ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/590/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НДІ КОНДИЦІОНЕР", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРРА-ОК", м. Харків
про стягнення 123724,80 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НДІ КОНДИЦІОНЕР", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРРА-ОК", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 33408,00 грн основного боргу та 90316,80 грн штрафу за договором №КД 1100/21 від 24 грудня 2020 року. Просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/590/24 та ухвалено розгляд справи № 922/590/24 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) надсилалися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 28 лютого 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Від відповідача повернулась ухвала про відкриття провадження у справі з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Відзиву на позов відповідачем до суду надано не було.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

24 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "НДІ КОНДИЦІОНЕР" (позивачем, орендодавцем), Фізичною особою - підприємцем Счисльонок Олександром Васильовичем (виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРРА-ОК" (відповідачем, орендарем) укладено договір № КД1100/21 оренди та надання послуг з комплексного обслуговування приміщень.

11 червня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору № КД1100/21 оренди та надання послуг з комплексного обслуговування приміщень від 24 грудня 2020 року.

01 жовтня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору № КД1100/21 оренди та надання послуг з комплексного обслуговування приміщень від 24 грудня 2020 року.

Відповідно до пункту 1.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, пр. Московський, 257, № кімнати - 1104 (об`єкт оренди) та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату за користуванням об`єктом оренди з метою розташування та зберігання майна орендаря. Орендар сплачує орендну плату орендодавцю відповідно до цього договору незалежно від того чи знаходиться майно орендаря на об`єкті оренди чи ні.

Згідно пункту 1.3 договору виконавець надає послуги з комплексного обслуговування об`єкта оренди в обсягах і на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 2.1. договору договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту підписання його сторонами.

Згідно пункту 2.2. договору та додаткових угод термін оренди та надання послуг відповідно до пунктів 1.1. та 1.3. встановлюється: 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 3.1. договору передача об`єкта оренди орендарю оформлюється шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного договору (додаток 1)

Згідно пункту 3.2. договору повернення об`єкта оренди орендодавцю оформляється актом прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 2).

Відповідно до пункту 3.4. договору повернення об`єкта оренди орендодавцю здійснюється не пізніше дня закінчення договору, крім випадків, передбачених пунктами 2.4., 2.5., 4.6. цього договору.

Згідно пункту 4.1. договору та додаткової угоди загальна сума оплати за договором становить 5184,00 грн в місяць (ПДВ не передбачено).

Відповідно до пункту 4.1.1. договору та додаткової угоди розмір оплати орендодавцю за послуги відповідно до пункту 1.1. договору (орендна плата) становить 2304,00 грн в місяць.

Згідно пункту 4.1.2. договору та додаткової угоди розмір оплати виконавцю за послуги відповідно до пункту 1.3. договору (оплата послуг з комплексного обслуговування приміщень) складає 2880,00 грн в місяць.

Відповідно до пункту 4.2. договору орендар зобов`язаний сплатити суму орендної плати та оплатити послуги з комплексного обслуговування приміщень за перший місяць протягом 24 годин з дня підписання даного договору. Плата за наступні місяці оренди сплачується орендарем до 25 числа місяця. В разі несплати орендарем орендної плати та/або оплати послуг з комплексного обслуговування приміщень до 25 числа попереднього місяця договір автоматично припиняється.

Згідно пункту 4.6. договору у разі несплати орендної плати в строк передбачений пунктом 4.2. договору, такий договір вважається припиненим від останнього числа місяця, в якому необхідно здійснити передоплату, і орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди до дня припинення договору та підписати Акт прийому-передачі.

Відповідно до пункту 6.2.2. договору орендар зобов`язаний у повному обсязі і своєчасно здійснювати всі платежі, передбачені цим договором.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач належним чином сплачував всі платежі відповідно до договору до липня 2022 року, що підтверджується випискою з банку щодо надходжень на рахунок позивача коштів. Починаючи з серпня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРРА-ОК" порушує умови договору та не сплачує платежі передбачені договором.

Так, з виписки по банківському рахунку позивача за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року, що відповідає журналу-ордеру за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРРА-ОК" за договором нараховано до сплати 72192,00 грн, сплачено в цілому за період 38784,00 грн.

Також відповідач належним чином приміщення не повернув, акт прийому-передачі (повернення) приміщення підписаний не був.

Таким чином, заборгованість відповідача перед Товариства з обмеженою відповідальністю "НДІ КОНДИЦІОНЕР" за договором складає суму у розмірі 33408,00 грн.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійсненні господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням передбачених цим Кодексом особливостей.

Відповідно до частини 1 статті 284 Господарського кодексу України законодавець як істотні умови договору оренди, визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.

Згідно статті 759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Однією з підстав виникнення зобов`язань, згідно статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 773 Цивільного кодексу України на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором. Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 Господарського кодексу України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина четверта статті 291 Господарського кодексу України).

Згідно частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно статі 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина 2 статті 651 Цивільного кодексу України).

Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди випливає, що основною метою договору оренди нерухомого майна та правом орендодавця є своєчасне отримання орендної плати в установленому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 33408,00 грн основного боргу слід задовольнити.

Щодо стягнення із відповідача заявлених позивачем суми штрафу у розмірі 90316,80 грн, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 4.7. договору, у випадку, якщо орендар не підписав Акт прийому-передачі та/або не звільняє об`єкт оренди та не передав ключі орендодавцю від об`єкта оренди, то йому нараховується штраф у чотирикратному розмірі добової орендної плати за кожен день перебування на об`єкті оренди після припинення дії договору, згідно пункту 4.6. договору Орендна плата за добу розраховується з ціни визначеної пунктом 4.1.1. договору.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, пеня та штраф є видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 90316,80 грн штрафу задовольнити.

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як відзначив Суд у справі Pretto v. Italy (1983) розумність тривалості судового розгляду необхідно оцінювати в кожному випадку відповідно до конкретних обставин даної справи та з урахуванням критеріїв, що склалися в практиці Суду.

Так, відповідно до частини 1 статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд, розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Проте, 24 лютого 2022 року Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було продовжено і який діє і по теперішній час.

Відповідно до статті 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого частиною 1 статті 248 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРРА-ОК" (61091, м. Харків, вул. Танкопія, буд. 13/5, кв. 119, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НДІ КОНДИЦІОНЕР" (61044, м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 257, рахунок НОМЕР_1 , МФО 351533 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", ) 33408,00 грн основного боргу за договором №КД 1100/21 від 24 грудня 2020 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРРА-ОК" (61091, м. Харків, вул. Танкопія, буд. 13/5, кв. 119, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НДІ КОНДИЦІОНЕР" (61044, м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 257, ) 90316,80 грн штрафу за договором №КД 1100/21 від 24 грудня 2020 року та 3028,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "07" травня 2024 р.

Суддя П.В. Хотенець