РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2024Справа №910/2630/24

За позовомОдеського квартирно-експлуатаційного управління
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп"
простягнення пені у розмірі 16 560,00 грн
Суддя Бойко Р.В.
Представники сторін в судове засідання, призначене на 07.05.2024, не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було завершено в порядку письмового провадження, а тому згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення у даній справі є дата складення його повного тексту.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Одеське квартирно-експлуатаційне управління звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" про стягнення пені у розмірі 16 560,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Одеське квартирно-експлуатаційне управління стверджує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" не було виконано своїх зобов`язань за Договором №207 про закупівлю товарів (за кошти Державного бюджету України) від 08.12.2023 з постачання у строк до 15.12.2023 товару, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої за період з 16.12.2023 по 07.01.2024 пені у розмірі 16 560,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 відкрито провадження у справі №910/2630/24; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

13.03.2024 в системі "Електронний суд" директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" сформовано заяву про визнання позову відповідачем, в якій зазначено, що позовні вимоги Одеського квартирно-експлуатаційного управління про стягнення 16 560,00 грн Товариство з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" визнає повністю (в повному обсязі) та вказує на необхідність покладення на відповідача судового збору у розмірі 50% від сплаченого позивачем при поданні позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2024 судове засідання у справі призначити на 07.05.2024; запропоновано Одеському квартирно-експлуатаційному управлінню взяти участь у засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

06.05.2024 засобами електронного зв`язку та через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Також 06.05.2024 Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням в системі "Електронний суд" сформовано заяву, в якій позивач просив розглянути справу без участі його представника.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про призначене на 07.05.2024 засідання та надходження від них заяв про розгляд справи №910/2630/24 без участі їх представників, суд, керуючись приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про можливість розглянути справу за відсутності представників Одеського квартирно-експлуатаційного управління та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп".

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, встановив наступне.

08.12.2023 між Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" (постачальник) укладено Договір №207 про закупівлю тарів (за кошти Державного бюджету України) (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у 2023 році поставити замовникові, код предмета закупівлі (за Національним класифікатором України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник"), 39150000-8 Меблі та приспособи різні ("Ліжка армійські 2-х ярусні типу "А"), а замовник забезпечити приймання та оплату товару виключно в кількості та за цінами згідно положень договору.

Згідно п. 1.2 Договору ціна товару, його кількість, асортимент визначаються в Специфікації (Додаток №1), технічні та якісні характеристики, конструктивні, технологічні, експлуатаційні та інші вимоги до товару - в Технічних вимогах (Додаток №3), строки (терміни) виконання договору - в Рознарядці (Додаток №2).

Відповідно п. 2.7 Договору результати приймання товару оформлюються Актом приймання-передачі.

Ціна договору становить: 720 000,00 грн, у тому числі ПДВ 120 000,00 грн, КПКВ 2101020/2 (загальний фонд), КЕКВ 2210, код видатків 030/2 (п. 3.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 банківських днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Одеського квартирно-експлуатаційного управління за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на відвантажений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером підприємства (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі).

До рахунку-фактури додаються видаткова накладна постачальника, підписана особою, яка має повноваження на приймання товару, що підтверджується довіреністю або печаткою представника замовника (п. 4.2 Договору).

У пункті 5.1 Договору вказано, що строк поставки товару визначається рознарядкою, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №2).

Датою виконання зобов`язання по постачанню продукції є дата підписання представником замовника видаткової накладної (п. 5.7 Договору).

Пунктом 7.3.3 Договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язання з вини постачальника, він сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 відсотків ціни договору.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2023 (п. 11.1 Договору).

Специфікацією (Додаток №1) передбачено постачання ліжок армійські 2-х ярусні типу "А" у кількості 150 шт. загальною вартістю 720 000,00 грн.

Відповідно Рознарядки (Додаток №2) 150 шт. ліжок армійські 2-х ярусні типу "А" повинні бути поставлені протягом 15 днів з моменту укладення договору, але не пізніше 15.12.2023.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 16 560,00 грн, нарахованої за порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" у період з 16.12.2023 по 07.01.2024 свого зобов`язання з постачання товару за Договором.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 165, 173, 174, 175, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 5.1 Договору вказано, що строк поставки товару визначається рознарядкою, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №2).

Відповідно Рознарядки (Додаток №2) 150 шт. ліжок армійські 2-х ярусні типу "А" повинні бути поставлені протягом 15 днів з моменту укладення договору, але не пізніше 15.12.2023.

Сторони підтверджують, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" не виконано свого зобов`язання з постачання товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено у абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Оскільки у відповідності до умов 5.1 Договору та Рознарядки відповідач повинен був поставити товар позивачу до 15.12.2023 включно, однак такий товар не був поставлений у встановлений Договором строк, то відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" є таким, що з 16.12.2023 прострочило виконання своїх зобов`язань з постачання товару за Договором.

Відповідач не навів обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку з поставки товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно приписів ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3.3 Договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язання з вини постачальника, він сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 відсотків ціни договору.

Позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 16 560,00 грн за період з 16.12.2023 по 07.01.2024.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" у своїй заяві про визнання позову відповідачем зазначило, що позовні вимоги Одеського квартирно-експлуатаційного управління про стягнення 16 560,00 грн Товариство з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" визнає повністю (в повному обсязі) та вказує на необхідність покладення на відповідача судового збору у розмірі 50% від сплаченого позивачем при поданні позову.

Пунктом 1) частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України).

У суду відсутні підстави для висновку, що дії директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" з визнання позову суперечать інтересам особи відповідача, а відтак у суду відсутні підстави для не прийняття визнання позову відповідачем.

За приписами частин 3 та 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону та визнання позову відповідачем, позовні вимоги Одеського квартирно-експлуатаційного управління підлягають задоволенню повністю, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" підлягає стягненню пеня у розмірі 16 560,00 грн.

Щодо розподілу судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача пені у розмірі 16 560,00 грн.

В той же час, частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У відповідності до наведених приписів закону за подання до господарського суду даної позовної заяви Одеське квартирно-експлуатаційне управління сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 грн х 0,8), що підтверджується платіжною інструкцією №39 від 20.02.2024.

Приписами частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" було визнано позовні вимоги Одеського квартирно-експлуатаційного управління в повному обсязі в першій своїй заяві по суті спору під час підготовчого провадження, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, а інша частина витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків покладається на відповідача.

Керуючись ст.cт. 2, 13, 74, 76, 79, 126, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Одеського квартирно-експлуатаційного управління задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРБ Груп" (02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, буд. 12, офіс 177; ідентифікаційний код 43482644) на користь Одеського квартирно-експлуатаційного управління (65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, буд. 18; ідентифікаційний код 08038284) пеню у розмірі 16 560 (шістнадцять тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. Видати наказ.

3. Повернути Одеському квартирно-експлуатаційному управлінню (65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, буд. 18; ідентифікаційний код 08038284) з Державного бюджету України судовий збір в частині 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп., сплачений за платіжною інструкцією №39 від 20.02.2024. Видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 14.05.2024.

Суддя Р.В. Бойко