УХВАЛА

06.05.2024Справа № 910/25118/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг»

до Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13»

про стягнення 1 086 616,68 грн,

Суддя Трофименко Т.Ю.

Учасники справи: без повідомлення (виклику)

УСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (в подальшому замінено на ТОВ «Київенерго-борг») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ЖБК «Індікатор-13» про (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) стягнення 574 276,54 грн заборгованості за Договором, 77 089,44 грн пені, 35 326,10 грн 3% річних та 399 924,60 грн інфляційних втрат.

Господарський суд міста Києва рішенням 03.11.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016, позовні вимоги задовольнив повністю.

Вищий господарський суд України постановою від 13.04.2016 вказані рішення скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції. Суд касаційної інстанції звернув увагу на необхідність урахування остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду. Також вказав на необхідність встановити і зазначити в судових рішеннях, яку кількість теплової енергії спожито відповідачем протягом кожного розрахункового періоду і яка оплачена ним за кожний розрахунковий період, за яким тарифом нараховувалась вартість спожитої теплової енергії.

Господарський суд міста Києва рішенням від 14.03.2023 (суддя - Комарова О.С.) відмовив у задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13»» про закриття провадження у справі; позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» задовольнив частково; стягнув з Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» 574 276,54 грн заборгованості; відмовив у задоволенні решти позовних вимог.

28.03.2023 від відповідача надійшло клопотання про стягнення судових витрат, відповідно до якого відповідач просить стягнути з позивача на свою користь 19 627,74 грн судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної та касаційної скарг під час первинного розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2023 судове засідання із розгляду вказаної вище заяви відповідача призначено на 19.04.2023.

Втім, у зв`язку із витребуванням судом апеляційної інстанції матеріалів справи № 910/25118/15 для розгляду апеляційної скарги Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 відкладено вирішення питання щодо розгляду клопотання Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» про стягнення судових витрат до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 у даній справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.04.2024 касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 у справі № 910/25118/15 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» 574 276,54 грн заборгованості скасовано, у цій частині справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, як вбачається із вказаної постанови, Верховний Суд вказав, що під час нового розгляду справи необхідно взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, належним чином встановити яку кількість теплової енергії спожито відповідачем протягом кожного розрахункового періоду, яка оплачена ним за кожний розрахунковий період, надати оцінку остаточному сальдо розрахунків.

У п. 111 постанови Верховного Суду від 10.04.2024 зазначено, що оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат буде здійснений за результатами розгляду справи.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи № 910/25118/15 між суддями, для нового розгляду справи визначено суддю Селівона А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 у складі судді Селівона А.М. прийнято справу № 910/25118/15 до свого провадження, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відкладено вирішення питання про призначення підготовчого засідання до повернення матеріалів цієї справи до Господарського суду міста Києва.

Водночас, у зв`язку з відпусткою судді Ваврікової О.С. 30.04.2024 розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів заяви за вхідним № 01-20/2328/23 (клопотання відповідача від 27.03.2023 про стягнення судових витрат), за результатами якого для розгляду вказаної заяви визначено суддю Трофименко Т.Ю.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Із аналізу наведених норм вбачається, що винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат підлягає вирішенню судом, що ухвалює рішення, а розподіл судових витрат безпосередньо залежить від наслідків розгляду справи по суті.

Як встановлено судом, відповідач у поданій 28.03.2023 заяві вказує, що за подання апеляційної та касаційної скарг на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2015, яке було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2016, ним було сплачено судового збору у розмірі 19 909,18 грн та 21 719,10 грн, відповідно, загалом - 41 628,28 грн. При цьому, відповідач зазначає, що вказана сума судового збору має бути розподілена пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023, а оскільки вказаним рішенням задоволено позовні вимоги на 52,85%, відповідно, із суми 41 628,28 грн судових витрат відповідача 52,85% залишається за ним (20 000,54 грн), натомість інша частина - 47,15%, що становить 19 627,74 грн, має бути покладена на позивача.

Суд зазначає, що оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 скасоване в частині задоволених позовних вимог у розмірі 574 276,54 грн, а дана справа направлена у цій частині на новий розгляд, тобто, спір у цій частині наразі не вирішений.

З урахуванням викладеного, наразі в суду відсутні підстави для покладення на позивача заявлених відповідачем за заявою від 27.03.2023 судових витрат відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у разі відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 574 276,54 грн, відповідач матиме право на відшкодування у повному обсязі позивачем понесених ним під час розгляду справи витрат.

Наведене свідчить про те, що судові витрати сторін підлягають розподілу за наслідками вирішення по суті всіх позовних вимог суддею, який розглянув спір по суті.

Отже, оскільки заява відповідача про розподіл судових витрат не була розглянута до часткового скасування Верховним Судом рішення суду від 14.03.2023 з направленням справи на новий розгляд в частині вимог, а провадження з розгляду по суті позовних вимог у скасованій частині наразі триває, суд дійшов висновку, що питання розподілу судових витрат повинне вирішуватись судом, який розглядає позов у справі № 910/25118/15 по суті на новому розгляді.

Відтак, клопотання Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» про стягнення судових витрат від 27.03.2023 (вхідний № 01-20/2328/23 від 28.03.2023) підлягає вирішенню за наслідками вирішення спору по суті суддею, якому на новий розгляд було передано справу № 910/25118/15.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За встановлених вище обставин, оскільки предметом клопотання відповідача є розподіл понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 910/25118/15, яка наразі перебуває у провадженні (на розгляді) судді Господарського суду міста Києва Селівона А.М., суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає передачі вказаному судді для розгляду в межах справи № 910/25118/15.

Керуючись ст.ст. 31, 221, 233-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» про стягнення судових витрат від 27.03.2023 (вхідний № 01-20/2328/23 від 28.03.2023) передати судді Селівону А.М. для розгляду в межах справи № 910/25118/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 06.05.2024 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т. Ю. Трофименко