ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2024 р. Справа№ 925/156/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

без виклику представників сторін

розглянувши апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.03.2024

за заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

про скасування судового наказу

у справі № 925/156/24 (суддя Грачов В.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»

до боржника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

про видачу судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Черкаської області 07.02.2024 року видав судовий наказ у справі № 925/156/24 про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, на підставі договору про закупівлю електричної енергії № 1 від 30.01.2023 року, 132637 грн. 03 коп. боргу за спожиту електричну енергію за вересень 2023 року; 302 грн. 80 коп. судового збору.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква звернувся до Господарського суду Черкаської області з заявою про скасування вказаного судового наказу.

Заява обґрунтована неналежною підсудністю даного спору Господарському суду Черкаської області та наявності спору про право у даній справі, у зв`язку з чим просить скасувати судовий наказ від 07.02.2024 року у справі № 925/156/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 повернуто заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про скасування судового наказу у справі № 925/156/24 за вх №4641/24 від 15.03.2024 року.

Не погодившись із прийнятою ухвалою суду, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У поданій апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.03.2024 у справі №925/156/24, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення ст. 156 ГПК України, суд першої інстанції не надіслав боржнику заяву стягувача про видачу судового наказу з переліком інших документів, як вкладення судового наказу. Тобто постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не пересвідчився в направлені на адресу апелянта вкладення до судового наказу як того вимагають приписи ст. 156 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Суліму В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Ткаченку Б.О., Майданевичу А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2024 апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.03.2024 у справі №925/156/24 залишено без руху та надано заявникові строк на усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вищезазначеної ухвали суду, 02.04.2024 від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано копію платіжної інструкції №150 від 27.03.2024 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква та призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

08.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого заявник зазначив, що згідно відомостей отриманих з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подана ТОВ «Черкасиенергозбут» заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з доданими документами, була доставлена Господарським судом Черкаської області 05.02.2024 до електронного кабінету Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква.

Оскільки Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква отримав судовий наказ із заявою про видачу судового наказу з доданими документами 07.02.2024, то останнім днем для скасування судового наказу від 07.02.2024 у справі № 925/156/24 у відповідності до ч. 1 ст. 157 ГПК України є 22.02.2024. Проте Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква звернувся із заявою про скасування судового наказу 15.03.2024, тобто із пропуском строку оскарження та без клопотання про поновлення пропущеного строку.

01.05.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква надійшло клопотання про зупинення стягнення на підставі судового наказу виданого Господарським судом Черкаської області від 07.02.2024 у справі № 925/156/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про зупинення стягнення на підставі судового наказу виданого Господарським судом Черкаської області від 07.02.2024 у справі № 925/156/24.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвала про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч.ч 1,4 ст.156 ГПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Судом першої інстанції встановлено, що копію судового наказу від 07.02.2024 року у справі № 925/156/24 доставлено до електронного кабінету боржника 08.02.2024 року.

29.02.2024 року судовий наказ від 07.02.2024 року у справі № 925/156/24, з урахуванням строків визначених ч. 1 ст 159 ГПК України, набрав законної сили та 01.03.2024 року направлено стягувачу.

Боржник з 08.02.2024 року належним чином повідомлений про наявність судового наказу у справі № 925/156/24, однак лише 15.03.2024 року через систему «Електронний суд» звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про скасування судового наказу датовану 13.03.2024 року, разом з тим, клопотання про поновлення пропущеного строку суду не надав, причини пропуску строку також не вказав.

Враховуючи зазначене, місцевий господарський суд на підставі ч. 2 ст. 158 ГПК України повернув заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про скасування судового наказу у справі № 925/156/24 заявнику.

Заперечуючи проти повернення заяви, апелянт зазначає, що відповідно до ст. 156 ГПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Водночас, скаржник вказує, що суд першої інстанції направивши на його адресу судовий наказ, заяву стягувача про видачу судового наказу з доданими до неї документами не направляв, що підтверджується зверненням до ЄСІТС за номером справи.

Вказані обставини, на думку апелянта, свідчать про подання ним заяви про скасування судового наказу у встановлений законом строк.

Згідно із ч. 4 ст. 156 ГПК України днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 242 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме довідки про доставку електронного листа, наказ Господарського суду Черкаської області від 07.02.2024 по справі № 925/156/24 був доставлений до електронного кабінету Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква 08.02.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, колегія суддів зазначає, що апелянт не надав, а матеріали справи не містять, належних та допустимих доказів того, що вищезазначений судовий наказ був направлений на електронну адресу скаржника без заяви стягувача про видачу судового наказу.

Беручи до уваги те, що апелянт звернувся із заявою про скасування судового наказу лише 15.03.2024, тобто із порушення встановленого законом строку, останній день якого був 23.02.2024, враховуючи те, що заявник не подав клопотання про поновлення порушеного строку, суд першої інстанції обґрунтовано повернув заяву про скасування судового наказу на підставі ч. 2 ст. 158 ГПК України.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Враховуючи, що жодними доводами скаржника не спростовано викладені в оскаржуваній ухвалі висновки, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.03.2024 року у справі № 925/156/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.03.2024 року у справі № 925/156/24 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №925/156/24 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко