуг від 10.04.2020 на суму 248 394,00 грн.

Зазначені витрати позивача є об`єктивним наслідком неправомірної поведінки відповідача, встановленої під час розгляду цієї справи.

З викладено вище вбачається, що у діях Дніпровської міської ради наявні всі елементи складу правопорушення.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Приймаючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розмір фактичних витрат позивача на правову допомогу адвоката підтверджений належними доказами та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, ціною позову.

За таких обставин, витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн. слід покласти на відповідача.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Також не погодившись з вказаним додатковим рішенням, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, зменшивши розмір стягнення витрат на професійну правничу допомогу, який покладено на відповідача.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт вважає, що позивач в обґрунтування розміру збитків в позові посилався не тільки на реальну вартість втраченого (вилученого) майна, а на інші витрати, які він поніс внаслідок користування спірним приміщенням, а в подальшому, суд в оскаржуваному рішенні зробив хибний висновок стосовно суми, яка підлягає відшкодуванню, внаслідок визнання угоди недійсною

Зауважує, що судом не здійснено перевірку розрахунку наданого позивачем розміру збитків. Оскільки, договір купівлі - продажу, за яким позивач придбав спірне приміщення був укладений 27.02.2020, а визнано недійсним - 29.06.2021, тобто позивач користувався спірним приміщення більше року, та міська рада не повинна відшкодовувати кошти, які були витрачені на ремонт або інші кошти, в період користування спірним приміщенням.

Стосовно витрат на нотаріальне оформлення договору купівлі - продажу спірного приміщення, витрат, пов`язаних в виконавчим провадженням, витрат, сплачених оператору електронного майданчика, витрати пов`язані з участю в аукціоні - то зауважуємо, що жодними нормами законодавства не передбачено відшкодування подібних витрат, внаслідок визнання угоди недійсною.

Вважає, що наслідком визнання недійним правочину в нашому випадку має місце реституція - повернення до стану речей, який існував до укладення недійсного договору.

Наголошує, що Дніпровською міською радою було отримано тільки кошти за продаж спірного приміщення - 1 188 000,00 (один мільйон сто вісімдесят вісім тисяч) грн.,що підтверджується умовами договору.

Сума відшкодування збитків, яка ухвалена судом в рішенні першої інстанції складається не тільки з вартості майна, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції не відповідає практиці Верховного Суду України, не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки судом було стягнуто з Дніпровської міської ради інші витрати позивача, не вважаються збитками в розумінні норм чинного законодавства та не підлягають відшкодуванню.

Щодо доводів апеляційної скарги на додаткове рішення, вважає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обгрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Звертає увагу суду, що судових засідань по справі було три (16.08.2023, 06.09.2023, 04.10.2023). всі три засідання тривали менше ніж пів години та крім позовної заяви жодних документів складено не було.

Адвокат Падалка Ю. П. був присутній на одному засідання - 16.08.2023, а адвокат Скороход А. О. була присутня на засідання двічі - 06.09.2023 та 04.10.2023.

То ж, вважає, що сума відшкодування витрат на правничу допомогу, яку ухвалив суд першої інстанції необгрунтовано' завищена.

Звертає увагу, що позивачем не були подані до суду документи, які б підтверджували не просто факт надання послуг та їх перелік, а й інші докази того, що адвокатами дійсно було витрачено стільки ресурсів або ж більше, шо передбачено умовами договору, наприклад, погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій), витрачений час на певний вид робіт.

Відповідачем, згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, не було доведено в повному обсязі об`єм наданих йому вказаних послуг у суді першої інстанції.

Оскільки була відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом Падалкою Ю. П. та адвокатом Скороход А. О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару Дніпровська міська рада вважає за необхідне зменшити заявлені до відшкодування судові витрати на професійну правничу допомогу.

Вважає, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом не відповідає принципам сиівмірності та розумності судових витрат, критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а тому сума судових витрат на правову допомогу є завищеною та необгрунтованою.

Крім цього, звертає увагу суду, що Відповідач є установою, яка утримується за рахунок коштів міського бюджету.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивачем по справі подано відзив на апеляційну скаргу, вважає, що судове рішення від 04.10.2023 року по справі № 904/3794/23 є обґрунтованим, законним та справедливим, винесене з додержанням норм матеріального та процесуального права, ухвалене на підставі повного і всебічного дослідження матеріалів справи та відповідає вимогам встановленим ст. 236 Господарського процесуального кодексу України щодо судових рішень.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2023 року відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/2800/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/2800/23.

01.11.2023 року матеріали справи №904/2800/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалами суду від 28.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023у справі №904/2800/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 13.02.2023 о 11:00 годин.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 23.04.2024 на 10:30 год.

23.04.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради від імені Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради (надалі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 275/А 27.02.2020 (далі - договір).

Договір купівлі-продажу № 275/А від 27 лютого 2020 року був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пустовим С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 137.

Відповідно до п. 1.1. договору, продавець зобов`язується передати у власність покупцю, який став переможцем електронного аукціону без умов № UА-Р5-2019-12-22-000002-1 від 17.01.2020, об`єкт приватизації нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, провулок Євгена Коновальця (колишня назва - Урицького), буд. 13 приміщення 35 (об`єкт приватизації), яке належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради на праві комунальної власності, на підставі протоколу загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Галлій" № 3 від 28.01.2014, рішення Дніпропетровської міської ради від 29.01.2014 № 15/47 "Про об`єкти права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська", що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.04.2014 за номером запису про право власності 5904835, реєстраційний номер об`єкта 01, та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 20218343, сформованою 27.02.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В.

Опис об`єкта приватизації: в цокольному поверсі житлового будинку літ. А-8 нежитлове приміщення № 35 поз. 1-10, загальною площею 108,8 кв.м.

Покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, сплатити за нього ціну продажу і виконати умови, що визначені в цьому договорі та здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкт приватизації відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п. 1.3 договору, ціна продажу об`єкту приватизації з урахуванням ПДВ становить 1 188 000,00 грн.

Пунктом 2.1. договору визначено, що покупець зобов`язаний сплатити 1 188 000,00 грн. у повному обсязі за придбаний об`єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього Договору купівлі-продажу.

Відповідно до пунктів 2.2. та 2.3. договору, ціна продажу 1 188 000,00 грн. складається з:

- гарантійного внеску для участі в аукціоні в сумі 26 014,68 грн., сплаченої покупцем на рахунок оператора електронного майданчику - Товарній біржі Публічні аукціони, що становить 10% стартової ціни об`єкта приватизації, який зараховується покупцю в рахунок ціни продажу Об`єкта приватизації;

- остаточного розрахунку за придбаний об`єкт приватизації в сумі 1 161 985,32 грн., які сплачуються покупцем шляхом безготівкового перерахування з рахунку покупця на рахунок Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Відповідно до пункту 4.2 договору, сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору згідно з діючим законодавством України.

Згідно з пунктом 8.1 договору, продавець гарантує, що об`єкт приватизації не входить до переліку об`єктів, які не підлягають приватизації, не є проданим, переданим, заставленим, не перебуває під арештом, судових справ щодо нього немає.

Платіжною інструкцією № 1407 від 14.01.2020 позивачем було сплачено Товарній біржі Публічні аукціони гарантійний внесок в розмірі 26 014,68 грн.

Платіжною інструкцією № 1637 від 20.03.2020 позивачем було сплачено Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради вартість придбаного об`єкту приватизації в розмірі 1 166 939,00 грн.

Першого квітня дві тисячі двадцятого року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пустовим С.В., на підставі договору купівлі-продажу № 275/А від 27.02.2020, було проведено Державну реєстрацію права власності (підстава внесення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51853578 від 01.04.2020).

Відповідно до розділу 13 Договору, усі витрати, пов`язані з укладанням цього Договору, його нотаріальним посвідченням, державною реєстрацією права власності та виконанням, бере на себе покупець.

За таких обставин, окрім оплати вартості об`єкта приватизації, позивачем були понесені витрати, пов`язані з його придбанням та оформленням права власності на загальну суму 51 856,60 грн., а саме:

- 944,60 грн. - реєстраційний внесок за участь в аукціоні, оплачено товарній біржі Публічні Аукціони згідно платіжної інструкції № 1406 від 14.01.2020;

- 28 512,00 грн. - винагорода оператора за проведення електронних торгів, оплачено товарній біржі Публічні Аукціони згідно платіжної інструкції № 1578 від 04.03.2020;

- 22 400,00 грн. - плата за вчинення нотаріальних дій (посвідчення договору), оплачено приватному нотаріусу Пустовому С.В. згідно платіжної інструкції № 1552 від 25.02.2020.

З метою використання придбаного приміщення за призначенням, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (замовник) та ФОП Конюшенко В.І. (виконавець) було укладено договір № 10/04/2020 від 10.04.2020 про надання послуг.

Згідно з п. 1.1 цього договору, виконавець зобов`язався виконати будівельні, ремонтні та оздоблювальні роботи в нежитловому приміщенні за адресою: м. Дніпро, пров. Коновальця Євгена, буд. 13, прим. 35, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи.

На виконання договору № 10/04/2020 від 10.04.2020 про надання послуг, ФОП Конюшенко В.І. виконав ремонтні роботи в спірному приміщенні на загальну суму 248 394 грн., що підтверджується актом надання послуг від 30.06.2020.

Однак, в подальшому, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок на Євгена Коновальця, 13" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології", відповідача-2: Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, відповідача-3: Дніпровської міської ради про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу № 275/А від 27.02.2020, укладеного між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради від імені Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології";

- витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 01, опис об`єкта: в цокольному поверсі житлового будинку літ. А-8 нежитлове приміщення № 35 поз. 1-10, загальною площею 108,8 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Євгена Коновальця, 13, прим. 35.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі №904/1181/21 позов задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу № 275/А від 27.02.2020, укладений між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради від імені Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології".

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Коновальця Євгена, буд. 13, офіс 35, ідентифікаційний код 41648343) об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 01, опис об`єкта: в цокольному поверсі житлового будинку літ. А-8 нежитлове приміщення № 35 поз. 1-10, загальною площею 108,8 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Євгена Коновальця, 13, прим. 35, про що видати наказ.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок на Євгена Коновальця, 13" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 513,34 грн.

Підставою для прийняття судом вищезазначеного рішення стало те, що спірне Нежитлове приміщення є частиною цокольного поверху другої секції житлового будинку, розташованого на пров. Євгена Коновальця, 13, тобто є допоміжним приміщенням, і вибуло із власності співвласників багатоквартирного будинку без відповідної правової підстави, так як у Дніпровської міської ради чи Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради були відсутні повноваження на розпорядження об`єктом спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі № 904/1181/21 встановлений факт неправомірності дій Дніпровської міської ради щодо продажу спірного приміщення. Це рішення суду має є преюдиційне значення під час розгляду справи № 904/3794/23.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі № 904/1181/21 у частині витребування майна, Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі, 18 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66482726.

Під час здійснення державним виконавцем виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 66482726, 20 жовтня 2021 року спірне нежитлове приміщення було передано директором ТОВ Інженерні Світлотехнічні Технології представнику ОСББ Будинок на Євгена Коновальця, 13. Про що державним виконавцем складено відповідний акт.

В рамках ВП № 66482726, за примусове виконання рішення немайнового характеру, Соборним відділом ДВС у місті Дніпрі з ТОВ Інженерні Світлотехнічні Технології стягнуто виконавчий збір у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати - 24 000,00 грн., а також витрати виконавчого провадження - 269,00 гри, всього - 24 269,00 грн. Що підтверджується платіжним дорученням № 929 від 02.11.2021.

Крім того, на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі № 904/1181/21 у частині стягнення з ТОВ Інженерні Світлотехнічні Технології судових витрат, 13 серпня 2021 року Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі відкрито виконавче провадження № 66458584. В рамках ВП № 66458584 з ТОВ Інженерні Світлотехнічні Технології стягнуто 1 933,67 грн. (судовий збір, виконавчий збір, витрати виконавчого провадження). Що підтверджується платіжним дорученням № 626 від 25.08.2021.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що невідворотно спричинила шкоду;

- вину заподіювача шкоди.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди, на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Так, неправомірність дій відповідача полягали у незаконній реалізації нежитлового приміщення, що йому не належало. Як було зазначено вище, вказаний факт встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі № 904/1181/21.

Внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу було завдано збитки у загальному розмірі 2 130 711,64 грн., що складаються з:

- вартості придбаного нерухомого майна - об`єкта приватизації з урахуванням інфляційної складової - 1 188 000,00 грн.;

- інфляційної складової у розмірі 616 258,37 грн., нарахованої на оплачену вартість придбаного майна 1 188 000,00 грн. за період з квітня 2020 року по червень 2023 року;

- реєстраційного внеску за участь в аукціоні - 944,60 грн.;

- винагороди, сплаченої оператору електронного майданчика - 28 512,00 грн.;

- витрат на нотаріальне оформлення купівлі-продажу та державну реєстрацію - 22 400,00 грн.;

- стягнутих з ТОВ ІСТ коштів в рамках ВП № 66458584 (судовий збір - 1 513,34 грн., виконавчий збір та витрати виконавчого провадження - 420,33 грн.) - 1 933,67 грн.;

- виконавчого збору та витрати виконавчого провадження, стягнутих в рамках ВП №66482726 - 24 269,00 грн.;

- вартості фактично виконаних ремонтних та будівельних робіт в Нежитловому приміщенні за договором № 10/04/2020 про надання послуг від 10.04.2020 на суму 248 394,00 грн.

Зазначені витрати позивача є об`єктивним наслідком неправомірної поведінки відповідача, встановленої під час розгляду цієї справи.

З викладено вище вбачається, що у діях Дніпровської міської ради наявні всі елементи складу правопорушення.

Додаткове рішення:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровської міської ради про стягнення збитків у розмірі 2 130 711,64 грн.

Рішенням суду від 04.10.2023 позов задоволено у повному обсязі.

На адресу суду, 06.10.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №904/3794/23 та покладення на відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Ухвалою суду від 11.10.2023 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/3794/23 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.10.2023.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч.1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката у загальному розмірі 30 000 грн.

На підтвердження надання адвокатом Падалкою Ю.П. адвокатських послуг Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" при розгляді справи №904/3794/23 заявником надано: договір про надання юридичних послуг № 12/06 від 12.06.2023; додаток до договору від 12.06.2023 (завдання № 1), акт надання послуг №1/120623 від 06.10.2023, рахунок на оплату № 1/120623 від 06.10.2023, ордер серії АЕ №1212210 від 11.07.2023.

На підтвердження надання адвокатом Скороход А.О. адвокатських послуг Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" при розгляді справи №904/3794/23 заявником надано: договір про надання юридичних послуг № 05/09/23 від 05.09.2023; додаток до договору від 05.09.2023 (завдання № 1), акт надання послуг №1/050923 від 06.10.2023, рахунок на оплату № 1/050923 від 06.10.2023, ордер серії АЕ №1224324 від 05.09.2023.

Відповідно до п.п. 1.1. додатків до договорів про надання юридичних послуг від 12.06.2023 та від 05.09.2023 (завдання № 1), склад і обсяг юридичних послуг, що надаються замовнику за вказаними договорами, становить: судове врегулювання спору між клієнтом та Дніпровською міською радою щодо стягнення суми збитків, які понесені клієнтом у зв`язку з евікцією предмета договору за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу № 275/А від 27 лютого 2020 року.

Згідно з п.п. 2.2 додатків до договорів про надання юридичних послуг від 12.06.2023 та від 05.09.2023 (завдання № 1), вартість послуг, визначених в п. 1.1. цього завдання, включає:

- правовий аналіз документів та підготовка позовної заяви з додатками (з поданням її до суду);

- правовий аналіз документів (заяв, пояснень, заперечень тощо), отриманих від учасників справи;

- супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь-яких необхідних процесуальних документів, передбачених нормами ГПК України, без обмежень їх кількості;

- участь у судових засіданнях (в приміщенні суду або в режимі відеоконференції), без обмеження їх кількості;

- отримання судових рішень за результатами розгляду як процесуальних питань, так і розгляду справи по суті.

Підпунктом 2.1 додатку до договору від 12.06.2023 (завдання № 1) встановлено, що загальна вартість послуг, вказаних в п. 1.1 завдання № 1, є фіксованою та складає 25 000 грн.

Підпунктом 2.1 додатку до договору від 05.09.2023 (завдання № 1) встановлено, що загальна вартість послуг, вказаних в п. 1.1 завдання № 1, є фіксованою та складає 5 000 грн.

Розмір фактичних витрат позивача на правову допомогу адвоката підтверджений належними доказами та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, ціною позову.

За таких обставин, витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн. слід покласти на відповідача.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України не перевіряється правильність неоспорюваних сторонами встановлених судом фактичних обставин справи щодо того, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі №904/1181/21, яке набрало законної сили, задоволено в в повному обсязі позовні вимоги та визнано недійсним договір купівлі-продажу № 275/А від 27.02.2020, укладений між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради від імені Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології". Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Коновальця Євгена, буд. 13, офіс 35, ідентифікаційний код 41648343) об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 01, опис об`єкта: в цокольному поверсі житлового будинку літ. А-8 нежитлове приміщення № 35 поз. 1-10, загальною площею 108,8 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Євгена Коновальця, 13 Підставою для прийняття судом вищезазначеного рішення стало те, що спірне нежитлове приміщення є частиною цокольного поверху другої секції житлового будинку, розташованого на пров. Євгена Коновальця, 13, тобто є допоміжним приміщенням, і вибуло із власності співвласників багатоквартирного будинку без відповідної правової підстави, так як у Дніпровської міської ради чи Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради були відсутні повноваження на розпорядження об`єктом спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку

Апелянтом не оспорюються фактичні обставини справи в частині того, що визначені умовами пункту 2.1. договору купівлі-продажу № 275/А від 27.02.2020р 1 188 000,00 грн. за придбаний об`єкт приватизації позивач мав сплатити протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього Договору купівлі-продажу; тих обставин, що за платіжними інструкціями позивачем було сплачено:

- платіжною інструкцією № 1407 від 14.01.2020 Товарній біржі Публічні аукціони гарантійний внесок в розмірі 26 014,68 грн;

- платіжною інструкцією № 1637 від 20.03.2020 Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради вартість придбаного об`єкту приватизації в розмірі 1 166 939,00 грн.

Витрати, пов`язані з придбанням та оформленням права власності спірного нежитлового приміщення на загальну суму 51 856,60 грн., а саме:

- 944,60 грн. - реєстраційний внесок за участь в аукціоні, оплачено товарній біржі Публічні Аукціони згідно платіжної інструкції № 1406 від 14.01.2020;

- 28 512,00 грн. - винагорода оператора за проведення електронних торгів, оплачено товарній біржі Публічні Аукціони згідно платіжної інструкції № 1578 від 04.03.2020;

- 22 400,00 грн. - плата за вчинення нотаріальних дій (посвідчення договору), оплачено приватному нотаріусу Пустовому С.В. згідно платіжної інструкції № 1552 від 25.02.2020.

Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відзив на позовну заяву не містить заперечень відповідача щодо обставин укладання 10.04.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (замовник) та ФОП Конюшенко В.І. (виконавець) договору № 10/04/2020 від 10.04.2020 про надання послуг, згідно п. 1.1 якого, виконавець зобов`язався виконати будівельні, ремонтні та оздоблювальні роботи в нежитловому приміщенні за адресою: м. Дніпро, пров. Коновальця Євгена, буд. 13, прим. 35, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи та того, що ФОП Конюшенко В.І. виконав ремонтні роботи в спірному приміщенні на загальну суму 248 394 грн., що підтверджується актом надання послуг від 30.06.2020 вдіповідні обставини визнаються колегією суддів такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що невідворотно спричинила шкоду;

- вину заподіювача шкоди.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди, на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Неправомірність дій відповідача, за твердженням позивача, полягали у незаконній реалізації нежитлового приміщення, що йому не належало. Як було зазначено вище, вказаний факт встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі № 904/1181/21З.

Оскільки апелянтом не оспорюється правильність висновків суду першої інстанцїі в частині того, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 у справі №904/1181/21 встановлений факт неправомірності дій Дніпровської міської ради щодо продажу спірного приміщення, який має преюдиційне значення під час розгляду справи № 904/3794/23, витрати позивача щодо:

- вартості придбаного нерухомого майна - об`єкта приватизації з урахуванням інфляційної складової - 1 188 000,00 грн.;

- реєстраційного внеску за участь в аукціоні - 944,60 грн.;

- винагороди, сплаченої оператору електронного майданчика - 28 512,00 грн.;

- витрат на нотаріальне оформлення купівлі-продажу та державну реєстрацію - 22 400,00 грн.

- оплатити ремонтрих робіт, виконаних ФОП Конюшенко В.І. в спірному приміщенні на загальну суму 248 394 грн

на загальну суму 1 488 250.60 грн визнаються такими, що знаходяться в безпосередньому зв`язку з діями діями відповідача, неправомірність яких встановлена рішенням у справі № 904/1181/21.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання не є таким, що виникло з рішення суду. Це зобов`язання з відшкодування шкоди, в якому рішенням суду визначено конкретний розмір завданої шкоди та констатовано про наявність зобов`язання між сторонами.

Оскільки відшкодування шкоди можливе і в грошовій формі, то у даному випадку між сторонами виникло грошове зобов`язання, так як одна сторона зобов`язана сплатити певну, визначену грошову суму стягувачу

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

З претензією про досудове врегулювання спору позивач листом № 2312/1 від 23.12.2022р. звернувся на ім`я Дніпровського міського голови Філатова Б.А. (а.с. 30-32). Даний лист згідно опису вкладення було спрямовано на адресу відповідача рекондованим поштовим відправленням 4866 (а.с. 33), яке, в свою чергу отримано адресатом 14.01.2023р.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі зі спливом яого пов`язана дія чи подія, яка має юридичну силу.

Відповідно до частини 1 статті 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день стоку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначається відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням дати отримання листа вих. № 2312/1 від 23.12.2022р., відповідач мав сплатити 1 488250.60 грн 23.01.2023р..

Відповідно, розрахунок задоволенню підлягає інфляційні втрати на заборгованість 1 488250.60 грн. за період прострочення з 23.01.2023р. по 01.07.2023р. із розрахунку 1488250.60 * 1.03750412 (сукупний індекс інфляції) -1488250.60 = 68 168.05 грн.

Оскільки заявлені до стягнення витрати : 1 513,34 грн. - виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 420,33 грн, стягнутих з ТОВ ІСТ коштів в рамках ВП № 66458584 та 24 269,00 грн - виконавчого збору та витрати виконавчого провадження, стягнутих в рамках ВП №66482726, понесені позивачем на виконання судових рішень, які набрали законної сили, колегія суддів доходить висновку, що ці витрати не входять до складу збитків, в розумінні частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, а в задоволені відповідна частина позовних вимог та нараховані позивачем інфляційні втрати н вказану суму не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З урахуванням вищевикладененного, апеляційна скарга Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 у справі № 904/3794/23 підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2023 у справі № 904/5086/22 зміни в частині визначення суми збитків до 1 488 250,60 грн.та інфляційних втрат до 68168,05 грн.

Щодо апеляційної скарги на додактове рішення, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до тексту позовної заяви : " … попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести складається з:

- суми сплаченого судового збору у розмірі 31 960,67.

- Витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Документи, що підтверджують витрати на правничу допомогу Позивачем буде надано додатково …" .

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів констатує, що позивачем дотримано вимоги частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України в частині надання разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

06.10.2024 господарським судом Дніпропетровської області зареєстровано заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи №904/3794/23.

До заяви, згідно додактів, додано: « … 1. Копія договору №12/06 про надання правових (юридичних) послуг від 12 червня 2023 року, на 3 арк.

2. Копія Додатку до Договору №12/06 про надання правових (юридичних) послуг від 12 червня 2023 року (Завдання №1 на надання правових (юридичних) послуг, на 1 арк.

3. Копія акта здачі-приймання робіт (надання послуг) - Акт № 1/120623 від 06.10.2023 р., на 1 арк.

4. Рахунок на оплату №1/120623 від 06.10.2023 р., на 1 арк.

5. Копія ордеру (серіяАЕ № 1212210) від11.07.2023р,. на 1 арк.

6. Копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3072 від 18.05.2016 р., видане Радою адвокатів Дніпропетровської області, на 1 арк.

7. Копія договору № 05/09/23 про надання правових (юридичних) послуг від 05 вересня 2023 року, на 3 арк.

8. Копія Додатку до Договору №05/09/23 про надання правових (юридичних) послуг від 05 вересня 2023 року, (Завдання №1 на надання правових (юридичних) послуг, на 1 арк.

9. Копія акта здачі-приймання робіт (надання послуг) - Акт № 1/050923 від 06.10.2023 р., на 1 арк.

10. Рахунок на оплату №1/050923 від 06.10.2023 р., на 1 арк.

11. Копія ордеру (серія АЕ №1224324) від 05.09.2023 р., на 1 арк.

12. Копія свідоцтва про право ва зайняття адвокатською діяльністю № 5554 від 10.02.2023 р., видане Радою адвокатів Дніпропетровської області, на 1 арк

13. Доказ направлення заяви учаснику справи (Відповідачу), на 1 арк. …».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що позивачем дотримано вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо строків подання доказів несення ним витрат на професійну правничу допомогу.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» та фізичною особою підприємцем Падалка Ю.П. (адвокат) укладено договір про надання правових (юридичних) послуг № 12/06 від 12.06.2023.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» та фізичною особою підприємцем Скороход А.О. (адвокат) укладено договір про надання правових (юридичних) послуг № 05/09/23 від 05.09.2023.

Згідно пп. 1.1 договору від 12.06.2023 12/06 виконавець приймає на себе зобов`язання надати правові (юридичні) послуги Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані правові (юридичні) послуг Виконавцем на умовах та в строки, що передбачено умовами цього Договору.

Згідно п.п. 1.2 договору від 12.06.2023 12/06, вид, строки надання, ціна і загальна вартість послуг узгоджується Сторонами в спільно підписаних завданнях до цих Договорів, які є невід`ємними частинами.

Завданням № 1 на надання правових (юридичних) послуг до Договору № 12/06 від 12.06.2023 фіксується вартість послуг - 25 000 грн., та з чого вона складається, а саме:

- правовий аналіз документів та підготовка позовної заяви з додатками (подання її до суду);

- правовий аналіз документів (заяв, пояснень, заперечень тощо), отриманих від учасників справи;

- супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь-яких необхідних документів, передбачених нормами ГПК України, без обмежень їх кількості;

- участь у судових засіданнях (в приміщенні суду або в режимі відеоконференції). без обмеження їх кількості;

- отримання судових рішень за результатами розгляду як процедурних питань, так і розгляду справи по суті.

Згідно пп. 1.1 договору від 05.09.2023 № 05/09/23 виконавець приймає на себе зобов`язання надати правові (юридичні) послуги Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані правові (юридичні) послуг- Виконавцем на умовах та в строки, що передбачено умовами цього Договору.

Згідно п.п. 1.2 договору від 05.09.2023 № 05/09/23. вид, строки надання, ціна і загальна вартість послуг узгоджується Сторонами в спільно підписаних завданнях до цих Договорів, які є невід`ємними частинами.

Завданням № 1 на надання правових (юридичних) послуг до Договору № 05/09/23 від 05.09.2023 фіксується вартість послуг - 5 000 гри., та з чого вона складається, а саме:

- правовий аналіз документів (заяв, пояснень, заперечень тощо), отриманих від учасників справи;

- супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь-яких необхідних документів, передбачених нормами ГПК України, без обмежень їх кількості;

- участь у судових засіданнях (в приміщенні суду або в режимі відеоконференції), без обмеження їх кількості;

- отримання судових рішень за результатами розгляду як процедурних питань, так і розгляду справи по суті.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2-4 ст. 126 ГПК передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З урахуванням доданого Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1/120623 від 06.10.2023 розподілу підлягає 25 000,00 грн, понесених заявником витрат з професійної правничої допомоги ,а з урахуванням доданого Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1/050923 від 06.10.2023 розподілу підлягає 5 000,00 грн, понесених заявником витрат з професійної правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач свої заперечення проти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу навів у запереченнях (на відповідь на відзив) вх.№ 55009/23 від 30.10.2023р.

Колегія суддів констатує, що зміст клопотання вх.№ 55009/23 від 30.10.2023 : «… В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/3794/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» до Дніпровської міської ради про стягнення збитків.

Дніпровська міська рада ознайомилась з клопотанням представника ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології» про ухвалення додаткового рішення у справі №904/3794/23 та вважає його безпідставним та необгрунтованим з огляду на наступне.

Господарсько процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) визначено наступне.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі вплм вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з і людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правових (юридичних) послуг від 12.06.2023 № 12/06, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» та адвокатом Падалка Юрієм Павловичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3072 від 18.05.2016), та договір про надання правових (юридичних) послуг від 05.09.20233 №05/09/23 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» та адвокатом Скороход Аліною Олексіївною (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5554 від 10.02.2023).

Згідно пп. 1.1 вказаних договорів адвокат приймає на себе зобов`язання надати правові (юридичні) послуги Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані правові (юридичні) послуг Виконавцем на умовах та в строки, що передбачено умовами цього Договору.

Згідно п.п. 1.2 вказаних договорів вид, строки, надання, ціна і загальна вартість послуг узгоджується Сторонами в спільно підписаних завданнях до цих Договорів, які є невід`ємними частинами даних Договорів.

Завданням № 1 на надання правових (юридичних) послуг до Договору № 12/06 від 12.06.2023 фіксується вартість послуг - 25 000 грн., та з чого вона складається, а саме:

правовий аналіз документів та підготовка позовної заяви з додатками (подання її до суду);

правовий аналіз документів (заяв, пояснень, заперечень тощо), отриманих від учасників справи;

супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь-яких необхідних документів, передбачених нормами ГПК України, без обмежень їх кількості;

участь у судових засіданнях (в приміщенні суду або в режимі відеоконференції), без обмеження їх кількості;

отримання судових рішень за результатами розгляду як процедурних питань, так і розгляду справи по суті.

Хочемо звернути увагу суду що судових засідань по справі було три (16.08.2023, 06.09.2023, 04.10.2023), всі три засідання тривали менше ніж пів години.

Адвокат Падалка Ю. П. був присутній на засіданні одному засіданні - 16.08.2023, а адвокат Скороход А.О. була присутня на засіданні двічі - 06.09.2023 та 04.10.2023.

Обсяг надання послуг по обом договорам однаковий, проте сума за один 25000 грн, а за інший 5000 грн., ще раз наголошуємо, що адвокат Скороход була присутня принаймні на двох засіданнях і оплата послуг значно менша. Тож, вважаємо, що вартість оплати послуг за договором від 12/06 від 12.06.2023 є необґрунтовано завищено.

Також, окрім позовної заяви, ніяких процесуальних документів до суду надано не було.

Зазначені обставини дали змогу значно збільшити суму витрат. Вважаємо, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справ та витраченого часу адвокатом не відповідає принципам співмірності та розумності судових витрат, критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а тому сума судових витрат на правову допомогу є завищеною та необгрунтованою.

Окрім цього, у разі задоволення клопотання про стягнення судових витрат ці кошти будуть відшкодовуватись з бюджету територіальної громади міста Дніпра, які необхідно виділяти та є непід`ємною сумою для бюджету міста.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі №910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). ..." не містить в собі обугрунтувань, які б могли бути враховані судом першої інстанції на предмет відповідності заявлених витрат на професійну правничу допомогу крітеріям співрозмірності.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … Вважаємо, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обгрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Пунктом 11 Інформаційного листа ВГСУ від 14.12.2007 р. № 01-8/973, зазначено, що суд може обмежити розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для конкретної справи.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тошо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правових (юридичних) послуг від 12.06.2023 № 12/06, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» та адвокатом Падалка Юрієм Павловичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3072 від 18.05.2016), та договір про надання правових (юридичних) послуг від 05.09.20233 № 05/09/23 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» та адвокатом Скороход Аліною Олексіївною (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5554 від 10.02.2023).

Згідно пп. 1.1 договору від 12.06.2023 12/06 адвокат приймає на себе зобов`язання надати правові (юридичні) послуги Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані правові (юридичні) послуг Виконавцем на умовах та в строки, що передбачено умовами цього Договору.

Згідно п.п. 1.2 договору від 12.06.2023 12/06, строки, надання, ціна і загальна вартість послуг узгоджується Сторонами в спільно підписаних завданнях до цих Договорів, які є невід`ємними частинами даних Договорів.

Завданням № 1 на надання правових (юридичних) послуг до Договору № 12/06 від 12.06.2023 фіксується вартість послуг - 25 000 грн., та з чого вона складається, а саме:

правовий аналіз документів та підготовка позовної заяви з додатками (подання її до суду);

правовий аналіз документів (заяв, пояснень, заперечень тощо), отриманих від учасників справи;

супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь-яких необхідних документів, передбачених нормами ГПК України, без обмежень їх кількості;

участь у судових засіданнях (в приміщенні суду або в режимі відеоконференції). без обмеження їх кількості;

отримання судових рішень за результатами розгляду як процедурних питань, так і розгляду справи по суті.

Згідно пп. 1.1 договору від 05.09.2023 № 05/09/23 адвокат приймає на себе зобов`язання надати правові (юридичні) послуги Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані правові (юридичні) послуг- Виконавцем на умовах та в строки, що передбачено умовами цього Договору.

Згідно п.п. 1.2 договору від 05.09.2023 № 05/09/23. строки, надання, ціна і загальна вартість послуг узгоджується Сторонами в спільно підписаних завданнях до цих Договорів, які є невід`ємними частинами даних Договорів.

Завданням № 1 на надання правових (юридичних) послуг до Договору № 05/09/23 від 05.09.2023 фіксується вартість послуг - 5 000 гри., та з чого вона складається, а саме:

правовий аналіз документів (заяв, пояснень, заперечень тощо), отриманих від учасників справи;

супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь-яких необхідних документів, передбачених нормами ГПК України, без обмежень їх кількості;

участь у судових засіданнях (в приміщенні суду або в режимі відеоконференції), без обмеження їх кількості;

отримання судових рішень за результатами розгляду як процедурних питань, так і розгляду справи по суті.

Звертаємо увагу суду, що судових засідань по справі було три (16.08.2023, 06.09.2023, 04.10.2023). всі три засідання тривали менше ніж пів години та крім позовної заяви жодних документів складено не було.

Адвокат Падалка Ю. П. був присутній на одному засідання - 16.08.2023, а адвокат Скороход А. О. була присутня на засідання двічі - 06.09.2023 та 04.10.2023.

То ж, вважаємо, що сума відшкодування витрат на правничу допомогу, яку ухвалив суд першої інстанції необгрунтовано' завищена.

Звертаємо увагу, що позивачем не були подані до суду документи, які б підтверджували не просто факт надання послуг та їх перелік, а й інші докази того, що адвокатами дійсно було витрачено стільки ресурсів або ж більше, шо передбачено умовами договору, наприклад, погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій), витрачений час на певний вид робіт.

При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені ви грати мають бути документально підтверджені та доведені.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Гі самі кри терії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якіцо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі "ЕазіЛМезІ АПіапсе ІлтіїесГ проти України, заява № 19336/04, гі. 269).

Відповідно до ч. З ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу га з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2023 по справі № 904/3794/23 визначено, що на підтвердження здійснених позивачем судових витрат, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» долучив до матеріалів справи:

-на підтвердження надання адвокатом Падалкою Ю.П. адвокатських послуг Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" при розгляді справи №904/3794/23 заявником надано: договір про надання юридичних послуг № 12/06 від 12.06.2023; додаток до дог овору від 12.06.2023 (завдання № І), акт надання послуг №1/120623 від 06.10.2023, рахунок на оплату № 1/120623 від 06.10.2023, ордер серії АЕ №1212210 від 11.07.2023;

-на підтвердження надання адвокатом Скороход А.О. адвокатських послуг Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" при розгляді справи №904/3794/23 заявником надано: договір про надання юридичних послуг № 05/09/23 від 05.09.2023; додаток до договору від 05.09.2023 (завдання № 1), акт надання послуг №1/050923 від 06.10.2023, рахунок на оплату № 1/050923 від 06.10.2023, ордер серії АЕ №1224324 від 05.09.2023.

Таким чином відповідачем, згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, не було доведено в повному обсязі об`єм наданих йому вказаних послуг у суді першої інстанції.

Отже, оскільки була відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом Падалкою Ю. П. та адвокатом Скороход А. О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару Дніпровська міська рада вважає за необхідне зменшити заявлені до відшкодування судові витрати на професійну правничу допомогу.

Вважаємо, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом не відповідає принципам сиівмірності та розумності судових витрат, критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а тому сума судових витрат на правову допомогу є завищеною та необгрунтованою.

Крім цього, звертаємо увагу суду, що Відповідач є установою, яка утримується за рахунок коштів міського бюджету.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГ`С ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19. від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін…» відхиляються як такі, що носять декларативний характер оскільки не містять в собі обгрунтувань, які б свідчили про правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи, що по відношенню до ціни позову зазначені витрати становлять лише 1,4% (30000,00х100/2130711,64 = 1,4), з урахуванням критеріїв при їх розподілі, передбачених частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а також зважаючи на критерій розумного розміру, що пропагується й застосовується Європейським судом з прав людини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також розумними в контексті спірних правовідносин є 30000,00 грн на професійну правничу допомогу, які задоволені судом першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у процесуальному сенсах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування додаткового рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 підлягає зміні, апеляційна скарга Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 підлягає частковому задоволенню, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2023 у справі №904/3794/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Дніпровської міської ради на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології".

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 у справі №904/3794/23 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 у справі №904/3794/23 змінити, виклавши перший та другий абзаци резолютивної частини в наступній редакції.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дніпровської міської ради (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75А, ідентифікаційний код: 26510514) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (місце реєстрації: 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 18, кв. 6, ідентифікаційний код: 41648343) збитки у розмірі 1 488 250,60 грн., інфляційні втрати в сумі 68168,05 та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 23 334,41 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2023 у справі №904/3794/23 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2023 у справі №904/3794/23 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні світлотехнічні технології" (місце реєстрації: 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 18, кв. 6, ідентифікаційний код: 41648343) на користь Дніпровської міської ради (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75А, ідентифікаційний код: 26510514) 12 924,89 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.05.2024.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус