ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ПРО відмову у відкритті ПРОВАДЖЕННЯ

У СПРАВІ ПРО БАНКРУТСТВО

08.05.2024 Справа № 905/662/24

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

за участю секретаря судового засідання Риндіч О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву кредитора (заявника): Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок №152-Б, )

до боржника: Приватного акціонерного товариства «Газета «Вечірній Донецьк» (83118, місто Донецьк, проспект Київський, будинок №48, )

про відкриття провадження у справі про банкрутство,

за участю представників:

від ініціюючого кредитора: Гавриленко Ю.Ю.

від боржника: не з`явився

В С Т А Н О В И В

До Господарського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Газета «Вечірній Донецьк» ().

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Газета «Вечірній Донецьк» () прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 08.05.2024.

Через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Донецької області 02.05.2024 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» про участь у судовому засіданні, призначеному на 08.05.2024 о 13:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку ухвалою суду від 07.05.2024 задоволено.

У підготовчому засіданні представник заявника підтримала заяву з викладених у ній підстав.

Боржник своїм правом на подання відзиву не скористався.

Вивчивши подані докази, заслухавши пояснення представника заявника у підготовчому судовому засіданні, господарський суд прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, враховуючи таке.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) унормовано, що неплатоспроможність це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Статтею 34 КУзПБ передбачено, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити, зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду, відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи встановлений у статті 39 КУзПБ. Зокрема, цією статтею визначено, що у випадку, якщо провадження відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюється господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуговує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з положеннями частини п`ятої статті 39 КУзПБ за наслідками розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі.

Виходячи із системного аналізу статей 1, 34, 39 КУзПБ судом зроблено висновок про те, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право відносно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора боржником у повному обсязі не задоволені.

Обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника є встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора.

Відсутність спору про право, у розумінні процедур банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання та структури заборгованості, строку виконання зобов`язання тощо.

Верховний Суд (зокрема в постанові від 16.08.2022 у справі №910/10741/21, ухваленій у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду) неодноразово зазначав, що спір про право це суперечність між суб`єктами цивільного права, яка виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншої і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Тому, вирішуючи питання, чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків і неможливістю їх здійснення/забезпечення належного виконання за зверненням до суду. Спір про право може проявлятися також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за участю суду. Отже, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням, невизнанням або недоведенням суб`єктивного права, при цьому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

Правова категорія "спір про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як у процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і в матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника.

У постанові від 19.08.2020 у справі №910/2522/20 Верховний Суд наголосив, що суть підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство через те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, полягає в тому, що саме на час підготовчого засідання (тобто до відкриття провадження у справі) існує спір, який не був предметом судового розгляду, між ініціюючим кредитором та боржником щодо вимог, які є підставою для звернення кредитора з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

В обґрунтування заяви про відкриття провадження по справі про банкрутство заявник посилається на те, що 20.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (далі - Позичальник, заявник) та Приватним акціонерним товариством «Газета «Вечірній Донецьк» (далі - Позичальник, боржник) укладено договір №МГУ-143808/2023 позики (надання поворотної фінансової допомоги).

Відповідно до п.1.1. в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, Позикодавець зобов`язується передати Позичальникові грошові кошти в сумі 2 059 475,00 гривень, а Позичальник - прийняти їх і повернути вказану суму в обумовлений цим Договором термін.

Згідно з п.2.1. договору Позикодавець надає позику (поворотну фінансову допомогу) у безготівковій формі шляхом перерахування суми грошових коштів, вказаної в п. 1.1. цього Договору, на поточний рахунок Позичальника. Перерахування позики може здійснюватися однаковими або різними за розміром сумами (декількома платежами) або всією сумою позики одразу.

Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві позику у безготівковій формі шляхом перерахування суми раніше отриманих грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця впродовж терміну дії цього Договору (п.2.2. договору).

Повернення фінансової допомоги може робитися різними або рівними за розміром сумами (частинами). Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики до 01.01.2024 року (п.2.3. договору).

Як зауважує ініціюючий кредитор, ним було перераховано на виконання умов договору на розрахунковий рахунок ПрАТ «Газета «Вечірній Донецьк» 2 059 475,00 гривень, що підтверджується платіжними інструкціями:

№1561 від 21.09.2023 на суму 2 018 475,00 гривень;

№1605 від 28.09.2023 на суму 10 000,00 гривень;

№1839 від 30.10.2023 на суму 10 500,00 гривень;

№2046 від 29.11.2023 на суму 10 000,00 гривень;

№2292 від 26.12.2023 на суму 10 000,00 гривень.

У призначенні платежу зазначено: "надання поворотної фінансової допомоги зг. договору №МГУ-143808/2023 від 20.09.2023, без ПДВ".

За твердженням заявника, боржником частково повернуто надану фінансову допомогу в розмірі 10 000,00 гривень згідно інформаційного повідомлення №61 від 28.12.2023. Розмір залишку заборгованості ПрАТ «Газета «Вечірній Донецьк» за договором №МГУ-143808/2023 від 20.09.2023 склав 2 049 475,00 гривень у зв`язку з чим просить визнати вимоги ТОВ «Медіа Група Україна» на вказану суму з віднесенням до 4 черги задоволення вимог кредиторів.

При цьому, як встановлено судом з інформаційного повідомлення №61 від 28.12.2023 у призначенні платежу зазначено: "Повернення помилково перерахованої поворотної фінансової допомоги зг. договору №МГУ-143808/2023 від 20.09.2023, без ПДВ", що свідчить про невизнання боржником існування договірних відносин та, відповідно, існування спору про право між сторонами.

В той же час, в силу положень ст. 11, 202, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (господарського зобов`язання), яке (зобов`язання) в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (тут і далі в редакції від 21.03.2022, яка діяла на час укладення договору) визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (ст. 2 Закону).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Датою початку тимчасової окупації міста Донецька є 207 квітня 2014 року.

Дата початку тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України;

4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України.

В умовах воєнного стану правовий режим тимчасово окупованої території, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається, змінюється і скасовується рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" переказ коштів між тимчасово окупованою територією та іншою територією України забороняється.

Відповідно до п. 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п.п. г п. 5 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" Кабінету Міністрів України протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання чинності цим Законом рекомендовано утворити спеціальний центральний орган виконавчої влади з питань тимчасово окупованої території України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1364 від 06.12.2022 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" установлено, що:

перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій (абз. 2 п. 1 постанови);

у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (абз. 8 п. 1 постанови).

Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій може надавати роз`яснення з питань формування та застосування переліку; перелік оновлюється у разі потреби, але не рідше ніж двічі на місяць (абз. 23-24 п. 1 постанови).

В постанові КМУ №1364 визначено критерії внесення територій до переліку, а Додатком до постанови КМУ №1364 затверджено форму "Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 1364 від 06.12.2022 наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Місцезнаходженням Приватного акціонерного товариства «Газета «Вечірній Донецьк» () зареєстровано: 83118, місто Донецьк, проспект Київський, будинок №48.

Відповідно до наказу №309 вся територія Донецького району (код UA0098686 з 07.04.2014 відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією територією України.

Господарська діяльність суб`єктів, місцезнаходженням яких є тимчасово окупована територія, знаходиться поза межами правового регулювання України, а вчинені ними правочини є нікчемними, а отже не створюють юридичних наслідків, тобто, не "породжують" (змінюють чи припиняють) цивільних прав та обов`язків (постанова КГС ВС від 26.03.2024 у справі № 913/768/21

Положення ч. 2 ст. 13 Закону № 1207-VII поширюється на договори, які укладаються суб`єктом господарювання при здійсненні ним господарської діяльності, тобто у випадках, коли він реалізує продукцію, виконує роботи, надає послуги (постанова КГС ВС від 26.03.2024 у справі № 913/768/21).

Враховуючи наведене вище, а також зважаючи на застереження щодо застосування абзацу другого частини другої статті 215 ЦК України, викладене в статті 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", колегія суддів дійшла висновку, що додатковий договір від 22.04.2014 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 20.04.2007 № 0420/03 є нікчемним в силу закону, а саме статті 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тому відсутні підстави для визнання його недійсним (постанова КГС ВС від 26.09.2023 у справі № 913/527/21).

Підприємницька діяльність здійснюється суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачність, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників (постанова КАС ВС від 15.11.2022 у справі № 440/2831/19).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Враховуючи, що Приватне акціонерне товариство «Газета «Вечірній Донецьк» () було зареєстровано на тимчасово окупованій території України (місто Донецьк) на момент укладення договору №МГУ-143808/2023 позики (надання поворотної фінансової допомоги) від 20.09.2023, тому такий договір є нікчемним в силу закону, а отже не створив жодних юридичних наслідків.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Газета «Вечірній Донецьк» ().

Керуючись ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 233, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок №152-Б, ) у відкритті провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Газета «Вечірній Донецьк» (83118, місто Донецьк, проспект Київський, будинок №48, ).

У судовому засіданні 08.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.05.2023.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя С.М. Фурсова