ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" травня 2024 р. Справа№ 910/12559/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

розглядаючи заяви представників Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 (повний текст підписано 31.10.2023)

у справі №910/12559/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

про визнання зобов`язань припиненими,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023.

У судовому засіданні 30.04.2024 розгляд апеляційної скарги по суті завершено, оголошена перерва перед дебатами до 15-00 год. 07 травня 2024 року.

02.05.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І від розгляду справи з посиланням на те, що судом у судовому засіданні 30.04.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи №910/14224/20; судове засідання 30.04.2024 продовжувало тривати поза межами встановленого робочого часу суду; представником позивача було встановлено, що суддями Агриковою О.В. та Мальченко А.О. у складі різних колегій суддів було прийнято ряд судових рішень на користь АТ КБ "Приватбанк", тому заявник вважає, що колегія суддів не може забезпечити об`єктивного розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2024 визнано необґрунтованим відвід, заявлений представником позивача суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.О. Матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою з метою розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2024 (головуючий суддя Демидова А.М., судді Владимиренко С.В., Шевчук С.Р.) у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Козир Т.П. - головуючого, Агрикової О.В., Мальченко А.О., від розгляду справи № 910/12559/20 - відмовлено. Справу повернуто для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Козир Т.П. - головуючого, Агрикової О.В., Мальченко А.О. 06.05.2024 представником позивача через систему "Електронний суд" подана заява про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І від розгляду справи з посиланням на те, що заявнику зі статті інтернет-видання "Антикор" стало відомо, що суддя Козир Т.П. входить до переліку суддів ВГСУ, які за часів голови ВГСУ Татькова В.І. та його заступника Ємельянова А.С. не протидіяли втручанню в автоматизовану систему розподілу справ у ВГСУ, окрім цього, після засідання 30.04.2024 вільний слухач, який був присутній в засіданні в інтересах позивача, став випадковим свідком, як головуюча суддя в дружній формі неформально спілкувалася з одним з представників відповідача.

08.05.2024 керівником позивача через систему "Електронний суд" подана заява про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І від розгляду справи з посиланням на те, що суд неправомірно відмовиd у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження до закінчення розгляду справи №910/14224/20; колегія суддів у складі Демидової А.М. (головуюча суддя), Владимиренко С.В., Шевчук С.Р. не могли розглядати заяву представника позивача про відвід колегії суддів у складі Козир Т.П. (головуючий суддя), Агрикової О.В., Мальченко А.О. і мала заявити самовідвід; колегію суддів не було дотримано принципів рівності сторін, а також продовжено судове засідання 30.04.2024 після закінчення робочого часу; окрім того, суддя Козир Т.П., перебуваючи суддею ВГСУ, була головуючим суддею, яка відмовила у задоволенні касаційного подання у справі №32/161; позивач переконаний, що колегія суддів не може забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Оскільки суддя Агрикова О.В. перебувала у терміновій відпустці з 07.05.2024 по 10.05.2024 заяви про відвід колегії суддів розглянуті у розумні строки.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 7 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Розглянувши заяви представників позивача про відвід, Північний апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема, і про відвід колегії суддів.

Статтями 35, 36 ГПК України визначені підстави для відводу судді.

Так, відповідно до частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Заявляючи відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І., представник позивача, в якості підстави для відводу і обставин відсутності неупередженості та безсторонності при розгляді справи, посилається на статтю у інтернет-виданні стосовно головуючого судді та її спілкування з одним з представників відповідача після судового засідання 30.04.2024.

Керівник позивача у заяві про відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.І., в якості підстави для відводу і обставин відсутності неупередженості та безсторонності при розгляді справи, посилається на відхилення клопотання про зупинення провадження, продовження судового засідання 30.04.2024 після закінчення робочого часу, судове рішення, яке приймалось суддею Козир Т.П. по іншій справі, а також вважає, що колегія суддів (головуючий суддя Демидова А.М., судді Владимиренко С.В., Шевчук С.Р.), яка розглядала попередній відвід у даній справі, мала заявити про самовідвід.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику ЄСПЛ як джерело права.

Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права з огляду на частину першу статті 3, частин першої, другої, четвертої статті 11 ГПК України, статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" .

Стаття 6 Конвенція вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був "безстороннім".

Отже, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб ( рішення ЄСПЛ "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, § 118; "Мікаллеф проти Мальти" (Micallef v. Malta) [ВП], § 93).

ЄСПЛ у своїй практиці визначив критерії оцінки безсторонності та розрізняє:

i) суб`єктивний, тобто спробу встановити переконання або особистий інтерес певного судді у даній справі;

ii) об`єктивний, тобто встановити, чи суддя надав достатні гарантії, які виключали б будь-які правомірні сумніви з цього приводу ("Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, § 118; "Пірсак проти Бельгії" (Piersack v. Belgium), § 30; "Грівз проти Сполученого Королівства" (Grieves v. the United Kingdom) [ВП], § 69; "Моріс проти Франції" (Morice v. France) [ВП], § 73).

Відтак, наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У рамках суб`єктивного критерію ЄСПЛ завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (рішення ЄСПЛ у справі "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, рішення ЄСПЛ § 119; "Хаушільдт проти Данії" (Hauschildt v. Denmark), § 47).

З аналізу підпункту 5 частини першої статті 35 ГПК України та статті 6 Конвенції вбачається, що не встановлюється вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді, однак такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді за підпунктом 5 частини першої статті 35 ГПК України.

Істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Відтак, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Однак, заявниками не надано жодних доказів про упередженість та/чи небезсторонність суддів при розгляді даної справи. Зокрема, суддя Козир Т. П. заперечує довід відводу щодо неформального спілкування та дружби з кимось із представників сторін у цій справі.

Таким чином, наведені заявниками доводи не можуть свідчить про упередженість або небезсторонність суддів та, відповідно, не можуть бути підставою для відводу.

Отже, заявлені суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.О. відводи є необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявлених відводів, заяви необхідно передати на розгляд суду в іншому складі.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованими відводи, заявлені представниками позивача суддям Козир Т.П., Агриковій О.В., Мальченко А.О.

2. Матеріали справи передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою з метою розгляду заяв про відвід.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко