ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2024 р. Справа№ 924/1230/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 25.04.2024:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024

у справі №924/1230/23 (суддя - Васянович А.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця Козуляка Сергія Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво"

про стягнення 700 044 грн. 42 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Фізична особа-підприємець Козуляк Сергій Васильович (далі - позивач, ФОП Козуляк Сергій Васильович) звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" (далі - відповідач, ТОВ "Енергетично-Дорожнє будівництво", скаржник) про стягнення з відповідача 700 044 грн. 42 коп. заборгованості, а саме: 475 740 грн. 00 коп. основного боргу, 165 157 грн. 61 коп. інфляційних втрат, 30 938 грн. 38 коп. 3% річних та 28 208 грн. 43 коп. пені.

Позовні вимоги обгрунтовані з неналежним виконанням відповідачем умов договору №29-06/21-П про надання послуг дорожньо-будівельною технікою від 29 червня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року справу було передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23 позов задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво", на користь фізичної особи-підприємця Козуляка Сергія Васильовича, 475 740 грн. 00 коп. основного боргу, 165 157 грн. 61 коп. інфляційних втрат, 30 700 грн. 68 коп. 3% річних, 28 208 грн. 43 коп. - пені та 10 497 грн. 53 коп. судового збору.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що при нарахуванні пені позивачем допущено аналогічні помилки, що й при розрахунку річних та інфляційних втрат, а саме позивачем не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23; ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 475 740 грн., 00 коп. - основного боргу, 165 157 грн. 61 коп. інфляційних втрат, 30 700 грн. 68 коп. 3% річних, 28 208 грн. 43 коп. - пені та 10 497 грн. 53 коп. судового збору відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що представник Воєвідко Максим Ярославович представляв інтереси позивача не маючи повноважень, а оскаржуване рішення прийнято з грубим порушенням процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та клопотання учасників апеляційного провадження

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Коротун О.М., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23 - залишено без руху, роз`яснено право на усунення недоліків апеляційної скарги.

22.03.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" надійшла заява про усунення недоліків із доказами сплати судового збору, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору, з якої вбачається, що апелянтом сплачено судовий збір у визначеному судом розмірі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Суліма В.В., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 прийнято справу №924/1230/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді - Ткаченкв Б.О., суддів: Суліма В.В., Гаврилюка О.М. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23 у судовому засіданні 25.04.2024.

27.03.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника фізичної особи-підприємця Козуляка Сергія Васильовича надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 клопотання фізичної особи-підприємця Козуляка Сергія Васильовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задоволено.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Учасники апеляційного провадження в судове засідання 25.04.2024 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників учасників апеляційного провадження.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 29.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНО-ДОРОЖНЄ БУДІВНИЦТВО (далі - замовник) та фізичною особою-підприємцем Козуляком Сергієм Васильовичем (далі - виконавець) було укладено договір №29-06/21-П про надання послуг дорожньо-будівельною технікою.

Пунктом 1.1. вищевказаного договору передбачено, що за умовами договору виконавець зобов`язався за завданням замовника надати послуги, які споживаються в процесі здійснення замовником господарської діяльності, а замовник оплатити виконавцеві зазначені послуги.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Обсяг та загальна вартість наданих послуг визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг (надання послуг) (додаток (невід`ємна частина) договору) та наданих до нього підтверджуючих документів (рапортів) (п.1.3. договору).

Свої обов`язки за договором позивач виконав належним чином, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі прийомки виконаних робіт (послуг):

-№22 від 15 липня 2021 року на суму 34 020, 00 грн.;

-№23 від 19 липня 2021 року на суму 7 560, 00 грн.;

-№24 від 31 липня 2021 року на суму 50 760, 00 грн.;

-№25 від 15 серпня 2021 року на суму 80 460, 00 грн.;

-№26 від 31 серпня 2021 року на суму 92 880, 00 грн.;

-№27 від 30 вересня 2021 року на суму 175 500, 00 грн.;

-№45 від 31 жовтня 2021 року на суму 186 840, 00 грн.;

-№46 від 15 листопада 2021 року на суму 81 540, 00 грн.;

-№47 від 30 листопада 2021 року на суму 77 220, 00 грн.;

-№51 від 15 грудня 2021 року на суму 68 580, 00 грн.;

-№52 від 31 грудня 2021 року на суму 61 560, 00 грн. (копії актів містяться в матеріалах справи).

Всього позивачем було надано послуг на загальну суму 916 920 грн. коп.

Водночас, свій обов`язок щодо оплати наданих позивачем послуг відповідач виконав частково сплативши позивачу 441 180 грн. 00 коп., а саме: 100 000 грн. 00 коп. - 08 вересня 2021 року, 72 800 грн. 00 коп. 30 листопада 2021 року та 268 380 грн. 00 коп. 18 січня 2022 року, що підтверджується копіями платіжних доручень.

У зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 475 740 грн. 00 коп. боргу зі спалити наданих послуг.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 3..4 договору оплата вартості послуг здійснюється у безготівковій формі протягом 10 робочих днів після підписання без зауважень сторонами акту приймання передачі виконаних робіт (надання послуг).

Отже, з урахуванням вищевказаних умов договору, строк оплати по акту №22 від 15 липня 2021 року настав 29 липня 2021 року, по акту №23 від 19 липня 2021 року 02 серпня 2021 року, по акту №24 від 31 липня 2021 року 13 серпня 2021 року, по акту №25 від 15 серпня 2021 року 27 серпня 2021 року, №26 від 31 серпня 2021 року 14 вересня 2021 року, по акту №27 від 30 вересня 2021 року 14 жовтня 2021 року, по акту №45 від 31 жовтня 2021 року 12 листопада 2021 року, по акту №46 від 15 листопада 2021 року - 29 листопада 2021 року, по акту №47 від 30 листопада 2021 року 14 грудня 2021 року, по акту №51 від 15 грудня 2021 року 29 грудня 2021 року та по акту №52 від 31 грудня 2021 року 17 січня 2022 року.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем/скаржником всупереч ч. 1 ст. 74, ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору №29-06/21-П про надання послуг дорожньо-будівельною технікою від 29 червня 2021 року розрахунку з позивачем за надані послуги.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків підписаного відповідачем станом на 31 грудня 2022 року заборгованість складає 475 740 грн. 00 коп.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що з відповідача підлягає стягненню 475 740 грн. 00 коп. боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України заявлено вимоги про стягнення 165 157 грн. 61 коп. інфляційних втрат та 30 938 грн. 38 коп. 3% річних нарахованих за період з 29 липня 2021 року по 24 листопада 2023 року.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, при нарахуванні річних та інфляційних позивачем не було враховано вимог ст. 253 ЦК України згідно якої, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Крім того, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Однак, не заважаючи на допущені позивачем помилки, інфляційні нараховані в меншому розмірі.

Оскільки позивач самостійно визначає зміст своїх позовних вимог, то суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку, що з відповідача підлягає стягненню 165 157 грн. 61 коп. інфляційних втрат.

Розмір 3% річних нарахований за період з 30.07.2021 - 07.09.2021 (08 вересня 2021 року сплачено 100 000 грн. 00 коп.) на суму боргу 34 020.00 грн. складає 109.05 грн.;

за період з 03.08.2021 - 07.09.2021 на суму боргу 7 560.00 грн. складає 21.75 грн.;

за період з 14.08.2021 - 07.09.2021 суму боргу 50 760.00 грн. складає 100.13 грн.;

за період з 28.08.2021 - 07.09.2021 на суму боргу 80 460.00 грн. складає 66.13 грн.;

за період з 08.09.2021 - 29.11.2021 (30 листопада 2021 року сплачено 72 800 грн. 00 коп.) на суму боргу 72 800.00 грн. складає 490.65 грн.;

за період з 15.09.2021 - 17.01.2022 (18 січня 2022 року сплачено 268 380 грн. 00 коп.) на суму боргу 92 880.00 грн. складає 946.61 грн.;

за період з 15.10.2021 - 17.01.2022 на суму боргу 175 500.00 грн. складає 1 355.92 грн.;

за період з 13.11.2021 - 21.11.2023 на суму боргу 186 840.00 грн. складає 11 333.25 грн.;

за період з 29.01.2022 - 24.11.2023 (дати вказані позивачем) на суму боргу 81 540.00 грн. складає 4 450.07 грн.;

за період з 15.12.2021 - 24.11.2023 на суму боргу 77 220.00 грн. складає 4 499.92 грн.:

за період з 30.12.2021 - 24.11.2023 на суму боргу 68 580.00 грн. складає 3 911.88 грн.;

за період з 18.01.2022 - 24.11.2023 на суму боргу 61 560.00 грн. складає 3 415.32 грн.

Всього з урахуванням вищенаведеного розрахунку, з відповідача підлягає стягненню 30 700.68 грн. 3% річних, а в решті вимог про стягнення річних судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до п. 4.3. за несвоєчасну оплату послуг, замовник сплачує на користь виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від простроченої суми, за кожен день прострочення.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 28 208 грн. 43 коп. пені нарахованої за період з 29 липня 2021 року по 29 січня 2022 року.

При нарахуванні пені позивачем допущено аналогічні помилки, що й при розрахунку річних та інфляційних втрат.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції позивач у своєму розрахунку невірно визначав розмір заборгованості в періодах прострочення. Зокрема, за період з 29 липня 2021 року по 08 вересня 2021 року позивач вказав заборгованість в розмірі 172 800 грн., однак станом на 30 липня 2021 року сума простроченого платежу складала лише 34 020 грн. 00 коп.

Колегією суддів встановлено, що розмір пені нарахований за період з 30.07.2021 - 07.09.2021 на суму боргу 34 020.00 грн. складає 596,52 грн.;

за період з 03.08.2021 - 07.09.2021 на суму боргу 7 560.00 грн. складає 119,30 грн.;

за період з 14.08.2021 - 07.09.2021 на суму боргу 50 760.00 грн. складає 556,27 грн.;

за період з 28.08.2021 - 07.09.2021 на суму боргу 80 460.00 грн. складає 387,97 грн.;

за період з 08.09.2021 - 29.11.2021 на суму боргу 72 800.00 грн. складає 2 810,28 грн.;

за період з 15.09.2021 - 17.01.2022 на суму боргу 92 880.00 грн. складає 5 506,64 грн.;

за період з 15.10.2021 - 17.01.2022 на суму боргу 175 500.00 грн. складає 7 952, 79 грн.;

за період з 13.11.2021 29.01.2022 на суму боргу 186 840.00 грн. складає 7 140,87 грн.;

за період з 30.11.2021 - 29.01.2022 на суму боргу 81 540.00 грн. складає 2 470,77 грн.;

за період з 15.12.2021 - 29.01.2022 на суму боргу 77 220.00 грн. складає 1 789,81 грн.:

за період з 30.12.2021 - 29.01.2022 на суму боргу 68 580.00 грн. складає 1 082,25 грн.;

за період з 18.01.2022 - 29.01.2022 на суму боргу 61 560.00 грн. складає 394,66 грн.

Всього, розмір пені складає 30 808 грн. 13 коп.

Проте, позивач просить суд стягнути з відповідача лише 28 208 грн. 43 коп., а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Водночас колегія суддів зазначає, що вищевикладене не спростовується та не заперечується скаржником у своїй апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що представник Воєвідко Максим Ярославович представляв інтереси позивача не маючи повноважень, а оскаржуване рішення прийнято з грубим порушенням процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до п. 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим положенням.

Згідно з пп. 12.4 п. 12 вказаного положення ордер містить наступні реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів, визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

З матеріалів справи убачається, що позовна заява від імені позивача підписана представником, а саме адвокатом Воєвідко Максимом Ярославовичем. На підтвердження повноважень адвоката надано ордер серія ВХ №1057794, яким уповноважено Воєвідко Максима Ярославовича представляти інтереси позивача у Господарському суді Хмельницької області. При цьому, позовну заяву було подано до Господарського суду Хмельницької області, тобто до судової установи, право на звернення до якої передбачено ордером.

Тобто, звертаючись до Господарського суду Хмельницької області та підписуючи адресовану цьому суду позовну заяву, адвокат Воєвідко Максим Ярославович додав до матеріалів позовної заяви відповідний ордер, який надавав їй повноваження на підписання позову та представництво інтересів позивача саме у цьому суді. При цьому, матеріали позовної заяви, які надійшли до Господарського суду Черкаської області від Господарського суду Хмельницької області об`єктивно не могли містити іншого ордеру, зокрема, з зазначенням у ньому повноважень на представництво у Господарському суді Черкаської області.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи наявна заява про вступ у справу як представника до якої додано ордер серія ВХ 1061665, яким уповноважено Воєвідко Максима Ярославовича представляти інтереси позивача у Господарському суді Черкаської області, чим спростовується доводи апеляційної скарги, що представник Воєвідко Максим Ярославович представляв інтереси позивача не маючи повноважень, а оскаржуване рішення прийнято з грубим порушенням процесуального права

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2024 у справі №924/1230/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-Дорожнє будівництво".

4. Матеріали справи №924/1230/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 03.05.2024.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк