ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" травня 2024 р. Справа№ 873/61/24

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

згідно з протоколом судового засідання від 08.05.2024;

за заявою Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК"

про видачу наказу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024

у справі № 19/24 (суддя - Мамченко Ю.В.)

за позовом Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК"

відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІННЕР ОЙЛ"

відповідач 2 - ОСОБА_1

відповідач 3 - ОСОБА_2

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24 позов Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ТОВАРИСТВА "ВІННЕР ОЙЛ", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІННЕР ОЙЛ", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" заборгованість за Кредитним договором №6.19-CBD від 07.02.2019 року у сумі 86 795,00 доларів США. Стягнуто солідарно з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІННЕР ОЙЛ", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" третейський збір у сумі 25 500,00 гривень.

03.04.2024 (засобами поштового зв`язку) Акціонерне товариство "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24, в якій просило прийняти до розгляду дану заяву. Прийняти ухвалу про видачу наказів на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" в справі № 19/24 від 25.03.2024, відносно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІННЕР ОЙЛ", ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення, солідарно, заборгованості по кредитному договору № 6.19-CBD від 07.02.2019 в сумі 86 795,00 дол. США та про стягнення, солідарно, третейського збору в сумі 25 500,00 грн. Видати наказ відносно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІННЕР ОЙЛ", ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення, солідарно, заборгованості по кредитному договору № 6.19-CBD від 07.02.2019 в сумі 86 795,00 дол. США та про стягнення, солідарно, третейського збору в сумі 25 500,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2024 заяву Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» про видачу наказу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24 прийнято до розгляду. Розгляд заяви було призначено на 08.05.2024.

25.04.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", на виконання вимог ухвали від 10.04.2024, надійшли оригінали матеріалів третейської справи Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

У судове засідання 08.05.2024 з`явився лише представник позивача. Усі інші учасники провадження у судове засідання 08.05.2024 не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України. Ухвала надіслана на адресу ТОВ «Віннер Ойл» була повернута на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою. Разом з цим, згідно витягу здійсненого судом ОСОБА_2 є директором ТОВ «Віннер Ойл». При цьому, суд зазначає, що клопотання про зупинення провадження у справі було подано від ТОВ «Віннер Ойл» за підписом ОСОБА_2 . Щодо повідомлення ОСОБА_1 , суд зазначає, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, реєстрація ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 була припинена. Разом з цим, що ухвала, направлена (на самостійно вказану в третейській справі стороною адресу: АДРЕСА_2 ) також повернулась на адресу суду з відмуткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, усі учасники провадження були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання.

У ч. 1 ст. 354 ГПК України передбачено, що неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Зважаючи на те, що учасники справи були належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду заяви стягувача, а також враховуючи обмеженість строку розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суд визнав за можливе розглянути вказану заяву без участі представників сторін у розумний строк, з урахуванням ст. 6 Конвенції, здійснивши відповідні запити та з`ясувавши адресу місця реєстрації відповідачів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки суд встановив відсутність підстав для відмови заявнику у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши наявні матеріали, дослідивши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, встановив наступне.

Згідно ст. 352 ГПК України, питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу про видачу наказу або про відмову у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Відповідно до частини першої ст.5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст.327 ГПК України та пункту 1-1 частини першої ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з частиною третьою ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до статті 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться в частині шостій ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

Водночас, щодо поданого клопотання боржника про зупинення провадження у справі у зв`язку з оскарженням рішення Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24, суд апеляційної інстанції, розглянувши його в судовому засіданні 08.05.2024 в задоволенні якого (без виходу до нарадчої кімнати) відмовив з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 354 ГПК України якщо до господарського суду надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а в його провадженні чи в провадженні іншого суду є заява про оскарження і скасування цього рішення третейського суду, господарський суд на підставі статті 227 цього Кодексу зупиняє провадження по заяві про видачу наказу до набрання законної сили ухвалою суду, якою задоволено або відмовлено в задоволенні заяви про скасування оскарженого рішення третейського суду.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (пункт 5 частини 1 статті 227 ГПК України).

Разом з цим, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі (Аналогічний висновок викладений в постановах Касаційного господарського суду складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 910/23396/16 та від 20.12.2019 у справі № 910/759/19).

При цьому, ч. 5 ст. 354 ГПК України передбачено, що до постановлення ухвали по суті поданої заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду будь-яка сторона третейського розгляду в установлені законом порядку та строки має право звернутися до суду із заявою про скасування цього ж рішення та просити розглянути її спільно із заявою про надання дозволу на виконання цього рішення в одному провадженні.

Таким чином, приписи частини четвертої статті 354 ГПК України, обумовлюють обов`язкове зупинення судом провадження у справі за заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду саме обставиною надходження такої заяви після відкриття судом провадження за заявою про скасування відповідного рішення третейського суду.

У інших випадках для забезпечення повноти судового розгляду та гарантій захисту прав особи, яка ініціює скасування рішення третейського суду після відкриття судом провадження у справі за заявою про видачу наказу на примусове виконання такого рішення, можуть застосовуватися зазначені вище приписи частини п`ятої статті 354 ГПК України, щодо можливості, за відповідним клопотанням, спільного розгляду заяви про скасування рішення третейського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду в одному провадженні.

Судом встановлено, що 09.04.2024 (а зареєстровано 10.04.2024) ТОВ «Віннер Ойл» звернувся із заявою про скасування рішення Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24. Разом з цим ухвалою від 16.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Ойл» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у третейській справі №19/24 залишити без руху.

Разом з цим, лише 07.05.2024 було прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Ойл» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у третейській справі №19/24.

Тоді як заяву Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» про видачу наказу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24 було прийнято до розгляду судом ухвалою від 10.04.2024.

Таким чином, на момент прийняття до провадження заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24 в провадженні суду не перебувала заява про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у третейській справі №19/24.

А тому з урахуванням положень ст. 227, 354 ГПК України та враховуваючи правову позицію, зазначену в постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 873/148/20, суд (без виходу до нарадчої кімнати) відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННЕР ОЙЛ" про зупинення провадження у справі.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Разом з цим, згідно умов кредитного договору № 6.19-CBD від 07.02.2019 року позивачем було надано ТОВ «Віннер Ойл» грошових коштів у сумі 86 795,00 для поповнення обігових коштів.

Пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 стаття 1 Закону України "Про захист прав споживачів").

Суд також враховує, що відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, якщо договір, у тому числі кредитний, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням ним обов`язків як найманим працівником, такий договір є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер, як споживчого, відтак і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору, як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати і вимоги Закону України "Про захист прав споживачів". Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №755/11648/15-ц.

Разом з тим, спірний договір не є договором споживчого кредиту.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Як вбачається зі змісту рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/2, яке прийнято суддею Мамченко Ю.В., предметом розгляду в зазначеній справі є вимога про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 6.19-CBD від 07.02.2019 року у сумі 86 795,00 доларів США.

В договорі про внесення змін № 6 від 28.01.2022 до Кредитного договору № 6.19-CBD від 07.02.2019 року між Акціонерним товариством "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІННЕР ОЙЛ" міститься третейське застереження, у відповідності до якого сторони погодили, що всі вимоги, які виникають при виконанні цього договору або у зв`язку з ним чи випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійному Третейському суді при Асоціації «інформаційно-фінансового бізнесу» згідно з регламентом Третейського суду, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди і розміщені на сайті https://sud.aifb.org.ua (пункт 10.1.).

В договорі про внесення змін № 3 від 03.02.2022 до договору поруки № 6.19-CBD/SUR від 07.02.2019 року між Акціонерним товариством "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" та ОСОБА_2 міститься третейське застереження, у відповідності до якого сторони погодили, що всі вимоги, які виникають при виконанні цього договору або у зв`язку з ним чи випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійному Третейському суді при Асоціації «інформаційно-фінансового бізнесу» згідно з регламентом Третейського суду, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди і розміщені на сайті https://sud.aifb.org.ua (пункт 4.1.).

В договорі про внесення змін № 3 від 03.02.2022 до договору поруки № 6.19-CBD/SUR-1 від 07.02.2019 року між Акціонерним товариством "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" та ОСОБА_1 міститься третейське застереження, у відповідності до якого сторони погодили, що всі вимоги, які виникають при виконанні цього договору або у зв`язку з ним чи випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійному Третейському суді при Асоціації «інформаційно-фінансового бізнесу» згідно з регламентом Третейського суду, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди і розміщені на сайті https://sud.aifb.org.ua (пункт 4.1.).

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24 не скасовано компетентним судом; дана справа підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Вказане рішення підписано третейським суддею Мамченко Ю.В. та президентом Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", а також скріплено печаткою Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачами 1, 2 та 3 рішення третейської суду станом на момент звернення із заявою про видачу виконавчого документа та на момент розгляду цієї заяви господарським судом.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Сплачена заявником сума судового збору за подачу заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідачів у третейській справі.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 352-356 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» про видачу наказу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 25.03.2024 у справі № 19/24.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННЕР ОЙЛ" (), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" () заборгованість за Кредитним договором №6.19-CBD від 07.02.2019 у сумі 86 795,00 (вісімдесят шість тисяч сімсот дев`яносто п`ять) доларів США.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННЕР ОЙЛ" (), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" () третейський збір у сумі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійки, по 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок з кожного.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННЕР ОЙЛ" (), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" () витрати по сплаті судового збору в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривні 00 копійок, по 504 (п`ятсот чотири) гривні 67 (шістдесят сім) копійок з кожного.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвала про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст складено 10.05.2024.

Суддя О.М. Коротун