ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Справа № 902/1527/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Грязнов В.В. , суддя Розізнана І.В.

без виклику учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23 (ухвалене суддею Міліціановим Р.В, повний текст складений 29.02.2024)

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця"

про стягнення 325 028 669,44 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" у поновленні процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву №13.2.13-855 від 13.02.2024 (вх. канц. №163/24 від 13.02.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про тлумачення умов пункту 5.5. Договору в редакціях додаткових угод від 21.09.2021, 28.12.2021 та 24.12.2022 та додані до неї матеріали - повернуто заявнику.

Вказана ухвала мотивована тим, що наведена відповідачем підстава поновлення процесуального строку, як подача відповіді на відзив, суперечить положенням ч. 1 ст. 180 ГПК України, що обчислює перебіг процесуального строку одночасно для подачі відзиву та зустрічного позову з дати відкриття провадження у справі. ТОВ "Енера Вінниця" не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування об`єктивних та непереборних підстав для пропуску процесуального строку подачі зустрічного позову у справі №902/1527/23. Місцевий господарський суд зазначив, встановлення порядку, строків здійснення розрахунків, тлумачення змісту договірних положень сторін незалежно від подачі зустрічного позову здійснюватиметься судом на основі наданих сторонами доказів та процесуальних заяв по суті спору, а задоволення зустрічного позову не впливає на вирішення по суті вимог, які є предметом первісного позову. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для спільного розгляду первісного позову у даній справі та зустрічного позову, поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" в силу приписів ч. 2 ст. 180 ГПК України.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23 про повернення зустрічної позовної заяви та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- предметом зустрічного позову, з яким звернулося ТОВ "Енера Вінниця", є тлумачення умови пункту 5.5. Договору в редакціях додаткових угод від 21.09.2021, 28.12.2021 та 24.12.2022;

- у відповіді на відзив, яку подано до суду 02.02.2024, ПрАТ "НЕК "Укренерго" посилається на те, що у матеріалах справ №902/1046/23 та №902/1527/23 знаходяться підписані обома сторонами акти приймання-передачі наданих послуг та акти коригування до актів приймання-передачі наданих послуг за період, зазначений у позові, відповідно до яких ПрАТ "НЕК "Укренерго" здійснювало розрахунок позовних вимог. При цьому, саме умовами п. 5.5. Договору визначено порядок розрахунку за фактичні обсяги наданої послуг, порядок коригування обсягів та вартості наданої послуги, які враховані при здійснені розрахунку ПрАТ "НЕК "Укренерго" та підтверджуються актами приймання-передачі наданих послуг та актами коригування до актів приймання-передачі наданих послуг. З урахуванням зазначеного, аналізуючи доводи ПрАТ "НЕК "Укренерго", викладені у відповіді на відзив, ТОВ "Енера Вінниця" дійшло висновку щодо некоректного тлумачення ПрАТ "НЕК "Укренерго" умов укладеного Договору;

- буквальне розуміння пунктів, що потребують тлумачення, призводить до вимоги здійснення оплати ТОВ "Енера Вінниця" одночасно на підставі рахунків та актів надання послуг, що є неможливим, адже вони містять різні суми для оплати;

- саме аналіз змісту відповіді на відзив ПрАТ "НЕК "Укренерго" щодо порядку розрахунку основної суми заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат слугував підставою подачі зустрічного позову;

- отже, причини пропуску процесуального строку поважними, в розумінні вимог статті 119 ГГЖ України, та такими, що слугують підставою для їх поновлення та характеризують об`єктивну неможливість вчасно реалізувати своє право на подання зустрічного позову у строк, встановлений статтею 180 ГГЖ України.

Матеріали справи №902/1527/23 надійшли до суду апеляційної інстанції 26.03.2024.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази сплати 3028,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

08.04.2024 на адресу суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено докази сплати судового збору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2024 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23. Роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23 буде здійснюватися без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано учасникам у справі подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України до 29.04.2024.

26.04.2024 на адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23 без змін.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, зазначає наступне.

Судом встановлено, що 14.12.2023 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 01/68006 від 11.12.2023) (вх. № 1560/23 від 14.12.2023) Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про стягнення 325 028 669,44 грн заборгованості, з яких 218 522 313,79 грн основного боргу, 4 372 339,48 грн 3% річних, 2 134 016,17 грн інфляційних втрат за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0153-02024 від 08.05.2019.

Ухвалою суду від 19.12.2023 відкрито провадження у справі № 902/1527/23 за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 18.01.2024.

03.01.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

02.02.2024 позивачем подано відповідь на відзив.

07.02.2024 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

13.02.2024 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" надійшла зустрічна позовна заява № 13.2.13-855 від 13.02.2024 (вх.канц. №163/24 від 13.02.2024) до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в якому останній просить суд:

- визнати поважними причини пропуску для пред`явлення зустрічного позову та поновити такий строк;

- прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднати з ним в одне провадження;

- розтлумачити умови пункту 5.5. Договору в редакціях додаткових угод від 21.09.2021 року, 28.12.2021 та 24.12.2022.

У поданій зустрічній позовній заяві позивач просить суд поновити строк для подання зустрічного позову, прийняти його до спільного розгляду з первісним позовом. Повідомляє, що об`єктивна причина пропуску строку для подання зустрічної позовної заяви пов`язана з необхідністю тлумачення п. 5.5. Договору та виникла після отримання відповіді на відзив.

Місцевий господарський суд, з підстав, які викладені вище, відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" у поновленні процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, а зустрічну позовну заяву №13.2.13-855 від 13.02.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" повернув заявнику.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з норм статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема на судовий захист, ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Отже право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним. Подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Частиною першою статті 46 ГПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Нормою пункту 3 частини другої статті 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Отже, право пред`явити зустрічний позов може бути реалізоване у строк, встановлений ГПК, а саме для надання відзиву, який є строком встановленим законом, імперативно законом встановлено період часу для подання зустрічного позову, який має відповідати строку для подання відзиву.

За нормою частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до частини восьмої статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить Відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Так, прямо з норми частини восьмої статті 165 ГПК України вбачається, що для подачі відзиву строк встановлює суд в межах граничного строку - 15 днів з дня вручення ухвали.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 ГПК).

Частиною першою статті 116 ГПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.12.2019 у справі №910/5172/19.

Обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарський суд Вінницької області ухвалою суду від 19.12.2023 відкрив провадження у справі №902/1527/23 за правилами загального позовного провадження та призначив до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 18.01.2024, встановив Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справ на подання відзиву на позовну заяву (з доказами надсилання копій відзиву позивачу).

Вищезазначена ухвала суду від 19.12.2023 про відкриття провадження у справі, згідно з довідкою про доставку електронного листа, доставлена до електронного кабінету відповідача 19.12.2023 об 11:29 год.

Відтак, з огляду на наведені норми, зокрема норми частини першої статті 180 ГПК, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву, а відповідно й пред`явити зустрічний позов, у строк до 03.01.2024 (включно).

Відзив на позовну заяву відповідач подав до суду 03.01.2024, тобто в межах визначеного судом строку.

Натомість із зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (відповідач) звернулось до суду першої інстанції 13.02.2024, тобто з пропуском встановленого законом (частиною першою статті 180 ГПК України) строку.

Відповідно до статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (частина третя).

За змістом наведеної статті 119 ГПК України пропущений учасником процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за умови звернення учасника із заявою про поновлення такого строку, в якій він має навести причини пропуску строку, а суд оцінити наведені заявником при чини на предмет їх поважності.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках.

Під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ГПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Питання щодо поновлення встановленого законом строку безпосередньо пов`язане з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У тому випадку, коли у встановлений законом строк учаснику справи виконати певні процесуальні дії не є можливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації, у такого учасника виникає унормована законом можливість ініціювати поновлення процесуального строку, у спосіб звернення до суду із заявою, в якій має бути наведено причини пропуску строку; суд же лише має здійснити оцінку причин пропуску строку, наведених заявником, на предмет їх поважності. Інший підхід порушував би принципи диспозитивності та змагальності

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Обґрунтовуючи причини поважності пропущення процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви відповідач зазначив, що об`єктивна причина пропуску строку для подання зустрічної позовної заяви пов`язана з необхідністю тлумачення п. 5.5. Договору та виникла після отримання відповіді на відзив.

Судом встановлено, що у відповіді на відзив відсутнє посилання на п. 5.5. Договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0153-02024 від 08.05.2019, а також не зазначено нових обставини, котрі були відсутні у підставах у позовної заяви, нових доказів також не долучено.

Крім того, відповідачем з дотриманням п`ятиденного строку подано заперечення на відповідь на відзив.

Наведена відповідачем підстава поновлення процесуального строку, як подача відповіді на відзив, суперечить положенням ч. 1 ст. 180 ГПК України, що обчислює перебіг процесуального строку одночасно для подачі відзиву та зустрічного позову.

Таким чином, ТОВ "Енера Вінниця" не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування об`єктивних та непереборних підстав для пропуску процесуального строку подачі зустрічного позову у справі №902/1527/23.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення відповідачу строку для подання зустрічного позову.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 1, 2 статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

- обидва позови взаємно пов`язані і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Частиною 6 статті 180 ГПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи положення частини 2 статті 180 ГПК України, суд зазначає, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Слід зазначити, що конструкція частини 2 статті 180 ГПК України вказує на її імперативність, тобто суд позбавлений у даному випадку широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову. Умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, предметом первісного позову є стягнення 218 522 313,79 грн основного боргу, 4 372 339,48 грн 3% річних, 2 134 016,17 грн інфляційних втрат за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0153-02024 від 08.05.2019.

Разом з тим, вимогами зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" є тлумачення умов пункту 5.5. Договору в редакціях додаткових угод від 21.09.2021, 28.12.2021, 24.12.2022.

Однак, вимоги первісного позову охоплюють період з 01.07.2023 по 30.11.2023, протягом якого правовідносини сторін регулювались додатковою угодою від 21.12.2022.

Тобто, положення додаткових угод від 21.09.2021 та 28.12.2021, зміст яких просить розтлумачити відповідач у зустрічному позові, не впливають на регулювання спірних відносин, що входять до предмету спору у справі №902/1527/23.

Враховуючи зазначене, суд, встановивши відсутність підстав для поновлення строку для подання зустрічного позову та відсутність зв`язку між підставами та предметом первісного та зустрічного, а також те, що первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах та не обґрунтовані одними доказами, дійшов правомірного висновку про відсутність обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість одночасного розгляду первісного та зустрічного позовів та про повернення зустрічного позову на підставі частин 6 статті 180 ГПК України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач не позбавлений права на звернення до суду з окремим позовом про тлумачення умов пункту 5.5. Договору в редакціях додаткових угод від 21.09.2021, 28.12.2021, 24.12.2022.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.02.2024 у справі №902/1527/23 - без змін.

2. Справу №902/1527/23 повернути до Господарського суду Вінницької області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "10" травня 2024 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.