ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/695/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАН ГРУП», місто Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ», місто Харків,
простягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАРАН ГРУП», звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ», про стягнення заборгованості за договором субпідряду № 16/10/23 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 68 452,74 грн. Також, позивачем заявлено до стягнення орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

1. РУХ СПРАВИ У ГОСПОДАРСЬКОМУ СУДІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

06 березня 2024 року, ухвалою Господарського суду Харківської області, залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАН ГРУП» без руху. 12 березня 2024 року, ухвалою Господарського суду Харківської області, прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАН ГРУП» до розгляду та відкрито позовне провадження у справі № 922/695/24. Розгляд справи № 922/695/24 вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. 01 травня 2024 року, ухвалою Господарського суду Харківської області, відмовлено у задоволенні заяви відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ», про поновлення строку (вх. № 11134 від 26 квітня 2024 року). Залишено без задоволення клопотання відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ», про витребування доказів (вх. № 11135 від 26 квітня 2024 року).

Щодо реалізації сторонами свого права на подання заяви по суті справи: відповідачем надано відзив (вх. № 10531 від 22 квітня 2024 року), що прийнятий до розгляду із долученням до матеріалів справи ухвалою Господарського суду Харківської області від 24 квітня 2024 року; позивачем надано відповідь на відзив (вх. № 10766 від 23 квітня 2024 року), що прийнята до розгляду із долученням до матеріалів справи ухвалою Господарського суду Харківської області від 24 квітня 2024 року; відповідачем - заперечення на відповідь на відзив (вх. № 11057 від 25 квітня 2024 року), що прийняті до розгляду із долученням до матеріалів справи ухвалою Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2024 року.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд констатує про те, що ним було дотримано строки розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

2. ОПИС ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Як зазначено у позовній заяві, 16 жовтня 2023 року між ТОВ «ВАРАН ГРУП» (позивач, субпідрядник) та ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ» (відповідач, підрядник) укладено договір субпідряду № 16/10/23 (надалі «Договір»), за умовами якого субпідрядник за завданням підрядника зобов`язується на свій ризик, своїми силами та засобами у відповідності до діючих будівельних норм і правил, якісно виконати в межах Договірної ціни, що передбачена переданим підрядником дефектним актом, умовами цього Договору, у тому числі: здійснення будівельних та монтажних робіт на об`єкті «Поточний ремонт санвузлу другого поверху будівлі Казарми № 1 за адресою: Харківська області, Харківській район, о. Ватутіне, вул. Військова, 23, код ДК 021:2015-45450000-6 «Інші завершальні будівельні роботи», та здати вказані роботи замовнику у встановлений термін. Вищевказаний перелік робіт є орієнтовним. Кожен вид робіт узгоджується окремою додатковою угодою до Договору. Відповідно до Додатку № 1 до Договору «Договірна ціна № 1 на здійснення будівельних та монтажних робіт на об`єкті», укладеного між сторонами, ціна (вартість) виконаних робіт становить 40 657,32 грн. Відповідно до Додатку № 2 до Договору «Договірна ціна № 1 на здійснення будівельних та монтажних робіт на об`єкті» ціна (вартість) виконаних робіт становить 27 795,42 грн. Таким чином, на думку позивача, загальна сума виконаних робіт за Договором складає 68 452,74 грн. Як зазначає позивач, на виконання умов Договору роботи виконані ним належним чином і своєчасно, а також були пред`явлені субпідрядником до прийняття шляхом направлення акту прийняття виконаних робіт та Додатку № 2 до Договору, але відповідач в порушення ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт (зокрема, шляхом ухилення від підписання отриманого акту прийняття виконаних робіт), при цьому своєчасно не заявивши про їх недоліки. На підтвердження направлення акту та додатку № 2, позивач посилається на опис вкладеного у поштове відправлення № 146 та № 460 від 08.02.2024 року. Позивач зазначає, що відповідач не повернув ані підписаного акту, ані вмотивованої відмови від прийняття роботи та підписаного акту, що стало підставою для звернення з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором субпідряду № 16/10/23 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 68 452,74 грн.

22 квітня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив (вх. № 10531). Із заявленим позовом відповідач повністю не погоджується, оскільки позивач не має відношення до виконання та здачі Замовнику робіт на об`єкті «Поточний ремонт санвузлу другого поверху будівлі Казарми № 1 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Ватутіне, вул. Військова 23». Більше того, частина наданих позивачем до позову документів не містить підпису з боку уповноваженої особи ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ», у той же час самі документи, їх зміст, суперечать змісту один одного. Так, 15.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ» («Підрядник») та Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій («Замовник») було укладено Договір № 935 про надання послуги за державні кошти з предметом договору «Поточний ремонт санвузлу другого поверху будівлі Казарми № 1 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Ватутіне, вул. Військова 23». Обумовлені роботи були виконані та здані Замовнику Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ» на підставі взятих на себе договірних зобов`язань. Стосовно появи (підписання) наданого позивачем Договору відповідач зазначає, що у певний період часу у жовтні 2023 року ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ» розглядало можливість залучення третіх осіб в якості субпідрядників за Договором № 935 від 15.08.2023 року для виконання своїх зобов`язань. Оскільки згідно п. 5.1. Договору № 935 від 15.08.2023 року строк (термін) надання послуг встановлений був до 25 жовтня 2023 року» і ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ» намагалось продовжити цей строк. З цією метою було підписано Договір субпідряду № 16/10/23 від 16.10.2023 року та Додаток №1 до Договору субпідряду № 16/10/23 від 16 жовтня 2023 року Договірна ціна №1. Але, в подальшому потреба в залученні ТОВ «ВАРАН ГРУП» відпала і воно не залучалось, а роботи на об`єкті виконували робітники ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ», що працювали на підставі укладених договорів цивільно-правового характеру. Також, відповідач зазначає, що згідно п. 3.3. Договору, сторони можуть змінювати вартість, об`єм Робіт та порядок розрахунків за взаємною згодою, шляхом підписання відповідних Додаткових угод до Договору. Пункт 3.1. Договору закріплює, що загальна сума Договору складається на підставі Договірної ціни, що будуть відображені в Додаткових угодах до даного Договору підряду. У той же час Позивачем надано Додаток № 2 до Договору №16/10/23 від 19 грудня 2023 року Договірна ціна № 2, який не містить підпису ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ». Тобто Договірна ціна № 2 вже є нікчемним документом. До того ж не зрозуміло чи то ця договірна ціна збільшилась на вказану суму, чи то зменшилась до вказаної суми 27 795,42 гривень. Враховуючи порядковий номер додатку, очевидно, що ціна зменшилась. Крім того, Додаток № 2 стосується якогось договору від 19 грудня 2023 року, якого ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ» не укладало. Щодо Акту виконаних робіт від 19.12.2023 року - він не містить підпису ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ», а зазначена в ньому сума не відповідає навіть підписаній договірній ціні № 1. Зазначений у ньому перелік найменування робіт та витрат не відповідає вказаним у підписаній договірній ціні № 1. Тобто, його зміст вже не відповідає якимось домовленостям сторін, якби ті справді існували чи виконаним роботам, якби ті здійснювались. Крім того, описані в Акті роботи позивачем не виконувались та не здавались визначеному у пунктах 1.1., 1.3. Договору Замовнику. Також, відповідач зазначає, що у Договорі наголошується та встановлюється порядок та спосіб здачі робіт - Замовнику будівництва, яким в даному Договорі виступає «Міжрегіональний центр гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій». Крім того, роботи за об`єктом «Поточний ремонт санвузлу другого поверху будівлі Казарми № 1 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Ватутіне, вул. Військова 23» були виконані відповідачем та здані Замовнику Міжрегіональному центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування ДСНС Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ», про що підписано відповідний Акт від 27.12.2023 року. Тому, начебто, надсилання до ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ» Акту виконаних робіт від 19.12.2023 року разом із Додатком № 2 до Договору №16/10/23 від 19 грудня 2023 року Договірна ціна № 2 (без підпису), не може нести жодних правових наслідків через неналежний зміст самих документів, їх непогодження обома сторонами та їх невідповідність Договору і нормам законодавства, що свідчить про їх недійсність. Також відповідач повністю заперечує проти щодо заявлених позивачем розміру попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в зв`язку із розглядом справи.

23 квітня 2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 10766). Доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву, позивач вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. По-перше, Договір був укладений та підписаний сторонами, не розірваний, не припинений, недійсним чи нікчемним в судовому порядку не визнавався. Тому посилання відповідача у відзиві, що потреба в залучені позивача відпала після укладання договору і воно не залучалось є необґрунтованими та такими що суперечать як умовам договору, так і діючому законодавству. По-друге, позивач зазначає про те, що на виконання умов вказаного договору, роботи, зазначені у Додатку 1, 2, виконані позивачем належним чином і своєчасно були пред`явлені субпідрядником до прийняття шляхом направлення акту прийняття виконаних робіт та Додатку №2 до Договору субпідряду. Але відповідач в порушення вимог ст. ст. 853, 882 ЦК України, безпідставно відмовився від прийняття робіт (зокрема, шляхом ухилення від підписання отриманого акту прийняття виконаних робіт), при цьому своєчасно не заявивши про їх недоліки. По-третє, відповідач до відзиву надає документи, які стосуються усіх видів робіт, які повинен був виконати ТОВ «МАЗАЛЬ» відповідно до Договору № 935 від 15.08.2023 року, укладеного між ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ» («Підрядник») та Міжрегіональним центром гуманітарного роз мінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій («Замовник»). Однак, документи (їх копії), що надані на підтвердження виконання (невиконання, або неповного виконання) Договору №935 від 15.08.2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ» («Підрядник») та Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій («Замовник»), не спростовує обставин на які посилається позивач у позовній заяві, а саме того, що для виконання певного обсягу робіт було залучено Субпідрядника ТОВ «ВАРАН ГРУП».

25 квітня 2024 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 11057). Із заявленим позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАН ГРУП» відповідач повністю не погоджується, оскільки позивач не має відношення до виконання та здачі Замовнику робіт на об`єкті «Поточний ремонт санвузлу другого поверху будівлі Казарми № 1 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Ватутіне, вул. Військова 23». Відповідач вважає, що доводи і твердження позивача, наведені як у відповіді на відзив, так і первісно у позові, жодним чином не спростовують викладені ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ» у відзиві аргументи, підтверджені як документально, так і аналізом наданих документів та всіх обставин у справі. Відповідач вважає, що Договір у будь-якому випадку має похідний характер від основного зобов`язання Договору підряду № 935 від 15.08.2023 року і відповідно, за загальним правилом, є дійсним до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії самого договору субпідряду. Як зазначалось у відзиві, строк (термін) надання послуг за Договором підряду № 935 від 15.08.2023 року до 09 листопада 2023 року (згідно Додаткової угоди № 2), строк дії Договору підряду № 935 до 31.12.2023 року, а Акт виконаних робіт підписано Замовником - Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування ДСНС, - 27.12.2023 року. Таким чином, похідне зобов`язання за Договором, також припинило свою дію у грудні 2023 року, адже не могли б діяти довше. Окремо відповідач зазначає, що вказані у Акті від 27.12.2023 року роботи, у тому числі зазначені у його пунктах 3, 8, 9, 31, 84, 88, 94, 125, 128, 130, 136, були виконані робітниками ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ», а не кимось іншим і прийняті Замовником. Окрім того, ні до позову, ні в подальшому до відповіді на відзив позивачем не надано жодних доказів, що роботи за договором ним справді виконувались. Немає ні документів про передачу йому будівельних матеріалів від ТОВ «МАЗАЛЬ ТОВ», щодо витрат на проведення робіт, ні погодженого Календарного графіку виконання робіт, ні проектної документації і т.д., як це зокрема передбачає надана суду копія Договору. В іншому - відповідач зазначає ті самі обставини, що викладені у відзиві.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

3. ВІДНОСНО ВИРІШЕННЯ СПОРУ ПО СУТІ

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. В статті 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 173 ГК України, зі змістом якої кореспондуються і приписи ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 16 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАРАН ГРУП» (позивач, субпідрядник за Договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ» (відповідач, підрядник за Договором) укладено договір субпідряду № 16/10/23.

Як вбачається зі змісту умов укладеного сторонами Договору, він за своєю правовою природою є договором субпідряду, тому окрім загальних положень Цивільного кодексу України щодо зобов`язань, правовідносини між сторонами мають бути врегульовані нормами глави 61 «Підряд» Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до п. 1.1. Договору субпідрядник за завданням підрядника зобов`язується на свій ризик, своїми силами та засобами у відповідності до діючих будівельних норм і правил, якісно виконати в межах Договірної ціни, що передбачена переданим Підрядником дефектним актом, умовами цього Договору, у тому числі: здійснення будівельних та монтажних робіт на об`єкті: «Поточний ремонт санвузлу другого поверху будівлі Казарми № 1 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Ватутіне, вул. Військова, 23 (далі Об`єкт), код ДК 021:20-6 «Інші завершальні будівельні роботи», та здати вказані роботи Замовнику у встановлений термін. Вищенаведений перелік робіт є орієнтовним. Кожен вид робіт узгоджується окремою додатковою угодою до Договору. Згідно із п. 2.3. Договору датою закінчення виконання робіт субпідрядника за цим Договором є дата підписання субпідрядником та підрядником остаточного акту прийняття всіх виконаних субпідрядних робіт. У відповідності до п. 3.1. Договору загальна сума договору складається на підставі договірної ціни, що будуть відображені в додаткових угодах до даного Договору. В разі виникнення додаткових етапів робіт, сторони будуть укладати додаткові угоди по етапам робіт Договору, в яких будуть визначені склад, вартість, порядок оплати, обсяги, строки (терміни) виконання таких робіт (п. 3.4. Договору). У відповідно до п. 3.6. Договору оплата за цим Договором здійснюється підрядником шляхом внесення коштів на поточний рахунок субпідрядника у національній валюті України на наступних умовах розрахунки здійснюється підрядником у строки протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт.

Згідно із частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

До матеріалів справи позивачем надано договірну ціну № 1 до Договору, яка підписана з обох сторін на суму 40 657,32 грн. Також, позивач надав до суду договірну ціну № 2 до Договору на суму 27 795,42 грн, однак вона підписана лише з боку самого позивача. В свою чергу, у Договорі зазначено, що в разі виникнення додаткових етапів робіт, сторони будуть укладати додаткові угоди по етапам робіт Договору, в яких будуть визначені склад, вартість, порядок оплати, обсяги, строки (терміни) виконання таких робіт (п. 3.4. Договору). В означеній додатковій угоді відсутній підпис відповідача, а отже і його волевиявлення на погодження збільшення обсягу робіт та, відповідно, вартості виконання робіт.

За таких обставин, суд під час ухвалення рішення керується виключно погодженими умовами між сторонами, а саме договірною ціною № 1 до Договору, яка підписана з обох сторін на суму 40 657,32 грн.

19 грудня 2023 року позивачем складено акт виконаних робіт на суму 68 452,74 грн. З аналізу видів робіт, що передбачені договірною ціною № 1 до Договору, та робіт, що зазначені в акті, суд констатує про те, що акт охоплює роботи, домовленість по яких досягнута договірною ціною № 1 до Договору. Тобто, в частині 40 657,32 грн. акт відповідає наявній домовленості сторін. Як вбачається із матеріалів справи, означений акт був скерований відповідачу, про що свідчить опис прийняття/передачі документів на підпис із штемпелем АТ «Укрпошта» (трек номер 146). Відповідач не повернув позивачу підписаний акт виконаних робіт, як і не сплатив кошти. Також, відповідач не надав свої заперечення щодо підписання акта виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

За таких обставин, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині стягнення із відповідача 40 657,32 грн. за Договором.

Відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частини 3 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження здійснення повної оплати.

ВІДНОСНО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ

Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про часткове задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року "Справа "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27 вересня 2001 року). Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАН ГРУП» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЗАЛЬ ТОВ» (61001, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАН ГРУП» (61054, місто Харків, вулиця Барабашова, будинок 6, літ. "Б-6"; ) заборгованість за договором субпідряду в розмірі 40 657,32 грн, а також судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 1 798,47 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "13" травня 2024 р.

Суддя Н.В. Калініченко