Справа № 909/730/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.05.2024 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву вх.№7105/24 від 26.04.2024 ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення від 15.01.2021 у справі

за позовом: АТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк"

до відповідача: Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт"

до відповідача: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 996 672 грн 26 коп.

за участю:

від стягувача: ОСОБА_2

від боржників: не з"явилися

встановив: 15.01.2021 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" до відповідачів Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 996672 грн 26 коп. Вказане рішення залишене без змін відповідно до постанови Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2021.

05.04.2021 на виконання вищевказаного рішення суд видав накази.

26.04.2023 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.2021 на 4 місяці згідно з вказаним в заяві графіком.

30.04.2024 суд постановив призначити подану заяву до розгляду в судовому засіданні 07.05.2024.

06.05.2024 позивач через підсистему "Електронний суд" подав заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення вх.№7532/24.

Заявник в судове засідання не з"явився, причин нез"явлення суду не повідомив про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Представниця стягувача в судовому засіданні проти розстрочення виконання рішення суду заперечила. Зазначила, що ОСОБА_1 не подав жодних належних доказів наявності обставин, які роблять неможливим виконання судового рішення в термін встановлений законодавством. Також вказала, що факт часткового виконання рішення суду не є підставою для розстрочення виконання такого рішення.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення, заслухавши представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В ч. 1 ст. 331 ГПК передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Зі змісту приписів ст.331 ГПК України вбачається, що розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у цій справі.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Відповідно до ч.5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вбачається із поданої заяви боржник просить розстрочити виконання рішення суду у справі, яке ухвалене 15.01.2021 та не виконане станом на 26.04.2024, тобто значно більше одного року з дня його ухвалення.

Суд зазначає, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність. Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення). Відтак вимоги заявника про розстрочення невиконаного з 2021 року рішення суду суперечать положенням процесуального закону та вищенаведеним принципам права.

З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення.

Керуючись ст. 232-234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення від 15.01.2021 вх.№7105/24 від 26.04.2024 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк встановлений Розділом IV ГПК України.

Дата підписання 07.05.2024

Суддя Т. В. Максимів