ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 Справа № 917/416/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Кльопова І.Г., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електирик", вул. Квітки Цисик,15-Е, м.Полтава, 36000

до Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло", вул.Героїв АТО, 73А, м.Полтава 36039

про стягнення грошових коштів

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електирик" до відповідача Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" про стягнення заборгованості за Договором № 197 від 13.04.2020, а саме: 26692,56грн. - сума основного боргу, 1842,88грн. - пеня, 10116,48грн. - інфляційні втрати, 2525,86грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не провів оплату за виконані роботи за Договором №197 про виконання робіт від 13.04.2020.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.03.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Від відповідача 21.03.2024 надійшов відзив на позов (вхід. №3860). Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач у відзиві зазначає наступне.

- позивач, уклавши Договір, взяв на себе зобов`язання виконати роботи, що обумовлені умовами Договору та зазначені в Кошторисній документації, на суму 63242,66грн., проте до суду надав акт приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в лише на суму 26692,56 грн, що спростовує твердження позивача про виконання ним у повному обсязі зобов`язань Також позивачем не надано документів на підтвердження зменшення ціни Договору, передбачених п.3.2 Договору.

- позивачем надано копію листа ТОВ «СМАРТ ЛАЙТ ЕЛЕКТРИК» від 25.12.2020 № 25/12.1 щодо направлення на адресу Відповідача документів про виконання робіт, а саме: довідки про вартість виконаних робіт та акта приймання виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва: Капітальний ремонт (устаткування) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Південна у місті Полтаві. На зазначеному листі стоїть підпис, датований 25.12.2020 року, без зазначення посади особи, що отримала даний лист та без штемпеля ПЕЗО «Міськсвітло» про отримання вхідної кореспонденції.

Вищезазначений лист та вказані у ньому документи у Відповідача відсутні.

- в порушення вимог законодавства позивачем не надано документів на підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань за Договором в повному обсязі.

- враховуючи ненадання Позивачем документів про виконання договору підряду, строк виконання зобов`язань щодо проведення розрахунків за виконанні роботи не настав, тому нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних є необґрунтованими та передчасними, строк виконання зобов`язань щодо проведення розрахунків за виконанні роботи не настав, тому нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних є необґрунтованими та передчасними.

- відповідач заперечує щодо суми пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

21.03.2024 за вхід. № 3861 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 2000грн.

25.03.2024 за вхід. № 4074 від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач у заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання відповідача на відсутність у нього документації, так як керівник відповідача підписав довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних робіт; відсутність документації не є підставою для непроведення розрахунку за прийняту роботу.

25.03.2024 за вхід. №4073 від позивача надійшли заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електрик" (далі - позивач, підрядник) та Підприємством електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" (далі - відповідач, замовник) укладений Договір № 197 про виконання робіт від 13.04.2020, в якому сторони домовилися про наступне:

- п. 1.1 підрядник (позивач) зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в Договорі строку виконання роботи (надалі «Роботи»): «Капітальний ремонт (устаткування) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Південна у місті Полтаві», а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи;

- п. 3.1 - ціна цього Договору становить 102290,20 грн., без ПДВ;

- п.3.2 - ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін, шляхом укладення додаткової угоди;

- п. 4.1 розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів замовником на розрахунковий рахунок підрядника протягом 15 календарних днів, після пред`явлення підрядником рахунка на оплату робіт та акту приймання-передачі виконаних робіт;

- підп. 6.1.1 та 6.1.2 п. 6.1 - замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи з урахуванням п. 4.1 договору та приймати виконані роботи згідно актів прийому-передачі виконаних робіт;

- підп. 6.2.1 п. 6.2 - замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань підрядником, повідомивши про це його у строк до десяти календарних днів;

- п. 7.1 у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України;

- п. 10.1 договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2020 року, а у частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань по цьому договору.

Замовник (відповідач) звернувся до підрядника із листом від 21.04.2020 вих. №12.1-13/3658, в якому прохав розпочати з 27.04.2020 виконання робіт за Договором та встановив строк закінчення виконання робіт не пізніше 31.12.2020.

Додатковою угодою № 1 від 27.04.2020 року сторони внесли зміни до Договору та дійшли згоди зменшити ціну договору. Пункт 3.1 Договору виклали в наступній редакції: Ціна цього Договору становить 63242,66грн., без ПДВ; Кошторисні документи до Договору на виконання робіт № 197 від 13.04.2020, що підтверджують договірну ціну, викласти в новій редакції.

Позивач та відповідач також підписали та узгодили Договірну ціну на вказане будівництво в сумі 63242,66грн., Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 і Підсумкову відомість ресурсів.

Додатковими угодами до Договору № 2 від 30.12.2020, № 3 від 31.03.2021, № 4 від 31.08.2021, № 5 від 23.12.2023.2021, № 6 від 29.04.2022, № 7 від 29.12.2022 сторони продовжували дію договору до 31.12.2023, а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань по договору.

Позивач у позовній заяві вказує, що 25.12.2020 директор ТОВ «Смарт Лайт Електрик» Чамара С.О. за супровідним листом № 25/12-01 передала наручно директору ПЕЗО «Міськсвітло» Кикотю Р.О. пакет документів, зокрема по об`єкту будівництва «Капітальний ремонт (устаткування) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Південна у місті Полтаві», а саме: довідку про вартість виконання будівельних робіт та витрат КБ - 3 за грудень 2020 року, акт приймання виконання будівельних робіт КБ 2в та рахунок на оплату № СЛЕ00000152 від 25.12.2020 року.

В підтвердження факту виконання робіт та прийняття їх відповідачем, позивач надав до суду підписану сторонами Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 25.12.2020 року, в якій встановлена вартість виконаних робіт - 26692,56грн та Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року, складений 25.12.2020 (форма КБ-3), в якому вказано, що позивач виконав передбачені в Договорі роботи загальною вартістю 26692,56грн. Виконані позивачем роботи відповідач прийняв без зауважень. Також, позивачем додано рахунок на оплату № СЛЕ00000152 від 25.12.2020 на суму 26692,56грн.

Позивач направив відповідачу лист-претензію від 10.11.2023 вих. № 36 із вимогою оплатити заборгованість з оплати виконаної роботи по Договору. Відповідач вимоги позивача не задовольнив.

Дана обставила і стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 193 Господарського кодексу встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України (ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідач не надав суду доказів того, що він, як замовник, заявляв підряднику про наявні відступи від умов договору або про недоліки робіт.

Замовник - Підприємство електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" - підписав Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року без зауважень та посвідчив його печаткою. Отже, замовник прийняв роботи без зауважень.

Таким чином, згідно з положеннями ч.1 ст. 853 ЦК України замовник втрачає право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 2 ст. 853 ЦК України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно з ч.3 ст. 853 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Згідно із ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

У ст. 849 ЦК України вказано, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

В підп. 6.2.1 п. 6.2 Договору вказано, що замовник має право достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань підрядником, повідомивши про це його у строк до десяти календарних днів.

Відповідач не надав суду ані доказів направлення позивачу повідомлення про недоліки робіт після їх прийняття, ані доказів звернення до позивача з вимогою виправити недоліки на підставі ст. 852 ЦК України., ані суду доказів дострокового розірвання договору у порядку ч. 2 ст. 849 ЦК України, в зв`язку з невиконанням роботи позивачем чи на підставі підп. 3. 6.2.1 п. 6.2 Договору.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що в відповідача відсутні підтверджуючі документи, які обґрунтовують позовні вимоги.

В п. 4.1 Договору вказано, що розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів замовником на розрахунковий рахунок підрядника протягом 15 календарних днів, після пред`явлення підрядником рахунка на оплату робіт та акту приймання-передачі виконаних робіт.

За п. 6.1 Договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи з урахуванням п. 4.1 Договору та приймати виконані роботи згідно актів прийому-передачі виконаних робіт.

Замовник підписав акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року без зауважень. Посилання відповідача на те, що у нього відсутні документи, не є підставою для не проведення розрахунку за прийняту роботу. Неналежна робота відповідача з документами чи щодо їх зберігання не є підставою для несплати вартості прийнятих ним робіт.

Відповідач у відзиві також посилається на те, що позивачем на надано документів на підтвердження зменшення ціни Договору, в зв`язку з виконанням робіт на меншу суму, ніж було узгоджено. Відповідач у позові не конкретизує свої заперечення щодо вказаної в акті вартості робіт, не вказує з чим саме він не погоджується: не вказує на невідповідність обсягів виконаних робіт, чи вартість була зменшена внаслідок зменшення розцінок.

Позивач при виконанні робіт не перевищив ціну роботи, узгоджену у Договірній ціні на вказане будівництво.

У ст. 845 Цивільного кодексу України вказано, що підрядник має право на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи. Сторони можуть домовитися про розподіл між ними заощадження, отриманого підрядником.

Отже, законодавством передбачено можливість виконання роботи у меншій вартості, ніж було встановлено у договорі.

У підписаних представниками обох сторін акті приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2) та у довідці про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (за формою КБ-3) сторони фактично узгодили кінцеву ціну виконаних будівельних робіт.

Відповідач не надав доказів того, що замовник заявляв підряднику про наявні відступи від умов договору або про недоліки робіт. Натомість, у Акті приймання виконання будівельних робіт КБ 2в за грудень 2020 року замовник підтвердив виконання позивачем робіт, ці роботи прийняті замовником, а відтак сторони узгодили вартість робіт у сумі 26692,56грн. Акт приймання виконання будівельних робіт КБ-2в за грудень 2020 року замовник підписав та посвідчив його гербовою печаткою. Жодних зауважень щодо недостатності поданої документації замовник у акті не відобразив. Таким чином, замовник прийняв роботи без зауважень.

Відповідач не довів належними доказами свої заперечення, не спростував факту підписання відповідачем акту приймання виконання будівельних робіт за грудень 2020 року, за яким він прийняв роботи.

Згідно зі ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково

Відповідач не надав суду доказів оплати прийнятих ним робіт.

З огляду на все викладене вище, позовні вимоги про стягнення 26692,56грн. основного боргу за виконані роботи є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1842,88грн. -пені, 10116,48грн. - інфляційні втрати, 2525,86грн. - 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення 2525,86грн - 3% річних, нарахованих за період з 12.01.2021 по 11.03.2024, та 10116,48грн інфляційних втрат, нарахованих за період лютий 2021 - лютий 2024.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та втрат від інфляції суд встановив, що розмір вимог позивача в цій частині не перевищує розрахований судом, та підлягає задоволенню повністю.

Щодо заявленої до стягнення з відповідача пені у розмірі 1842,88грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В п. 7.1 Договору зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Таким чином, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Разом з тим, частиною шостою статті 231 ГК України, визначено можливість встановлення у відсотках до облікової ставки НБУ розміру санкцій за порушення грошових зобов`язань, як одиницю вимірювання такої санкції. Однак, саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" не встановлюють розмір пені, а лише обмежують її розмір, встановлений за згодою сторін.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняєтьсяу письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною першою ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Стосовно спірних правовідносин законом розмір штрафних санкцій не встановлено, отже необхідною умовою їх нарахування та стягнення є визначення підстав сплати та розміру санкцій в договорі, укладеному між сторонами.

Отже, якщо сторони не передбачили в умовах договору за порушення строків виконання зобов`язань можливість сплати пені та не визначали її розмір, відсутні підстави для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не передбаченому законом.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові КГС Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18.

Враховуючи те, що у Договорі сторони не встановили розмір та період нарахування пені, суд визнає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі, до яких включає витрати на оплату судового збору у сумі 2422,40грн. та 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що при подачі позову позивач сплатив 2422,40 грн. судового збору.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги в даній справі задоволено частково, судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем в сумі 2313,98 грн

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до договору № 68 від 16.01.2024 про надання правової допомоги, укладеного між позивачем (клієнтом) та адвокатом Александровою Дар`єю Станіславівною, сторони домовилися про наступне:

- адвокат приймає доручення клієнта на бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів, представництва та захист інтересів клієнта (п. 1.1. Договору);

- розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до

Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (п. 3.1 Договору).

Додатковою угодою від 11.03.2024 № 36 договору про надання правової допомоги № 68 від 16.01.2024 сторони визначили вартість та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату за надання правової допомоги у суді першої інстанції за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електрик" до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" про стягнення грошових коштів за Договором № 197 від 13.04.2020. Вартість послуг становить 5000грн.

В підтвердження повноважень адвоката Александрової Д. С. представляти інтереси позивача у цій справі надано ордер на надання правничої допомоги від 26.01.2024.

В акті приймання-передачі наданих послуг №36 від 11.03.2024 сторони підтвердили, що адвокат надав позивачу юридичні послуги з підготовки позовної заяви до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" грошових сум за договором про виконання робіт.

Позивач та адвокат підписали Звіт про надання правової допомоги № 36 від 11.03.2024, де підтвердили надання правової допомоги.

В підтвердження оплати професійної правничої допомоги позивач надав платіжну інструкцію №729 від 11.03.2024, за якою позивач сплатив адвокату Александровій Д.С. 5000,00 грн. за правову допомогу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в загальній сумі 5000,00 грн.

Відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат позивача на адвоката до 2000,00 грн, посилаючись на те, що ці витрати є надмірними та не відповідають критерію розумності їх розміру, так як позивач подав до суду 44 позовних заяв схожих за змістом та формою, тому підготовка цієї позовної заяви не вимагала значного обсягу юридичної роботи; відповідач є комунальним підприємством та фінансується із місцевого бюджету; ця справа не є складною.

Відповідно до частин 4-5 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які під лягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Нормами ч. 6 ст. 126 ГПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) (п. 5.40 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).

Заявлений позивачем розмір судових витрат у суму 5000,00 грн. не є завищеним та неспіврозмірним.

Суд встановив, що вказані судові витрати пов`язані з розглядом цієї справи; їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Тому відсутні підстави для зменшення вказаних судових витрат. Отже вказане клопотання відповідача суд відхиляє.

За п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на позивача в сумі 4776,23 грн.

Керуючись ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" (вул. Героїв АТО, буд. 73А, м. Полтава, 36023; ідентифікаційний код 03338159) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електрик" (вул. Квітки Цісик, буд. 15Е, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 40073320) 26692,56грн. - суму основного боргу, 10116,48грн. втрат від інфляції, 2525,86грн. - 3% річних, 2313,98грн - відшкодування витрат з оплати судового збору, 4776,23грн. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 14.05.2024

Суддя Кльопов І.Г.