ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.05.2024м. СумиСправа № 5021/2509/2011(920/1045/23)
Господарський суд Сумської області, у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Павлючок І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 5021/2509/2011(920/1045/22)

за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Сумигаз (вул. Лебединська, буд. 13, м. Суми, 40021; код за ),

до відповідача Публічного акціонерного товариства Сумихімпром (вул. Харківська, п/в 12, м. Суми, 40000; код за ),

про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості

представники учасників:

позивача: ОСОБА_1 ;

відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 позивач звернувся з позовною заявою, відповідно до якої просить розірвати договір про реструктуризацію заборгованості (заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням (НОВАЦІЯ) №2Р від 27.03.2023, укладений між АТ Сумигаз та ПАТ Сумихімпром, а також стягнути з відповідача 2684,00 грн судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2023 справу № 920/1045/23 призначено до розгляду судді Котельницькій В.Л.

Ухвалою від 11.09.2023 матеріали позовної заяви у справі №920/1045/23 за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Сумигаз до Публічного акціонерного товариства Сумихімпром про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості передано на розгляд Господарського суду Сумської області в межах справи №5021/2509/2011 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Сумихімпром.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.09.2023 матеріали позовної заяви передано судді Яковенку В.В.

Ухвалою від 25.09.2023 суд постановив прийняти позовну заяву Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Сумигаз до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ Сумихімпром; здійснювати розгляд справи № 5021/2509/2011(920/1045/23) у порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначити у судове засідання на 24.10.2023.

Ухвалою від 03.10.2023 суд зупинив провадження у справі № 5021/2509/2011(920/1045/23) до перегляду в порядку апеляційного провадження ухвали Господарського суду Сумської області від 11.09.2023.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 апеляційну скаргу ПАТ Сумихімпром залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.09.2023 залишено без змін.

22.03.2024 матеріали справи № 5021/2509/2011(920/1045/23) надійшли на адресу Господарського суду Сумської області.

16.10.2023 до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає позовні вимоги необгрунтованими, хибними, незаконними та такими, що не відповідають дійсності.

Ухвалою від 01.04.2024 провадження у справі № 5021/2509/2011(920/1045/23) поновлено та призначено розгляд справи по суті на 30.04.2024.

Під час розгляду справи 30.04.2024 в засіданні судом оголошено перерву до 09.05.2024

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1 ст. 252 ГПК).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 ГПК).

Відповідно до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, враховуючи наступне.

Позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» є оператором газорозподільної системи (Оператором ГРМ) та здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства, на підставі ліцензії, виданої НКРЕКП (постанова НКРЕКП від 19.06.2017 № 814 зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 31.05.2019 № 913).

27 березня 2023 року між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» як Кредитором та Публічним акціонерним товариством «Сумихімпром» як Боржником був укладений Договір про реструктуризацію заборгованості (заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням (НОВАЦІЯ) № 2Р.

Згідно з п. 1.1 договору Кредитор та Боржник домовились про розстрочення погашення заборгованості (заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням (Новацію) основного боргу за послугу розподілу природного газу, що виникла у Боржника перед Кредитором за Договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №094205LA9WAP036 від 01.03.2016, укладеного на умовах Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498.

У відповідності до п. 2.1 договору загальна сума, що підлягає реструктуризації (новації) відповідно до п.1.1 договору, складає суму заборгованості за послугу розподілу природного газу, надану Кредитором Боржнику у вересні 2021 року - грудні 2022 року, та становить 152 007 525,19 грн.

На підставі графіка погашення заборгованості, наведеного у п. 2.3. договору, ПАТ «Сумихімпром» має погасити зазначену заборгованість перед Товариством у період з липня 2024 року по грудень 2026 року, тобто перший платіж від Боржника за Договором очікується у липні 2024 року.

Як зазначає позивач, однією з передумов укладення зазначеного договору стало вимушене зупинення діяльності ПАТ «Сумихімпром» унаслідок розпочатого 24.02.2022 широкомасштабного вторгнення російської федерації на територію України та бойових дій на території Сумської області та міста Суми, у зв`язку з чим сторони вирішили скористатися передбаченим п. 6.7 Типового договору розподілу правом на укладення договору про реструктуризацію заборгованості.

Позивач просить розірвати договір про реструктуризацію заборгованості на підставі статті 652 ЦК України у зв`язку з істотною зміною обставин.

Частиною 4 ст.179 ГК передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: 1) вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; 2) примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; 3) типового договору, затвердженого КМУ, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; 4) договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, закон передбачає можливість розірвання укладеного позивачем і відповідачем договору, у тому числі відповідно до ст.652 ЦК, у разі наявності на те визначених законом підстав.

Згідно з ч.1 ст.652 ЦК у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №910/13557/21).

Істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17).

Частиною 2 ст.652 ЦК передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч.4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (ч.4 ст.652 ЦК).

Тому закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 ЦК, при істотній зміні обставин.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 87-89 постанови від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 зазначила, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані обставини, що виникають після укладення договору, істотно порушують баланс інтересів сторін і суттєво знижують для кожної з них очікуваний результат договору. Право змінити чи розірвати договір у разі істотної зміни обставин, які були визначальними на час його укладення, направлене на захист сторін договору від настання ще більш несприятливих наслідків, пов`язаних із подальшим його виконанням за існування обставин, що відповідають характеристикам, визначеним у ст.652 ЦК. За загальним правилом у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, його можна змінити чи розірвати за згодою сторін. Можливість такої зміни або розірвання може бути обмежена, коли інше передбачає договір або випливає із суті зобов`язання (абз.1 ч.1 ст.651 ЦК). Припис абз.2 ч.1 ст.652 ЦК встановлює критерій, за яким для зміни чи розірвання договору на підставі цієї статті обставини, якими, укладаючи його, керувалися сторони, мають змінитися настільки, що, якби останні могли це передбачити, то б узагалі не уклали договір чи уклали б його на інших умовах. За відсутності істотної зміни обставин, зокрема за незначної їх зміни або за виникнення труднощів у виконанні договору, які сторони могли розумно передбачити, на підставі ст.652 ЦК договір не можна змінити ні за згодою сторін, ні за рішенням суду.

Таким чином, передбачене право на розірвання договору у разі істотної зміни обставин, направлене на захист сторін такого договору від настання ще більш несприятливих наслідків, пов`язаних з подальшим виконанням договору, в умовах виникнення обставин, що відповідають характеристикам, зазначеним в статті 652 ЦК України.

Поняття «істотна зміна обставин» є оціночним. Критерії визначення цього поняття закріплені в абз.2 ч.1 ст. 652 ЦК України, яка визначає, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Позивач зазначає про існування усіх чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України, які дають підстави для розірвання договору про реструктуризацію заборгованості № 2Р від 27.03.2023.

Позивач звертає увагу на те, що непередбачуване, всупереч усім прогнозам і тенденціям, та істотне погіршення воєнної ситуації на території Сумської області, а саме: суттєве збільшення інтенсивності обстрілів та атак, що зумовлює щоденне збільшення руйнувань і пошкоджень газових мереж, значне підвищення небезпеки для працівників при виконанні аварійно-відновлювальних робіт, відповідно додаткові витрати на забезпечення заходів безпеки з одночасним зменшенням доходів Товариства за рахунок оплати від споживачів за послугу з розподілу природного газу, поставило Товариство у вкрай скрутне становище, що становить ризик для стабільної роботи газорозподільної системи.

Разом з тим, спірний договір від 27.03.2023 сторони укладали вже після введення воєнного стану 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Обставини, на які посилається позивач вже існували станом на день укладення спірного Договору. Атаки росіян на місто Суми та Сумську область, на які зауважує позивач, також відбувалися і до укладення договору, а тому позивач мав враховувати цей фактор, укладаючи договір. Починаючи з 24.02.2022, Україна потерпала від масованих ракетних обстрілів та частих повітряних тривог, а восени 2022 року такі обстріли збільшилися, що є загальновідомою інформацією.

Крім того відповідно до умов укладеного договору від 27.03.2023 сторонами було визначено графік погашення заборгованості, починаючи з липня 2024 року.

Таким чином, укладаючи спірний договір усі обставини на які посилається позивач, існували на момент укладення договору.

Позивач, навівши лише припущення, не довів покращення фінансового стану відповідача, вигідніше його майнове становище стосовно нього та не підтвердив доказами погіршення власного стану, понесення збитків і не обгрунтував, як це пов`язано з боргом відповідача.

Також суд констатує, що 21.11.2023 суд ухвалив закрити провадження у справі №5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ Сумихімпром на підставі частини 5 статті 12 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна. Тому вказане підприємство не звільнено від боргів, мораторій на задоволення вимог кредиторів припинився, а понад мільярдний борг підлягає примусовому виконанню в загальному порядку.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на обставини, які викладені позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що докази істотної зміни обставин, за наявності яких стаття 652 ЦК України надає можливість розірвати договір, відсутні.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позову про розірвання договору.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 13.05.2024.

Суддя В.В. Яковенко