ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"13" травня 2024 р.м. Одеса № 916/2029/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши матеріали заяви

за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" (, 73003, м. Херсон, вул. Залаегерсег, буд. 18)

про стягнення 120514,72 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" про стягнення 120514,72 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне.

За приписами п.2 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, в порушення вище наведеної норми позивачем не зазначено відомостей про наявність електронного кабінету у відповідача та відомостей про адресу електронної пошти відповідача.

Для усунення вказаного недоліку позивачу слід зазначити відомості щодо наявності зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (підсистема "Електронний суд") у відповідача та відомості про адресу електронної пошти відповідача.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення наведеної норми процесуального закону позовна заява не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Для усунення вказаного недоліку позивачу слід зазначити відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч.2 ст.164 цього Кодексу, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин 1, 2, 4, абзацу 2 частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В порушення вище вказаної норми ГПК України, позивачем зазначено у додатках до позовної заяви, проте не додано копію платіжного доручення про сплату забезпечувального платежу (п.6 додатків до позову).

Також, позивач посилається на обставину розірвання договору оренди від 14.01.2022 на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 22.02.2024 у справі № 916/5674/23, при цьому на підтвердження цієї обставини вище вказане рішення суду позивач не надав.

Крім цього, позивач зазначає про припинення останнім підприємницької діяльності, при цьому жодних доказів на підтвердження вказаної обставини позивачем не надано.

Для усунення вказаного недоліку позивачу слід надати належним чином засвідчену копію платіжного доручення про сплату забезпечувального платежу, рішення Господарського суду Одеської області від 22.02.2024 у справі № 916/5674/23, докази на підтвердження обставини припинення позивачем здійснення підприємницької діяльності (витяг з ЄДР).

Згідно п.9 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивачем не дотримані вимоги статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України щодо визначення орієнтовної суми судових витрат.

Так, відповідно до ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Водночас, за приписами ч.3 ст.126 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Суд наголошує, що відповідно до ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст.129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

При цьому суд звертає увагу позивача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 щодо відмови позивачу у покладенні витрат на правову допомогу на відповідача, в зв`язку з не заявленням в суді першої інстанції орієнтовного розміру витрат на правову допомогу.

Отже, нормами ГПК України на позивача покладено обов`язок, а не надано право, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у першій заяві по суті спору, тобто у позовній заяві.

Суд зауважує, що судові витрати складаються не лише з судового збору, а й з витрат, пов`язаних з розглядом справи, які можуть бути понесені позивачем. Разом з тим, позивач не надає попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу, а зазначає лише про надання його додатково.

Для усунення вказаного недоліку позивачу слід надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (на правову допомогу), які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вищезазначених вимог, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали шляхом подання доказів, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

3. Заяву про усунення недоліків позовної заяви та додані до неї докази направити відповідачу, докази направлення надати до суду (опис вкладення, фіскальний чек, накладну) або в порядку статті 42 ГПК України.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 13.05.2024, оскарженню не підлягає.