ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2024 р. Справа№ 911/1020/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Скрипки І.М.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк"

за результатами розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Готька Олега Павловича

на рішення Господарського суду Київської області від 31.10.2023

(дата складання та підписання повного тексту рішення 20.11.2023)

у справі № 911/1020/23 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк"

до Фізичної особи-підприємця Готька Олега Павловича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Росич Приват"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Готька Олега Павловича на рішення Господарського суду Київської області від 31.10.2023 у справі № 911/1020/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 31.10.2023 у справі № 911/1020/23 залишено без змін.

14.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої заявник просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Готька Олега Павловича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" судові витрати пов`язані з правничою допомогою у сумі 5 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1020/23.

22.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Готька Олега Павловича надійшли заперечення щодо розміру судових витрат, заявлених позивачем, де відповідач заперечив проти розміру вказаних витрат, посилаючись на те, що їх розмір є завищеним, неспівмірним зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 3 частини 1, частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" про розподіл судових витрат у справі № 911/1020/23 та врахувавши доводи заперечення відповідача щодо розміру таких витрат на професійну правничу допомогу позивача, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Колегія суддів зазначає, що на виконання вказаних приписів позивачем у встановлений строк було подано відповідну заяву.

Заявляючи про розподіл судових витрат, представник позивача просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн.

На підтвердження понесення заявлених витрат до заяви додано наступні документи:

- копія Договору № 02/11/23-01 про надання правової допомоги від 02.11.2023;

- копія Актів здачі-приймання виконаних робіт по Договору № 02/11/23-01 про надання правової допомоги від 02.11.2023 та від 13.03.2024.

Судом перевірено, що 02.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" (клієнт) та Адвокатом Здоровєйшевою Т.Ю. було укладено договір про надання правової допомоги № 02/11/23-01, відповідно до умов якого клієнт доручає та зобов`язується оплатити, а адвокат зобов`язується за дорученням клієнта на умовах та в порядку передбаченому договором, надати правову допомогу клієнту (п.1.1).

Згідно з Актом здачі-приймання виконаних робіт по Договору № 02/11/23-01 про надання правової допомоги від 02.11.2023 та від 13.03.2024 відповідно до умов договору Адвокатом надано, а клієнтом прийнято наступні послуги з надання правової допомоги:

- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Готька Олега Павловича на рішення Господарського суду Київської області від 31.10.2023 у справі № 911/1020/23.

За вказані послуги гонорар Адвоката складає 5 000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу адвоката за розгляд справи в суді апеляційної інстанції на суму 5 000,00 грн.

У свою чергу, позивачем надано суду заперечення проти розміру вказаних витрат, у яких останній зазначив, що вважає розмір таких витрат завищеним, неспівмірним зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову.

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Приписами частин 5, 6 статті 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015).

Згідно з висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні від 02.06.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Разом з цим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

На підставі викладеного, враховуючи обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, а також час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг (викладених в Акті здачі-приймання виконаних робіт по Договору № 02/11/23-01 про надання правової допомоги від 02.11.2023 від 13.03.2024), з урахуванням заперечень позивача щодо співмірності заявлених витрат, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5 000,00 грн є завищеним та неспіврозмірним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення з Фізичної особи-підприємця Готька Олега Павловича витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2 000,00 грн, оскільки такий розмір на переконання судової колегії відповідатиме критерію пропорційності, розумності та справедливості.

Відтак, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 244 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Готька Олега Павловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоніндустріалпарк" (вул. Ярослава Мудрого, 20, м. Біла Церква, Білоцерківський р-н, Київська обл., 09107, ідентифікаційний код 42624978) витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі),00 грн.

3. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді І.М. Скрипка

Є.Ю. Шаптала