ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1104/24

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно Процесинговий Центр» (місцезнаходження: 03117, м. Київ, пр-т Берестейський буд. 65, оф. 300; ) про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Транс» (місцезнаходження: 08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 9; ) про стягнення заборгованості у розмірі 150 900,92 грн, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання за договорами № 422 від 10.08.2020 та № 422/1 від 10.08.2020

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно Процесинговий Центр звернулось до Господарського суду Київської області із заявою № 26-04/2024 від 26.04.2024 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Транс», заборгованості у загальному розмірі 150 900,92 грн., з яких: 74 248,80 грн основний борг, 76 652,12 грн 76 652,12 грн штрафні санкції, а також сплаченого заявником судового збору у розмірі 302,80 грн.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником умов договорів № 422 від 10.08.2020 та № 422/1 від 10.08.2020, в частині оплати наданих послуг.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наказне провадження це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 08.07.2011 N 3674-VI «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 N 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028, 00 грн.

Відповідно до п. п. 21 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу встановлюється у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання заяви про видачу судового наказу має бути сплачений судовий збір в розмірі 302,80 коп.

Таким чином, розмір судового збору за подання заяви про видачу судового наказу має складати 302.80 грн.

В якості доказів сплати судового збору заявником надано суду платіжні інструкції № 1279959 від 15.11.2022 на суму 243,10 грн, № 1693 від 21.12.2023 на суму 27,30 грн, № 97 від 18.01.2021 на суму 23,60 грн, № 201 від 07.02.2024 на суму 8,80 грн, що разом становить 302,80 грн.

За приписами ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу Господарського суду Київської області «Діловодство спеціалізованого суду» було здійснено перевірку зарахування сплачених заявником коштів на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України та встановлено, що:

- судовий збір, сплачений згідно платіжної інструкції № 1279959 від 15.11.2022 на суму 243,10 грн, зараховано за звернення до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу у справах № 911/3889/23, № 911/74/24, № 911/1050/24;

- судовий збір, сплачений згідно платіжної інструкції № 1693 від 21.12.2023 на суму 27,30 грн, зараховано за звернення до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу у справах № 911/3889/23, № 911/74/24, № 911/227/24, № 911/1050/24;

- судовий збір, сплачений згідно платіжної інструкції № 97 від 18.01.2021 на суму 23,60 грн, зараховано за звернення до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу у справах № 911/227/24, № 911/1050/24;

- судовий збір, сплачений згідно платіжної інструкції № 201 від 07.02.2024 на суму 8,80 грн, зараховано за звернення до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу у справі № 911/1050/24,

що підтверджується виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.12.2023 у справі № 911/3889/23 відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО ПРОЦЕСІНГОВИЙ ЦЕНТР» про видачу судового наказу щодо стягнення з ТОВ «ТВ ТРАНС» 150930,58грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.01.2024 у справі № 911/74/24 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Паливно Процесинговий Центр» у видачі судового наказу за заявою від 29.12.2023 № 29-12/2023 (вх. № 61/24) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Транс» заборгованості в розмірі 151388,05 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.01.2024 у справі № 911/227/24 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Паливно процесинговий центр» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Транс» 151 388,05 грн, з яких: 84 248,80 грн основного боргу та 69 338,83 грн штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2024 у справі № 911/1050/24 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Паливно процесинговий центр» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Транс» заборгованості у загальному розмірі 150 314,99 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Господарський процесуальний кодекс України чи Закон України «Про судовий збір» не передбачають можливості повторного подання вказаних платіжних інструкцій на підтвердження сплати судового збору у інших справах, а тому платіжні інструкції № 1279959 від 15.11.2022, № 1693 від 21.12.2023, № 97 від 18.01.2021, № 201 від 07.02.2024 не може бути прийнято в якості доказів сплати судового збору у цій справі.

Враховуючи те, що кожна заява про видачу судового наказу є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, суд не приймає платіжні інструкції № 1279959 від 15.11.2022, № 1693 від 21.12.2023, № 97 від 18.01.2021, № 201 від 07.02.2024, як належний доказ сплати судового збору за подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Паливно процесинговий центр» заяви про видачу судового наказу № 26-04/2024 від 26.04.2024.

Таким чином, всупереч вимог п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «Паливно процесинговий центр» до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом досліджено, що заява про видачу судового наказу разом з додатками, які долучені в копіях, прошиті та пронумеровані, а у якості засвідчувального напису використовується наліпка «Прошито та перераховано 84 (вісімдесят чотири) арк. Директор ТОВ «Паливно Процесинговий Центр» Цібульський М.В. (підпис, печатка)».

Водночас, відповідно до п. 5.26 Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2020, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 01.09.2020 N 144, засвідчення копії документа, або копій документів складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, чого, в свою чергу, позивачем зроблено не було.

Суд зазначає, що у чинному законодавстві відсутня заборона щодо прошивки документів, але засвідчувальний напис прошитих документів повинен відповідати Вимогам до оформлювання документів ДСТУ 4163-2020.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Паливно процесинговий центр» подано заяву, яка не відповідає вимогам ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 147, 148, 152 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Паливно процесинговий центр» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Транс» про стягнення заборгованості у розмірі 150 900,92 грн.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Сокуренко