ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р. Справа№ 910/7722/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Мартиненко А.М. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Харченко М.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 (повний текст рішення складено 03.10.2023)

у справі № 910/7722/23 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 15 138 508,45 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 1 019 923,15 грн 3% річних і 14 118 585,30 грн втрат від інфляції, нарахованих за порушення відповідачем строків оплати за договором від 10.11.2021 № 0695-16013.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 позов задоволено частково:

- присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5": 966 976,02 грн 3% річних; 13 210 777,77 грн втрат від інфляції та 212 666,31 грн судового збору;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочення виконання рішення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд:

- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі № 910/7722/23 у задоволеній частині позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі;

- у разі залишення рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі 910/7722/23 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" коштів повністю або частково без змін, відстрочити його виконання на рік.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що судом першої інстанції:

- не взято до уваги те, що законодавство забороняє відповідачу оплачувати придбані допоміжні послуги (в даному випадку позивачу) за рахунок коштів, які призначені згідно зі структурою тарифів, затвердженою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), на інші цілі і отримані в оплату послуг з передачі електричної енергії;

- не враховано та не здійснено належного дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, що стосуються спірної заборгованості за договором;

- безпідставно відмовлено у клопотанні відповідача про відстрочку виконання судового рішення.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

Зокрема, позивач наголошує на тому, що ним належними доказами та в їх сукупності доведено порушення відповідачем строку по оплаті за договором.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 у справі № 910/7722/23 призначено повторний автоматизований розподіл, в зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024, справу № 910/7722/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі № 910/7722/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.02.2024.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 та від 21.02.2024 задоволено заяву представника позивача та клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/7722/23, вирішено проводити судове засідання в режимі відеоконференції за участю представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду занесеною до протоколу судового засідання 21.02.2024 оголошено перерву до 11.03.2024.

В судове засідання, яке відбулося 11.03.2024, з`явилися представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

10.11.2021 між позивачем (постачальником допоміжної послуги; далі - ПДП) і відповідачем (оператором системи передачі; далі - ОСП) було укладено договір № 0695-16013 про надання допоміжних послуг (для забезпечення регулювання частоти та активної потужності в ОЕС України, а саме забезпечення резервів заміщення - третинне регулювання) з метою забезпечення безпеки постачання (надалі договір), за умовами якого:

- договір є договором приєднання в розумінні ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною як ПДП (для забезпечення регулювання частоти та активної потужності в ОЕС України, а саме забезпечення резервів заміщення - третинне регулювання) з метою забезпечення безпеки постачання із залученням енергогенеруючого обладнання, що використовує природний газ/мазут не інакше як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому (п. 1.1 договору);

- договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання допоміжної послуги для забезпечення регулювання частоти та активної потужності в ОЕС України, а саме забезпечення резервів заміщення (третинне регулювання) з метою забезпечення безпеки постачання із залученням енергогенеруючого обладнання, що використовує природний газ/мазут (далі - ДП РЗ) (п. 1.2 договору);

- ПДП зобов`язується надавати ДП РЗ відповідно до умов договору, а ОСП зобов`язується здійснювати оплату за надану ДП РЗ згідно з умовами договору та Порядку (п. 1.3 договору);

- надання ПДП ОСП письмової згоди на приєднання до договору, що є додатком 1 до договору, є погодженням пропозиції на приєднання до договору, а також зобов`язанням щодо виконання вимог договору та Порядку; заява-приєднання надається з відкладальною обставиною, якою є реєстрація ПДП зі сторони ОСП відповідно до Порядку (п. 1.4 договору);

- придбання ДП РЗ здійснюється згідно з процедурою та умовами придбання ДП РЗ, визначеними Порядком (п. 1.5 договору);

- договір укладається за умови приєднання ПДП до договору про врегулювання небалансів електричної енергії та договору про участь у балансуючому ринку (п. 1.6 договору);

- загальна вартість договору складається із суми всіх платежів, здійснених ОСП на користь ПДП протягом дії договору за надані на умовах договору ДП; обчислення платежів та розрахунок цін здійснюються згідно з Порядком (п. 2.1 договору);

- визначення обсягів фактично наданої ДП РЗ здійснюється відповідно до умов Порядку (п. 3.1 договору);

- ПДП складає та надсилає ОСП два примірники підписаного зі своєї сторони акта приймання-передачі наданих ДП РЗ у строк, визначений Порядком (п. 5.1 договору);

- ОСП розглядає та у разі відсутності зауважень підписує акт у строк, визначений Порядком, або надсилає мотивовану відмову від його підписання із зазначенням недоліків, що повинні бути усунені (п. 5.2 договору);

- ОСП здійснює остаточний розрахунок з ПДП у строк, визначений Порядком за умови реєстрації ПДП податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, шляхом перерахування на поточний рахунок ПДП грошових коштів в обсязі, що відповідає фактичній вартості наданих ДП РЗ (п. 5.3 договору);

- платежі за ДП РЗ ОСП здійснює в межах, передбачених у складі затвердженого Регулятором тарифу на оперативно-диспетчерське управління та фактично наявних коштів на відповідному рахунку (п. 5.4 договору);

- ОСП зобов`язується здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату ДП РЗ на умовах, визначених договором і Порядком (п. 6.3 договору);

- договір набирає чинності з моменту акцептування ОСП заяви-приєднання ПДП, про що ОСП повідомляє ПДП та діє до 30.04.2022 (п. 11.1 договору).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач протягом дії договору належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу ДП РЗ відповідно до умов договору.

У свою чергу, відповідач належним чином виконав свої зобов`язання з оплати наданих послуг лише у період листопад 2021 року (ІІІ декада) - січень 2022 року (І-ІІІ декади).

Натомість оплата ДП РЗ за період лютий 2022 року (І-ІІІ декади) та березень 2022 року (І декада) відповідачем здійснювалася несвоєчасно, тобто в порушення строків, визначених Порядком.

Так, позивачем у лютому 2022 року (І-ІІІ декади) та березні 2022 року (І декада) надано відповідачу ДП РЗ, що підтверджується підписаними сторонами без зауважень актами від 10.02.2022 № 1 (І декада) на суму 109 189 348, 99 грн, від 20.02.2022 № 2 (ІІ декада) на суму 97 483 613,28 грн, від 28.02.2022 №3 (ІІІ декада) на суму 52 938 973, 82 грн, від 10.03.2022 №1 (І декада) на суму 68 408 064 грн.

Проте, відповідачем здійснено повну оплату зазначених послуг, однак із простроченням.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 позов задоволено частково:

- присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5": 966 976,02 грн 3% річних; 13 210 777,77 грн втрат від інфляції та 212 666,31 грн судового збору;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочення виконання рішення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги та відзиву, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 8.1 Порядку ПДП складає та направляє рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в електронному вигляді із накладанням кваліфікованого електронного підпису ОСП два примірники підписаного зі своєї сторони керівником ПДП, або уповноваженою ним особою (повноваження підписанту підтверджуються копією посадової інструкції або довіреності, засвідченою в установленому порядку) акта приймання-передачі наданої ДП РЗ (далі - акт) до 5 календарного дня після закінчення декади, в якій такі послуги надавались.

Пунктом 8.2 Порядку передбачено, що ОСП розглядає та у разі відсутності зауважень підписує акт протягом 5 робочих днів з дати його отримання від ПДП або направляє мотивовану відмову від його підписання із зазначенням недоліків, що повинні бути усунені.

Відповідно до п. 8.3 Порядку ОСП здійснює остаточний розрахунок з ПДП протягом 5 робочих днів після підписання сторонами акта або з дати направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в електронному вигляді із накладанням кваліфікованого електронного підпису рахунку за надану ДП на адресу ОСП за умови реєстрації ПДП податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України шляхом перерахування на поточний рахунок ПДП грошових коштів в обсязі, що відповідає фактичній вартості наданих ДП.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вірно було встановлено місцевим господарським судом, що відповідачем було повністю оплачено надані позивачем послуги, проте з порушення строків оплати.

З огляду на, що позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1 019 923,15 грн 3% річних і 14 118 585,30 грн втрат від інфляції за такі періоди:

- остаточний розрахунок за послуги згідно з актом від 10.02.2022 № 1 з кінцевим строком оплати - 17.02.2022, втім відповідачем було здійснено 22.02.2022, тобто періодом прострочення є 18.02.2022 - 21.02.2022;

- остаточний розрахунок за послуги відповідно до акта від 20.02.2022 № 2 з кінцевим строком оплати - 25.02.2022, проте відповідачем здійснено 28.04.2022, тобто періодом прострочення є 26.02.2022 - 27.04.2022;

- остаточний розрахунок за послуги згідно з актом від 28.02.2022 № 3 з кінцевим строком оплати 07.03.2022, однак відповідачем здійснено 05.05.2022, тобто періодом прострочення є 08.03.2022 - 04.05.2022;

- остаточний розрахунок за послуги відповідно до акта від 10.03.2022 №1 з кінцевим строком оплати 17.03.2022, проте відповідачем здійснено 23.06.2022, тобто періодом прострочення є 18.03.2022 - 22.06.2022.

Судом першої інстанції перевірено розрахунок сум 3% річних і втрат від інфляції та встановлено, що вони неправильні.

За перерахунком місцевого господарського суду суми 3% річних і втрат від інфляції та періоди їх нарахування склалають:

- з 18.02.2022 (оскільки акт від 10.02.2022 №1 на суму 109 189 348,99 грн підписано сторонами 10.02.2022, то останнім днем оплати є 17.02.2022) по 21.02.2022 (дата, визначена позивачем у позовній заяві) сума 3% річних становить 35 897,87 грн, втрат від інфляції - 0,00 грн;

- з 08.03.2022 (оскільки акт від 20.02.2022 №2 на суму 97 483 613,28 грн підписано відповідачем 28.02.2022, то останнім днем оплати є 07.03.2022) по 27.04.2023 (дата, визначена позивачем у позовній заяві) сума 3% річних становить 408 629,94 грн, а втрати від інфляції - 7 544 744,25 грн;

- з 17.03.2022 (оскільки акт від 28.02.2022 №3 на суму 52 938 973,82 грн підписано відповідачем 09.03.2022, то останнім днем оплати є 16.03.2022) по 04.05.2022 (дата, визначена позивачем у позовній заяві) сума 3% річних становить 213 206,28 грн, а втрати від інфляції - 1 641 108,19 грн;

- з 29.04.2022 (оскільки акт від 10.03.2022 №1 на суму 68 408 064 грн підписано відповідачем 21.04.2022, то останнім днем оплати є 28.04.2023) по 22.06.2022 (дата, визначена позивачем у позовній заяві) сума 3% річних становить 309 241,93 грн, а втрат від інфляції - 4 024 925,26 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягненню з відповідача підлягає сума 966 976,02 грн 3% річних і 13 210 777,77 грн втрат від інфляції, у стягненні решти сум 3% річних (52 947,13 грн) і втрат від інфляції (907 807,53 грн) правомірно відмовлено судом першої інстанції.

Що ж до посилань відповідача на те, що позивачем не доведено коли акт від 10.02.2022 № 1 було надіслано відповідачу, а тому неможливо встановити дату його підписання, то наведений акт підписаний представниками сторін власноручно, датований 10.02.2022 і жодної іншої дати не містить, у зв`язку з чим судова колегія вважає, що акт підписано сторонами 10.02.2022.

Твердження відповідача про те, що через несплату учасників ринку отриманих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у відповідача і виникла заборгованість за договором, колегією суддів до уваги не приймається оскільки умовами договору саме відповідач взяв на себе зобов`язання здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату ДП РЗ відповідно до умов вищезгаданого договору та законодавства України, у тому числі Порядку.

Посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути взято до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати ДП РЗ.

Доводи про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив відповідачу у заяві про відстрочення виконання рішення суду, колегією суддів оцінюються критично, оскільки зазначені у апеляційній скарзі твердження відповідача щодо відстрочки не є тими обставинами, з якими приписи ст. 331 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість надання відстрочки, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, по-перше, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, по-друге, ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Підсумовуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо часткового задоволення позовних вимог.

Отже, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Інші доводи відповідача викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

В свою чергу, наведені твердження позивачем у відзиві на апеляційну скаргу є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі № 910/7722/23 - без змін.

Матеріали справи № 910/7722/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.05.2024.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко