РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024Справа № 910/3255/24
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр.Яворницького Дмитра, будинок 77, офіс 202, ідентифікаційний код юридичної особи 34202711)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» (03035, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПЕТРОЗАВОДСЬКА, будинок 2 ЛІТЕРА А, ідентифікаційний код юридичної особи 38825398) стягнення заборгованості у розмірі 684 216 грн. 56 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 584 216 грн. 56 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Угодою від 30.06.2023 року про погашення заборгованості за Договором поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 року відкрито провадження у справі № 910/3255/24, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

26.03.2024 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

28.03.2024 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

09.04.2024 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, якою просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» заборгованість у розмірі 665 000 грн. 00 коп., пеню у розмірі 675 000 грн. 98 коп., 3% річних у розмірі 3 969 грн. 06 коп., інфляційних у розмірі 5 247 грн. 50 коп.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.03.2024 року була надіслана до електронного кабінету Сторін, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» про збільшення розміру позовних вимог від 09.04.2024 року, зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу Українипозивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» про збільшення розміру позовних вимог від 09.04.2024 року до розгляду.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

16.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» (Покупець) було укладено Договір поставки №К-242/02-15, відповідно до умов якого Постачальник зобов?язується поставляти і передавати у власність (повне господарське відання) Покупцю визначену цим Договором продукцію, а Покупець зобов?язується приймати цю Продукцію та своєчасно здійснювати її оплату. (а.с.8-10)

Згідно з п.3.1 Договору загальна сума Договору складає загальну вартість поставленої Продукції, яка зазначена в усіх специфікаціях, які були підписані Постачальником та Покупцем та інших додатках до Договору та у видаткових накладних Постачальника.

Оплата Продукції здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у Договорі, специфікації, у рахунку-фактурі чи інших додатках до Договору на умовах 100% передплати, якщо інше не зазначено в Специфікації. (п.3.2 Договору)

30.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» (Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» (Сторона-2) було укладено Угоду про погашення заборгованості за Договором поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року, за яким Сторони визнають, що розмір невиконаних зобов`язань Стороною-2 перед Стороною-1 за Договором становить 1172793 грн. 76 коп. (а.с.17)

У п.3 Угоди встановлено, що Сторони погодили, що Сторона-2 зобов`язується здійснити погашення заборгованості в повному обсязі, шляхом переказу на поточний рахунок ТОВ «Альфа-Метал-Компані» загальної суми у розмірі 1 172 793 грн 76 коп. частинами відповідно до встановленого Угодою графіка. Оплата проводиться до першого числа кожного місяця включно до повного погашення заборгованості.

Сторони погодили Графік сплати заборгованості:

до 01.07.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.08.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.09.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.10.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.11.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.12.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.01.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.02.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.03.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.04.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.05.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.06.2024 р. 72 793 (сімдесят дві тисяч сімсот дев`яносто три) грн 76 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» за період з 30.06.2023 року по 17.10.2023 року перерахувало на користь Позивача грошові кошти у загальному розмірі 325 000 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, наявними в матеріалах справи. (а.с. 11-14, 20-23)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 09.04.2024 року, яка прийнята Судом до розгляду, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» становить 675 000 грн. 00 коп. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» 3% річних у розмірі 3 969 грн. 06 коп., інфляційні у розмірі 5 247 грн. 50 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 25 000 грн. 00 коп., інші позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

30.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» (Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» (Сторона-2) було укладено Угоду про погашення заборгованості за Договором поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року, за яким Сторони визнають, що розмір невиконаних зобов`язань Стороною-2 перед Стороною-1 за Договором становить 1172793 грн. 76 коп. (а.с.17)

У п.3 Угоди встановлено, що Сторони погодили, що Сторона-2 зобов`язується здійснити погашення заборгованості в повному обсязі, шляхом переказу на поточний рахунок ТОВ «Альфа-Метал-Компані» загальної суми у розмірі 1 172 793 грн 76 коп. частинами відповідно до встановленого Угодою графіка. Оплата проводиться до першого числа кожного місяця включно до повного погашення заборгованості.

Сторони погодили Графік сплати заборгованості:

до 01.07.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.08.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.09.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.10.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.11.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.12.2023 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.01.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.02.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.03.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.04.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.05.2024 р. 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. до 01.06.2024 р. 72 793 (сімдесят дві тисяч сімсот дев`яносто три) грн 76 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» за період з 30.06.2023 року по 17.10.2023 року перерахувало на користь Позивача грошові кошти у загальному розмірі 325 000 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, наявними в матеріалах справи. (а.с. 11-14, 20-23)

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені умови Договору поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року та Угоди від 30.06.2023 року про погашення заборгованості за Договором поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року, обов`язок Відповідача по оплаті за першим - десятим платежем на момент розгляду даної справи настав.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» за Договором поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року та Угодою від 30.06.2023 року про погашення заборгованості за Договором поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року становить 675 000 грн. 00 коп.

В той же час, Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі №910/3255/24 Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» було сплачено на рахунок Позивача грошові кошти у розмірі 25 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №260 від 22.03.2024 р. із зазначенням призначення платежу: «оплата за металопрокат зг.дог.№К-242/02-15 від 16.02.2015».

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» грошових коштів Позивачу в розмірі 25 000 грн. 00 коп. після відкриття провадження у даній справі, Суд приходить до висновку щодо закриття провадження у справі №910/3255/24 в частині стягнення 25 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» за Договором поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року та Угодою від 30.06.2023 року про погашення заборгованості за Договором поставки №К-242/02-15 від 16.02.2015 року становить 650 000 грн. 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» в розмірі 650 000 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату отриманого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 650 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 02.09.2023 р. по 15.03.2024 р. у розмірі 3 969 грн. 06 коп. та інфляційні за період вересень 2023 року - січень 2024 року у розмірі 5 247 грн. 50 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати грошових коштів за загальний період прострочки з 02.09.2023 р. по 15.03.2024 р. у розмірі 3 969 грн. 06 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України №11/1-5/73 від 13.02.2009р. також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997р., відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007р. «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін», відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки вересень 2023 року - січень 2024 року у розмірі 5 247 грн. 50 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 650 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 3 969 грн. 06 коп., інфляційні у розмірі 5 247 грн. 50 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Закрити провадження у справі №910/3255/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» в частині стягнення заборгованості у розмірі 25 000 грн. 00 коп. у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» - задовольнити у повному обсязі.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОС-УКБ» (03035, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПЕТРОЗАВОДСЬКА, будинок 2 ЛІТЕРА А, ідентифікаційний код юридичної особи 38825398) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр.Яворницького Дмитра, будинок 77, офіс 202, ідентифікаційний код юридичної особи 34202711) заборгованість у розмірі 650 000 (шістсот п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 3 969 (три тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 06 коп., інфляційні у розмірі 5 247 (п`ять тисяч двісті сорок сім) грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 10 263 (десять тисяч двісті шістдесят три) грн. 25 коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 13 травня 2024 року.

Суддя О.В. Чинчин