ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2024 р. Справа№ 910/813/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Новосельцева О.Р.;

представників сторін

від позивача: Пилипенко А.Л., Козарь Ю.І.,

від відповідача-1: Скопич Ю.В.,

від відповідача-2: Панчишин А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 (оприлюднено 26.01.2024) про відмову у забезпеченні позову

у справі №910/813/24 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна»

до 1) Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

2) Компанія Ворекс ЛЛС (Vorex LLC)

про визнання недійсним рішення про визначення переможця відкритих торгів, визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви та ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

24.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» (далі-позивач, ТОВ «Інтерпайп Україна») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - відповідач-1) та «Ворекс ЛЛС»/ VOREX LLC (далі-відповідач-2) про визнання недійсним рішення про визначення переможця відкритих торгів, визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення процедури розгляду та оцінки тендерних пропозицій АТ «Укргазвидобування» допущено порушення чинного законодавства в частині об`єктивного розгляду при аналізі та врахуванні наданих Компанією з обмеженою відповідальністю «Ворекс ЛЛС» документів та положень тендерної документації, що вплинуло на об`єктивність прийнятого рішення і визначення переможця відкритих торгів Компанію з обмеженою відповідальністю «Ворекс ЛЛС», що, у свою чергу, перешкодило розгляду тендерної пропозиції ТОВ «Інтерпайп Україна».

Разом з вказаною позовною заявою ТОВ «Інтерпайп Україна» подано заяву про забезпечення позову, у якій просило заборонити Акціонерному товариству "Укргазвидобування" та компанії VOREX LLC вчиняти дії та приймати будь-які рішення щодо виконання договору поставки трубної продукції № UGV597/30-23 від 22.12.2023, укладеного між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" та VOREX LLC за результатами проведення процедури відкритих торгів і оформлення протоколу №592 від 09.10.2023р. про визначення переможця відкритих торгів в порядку, визначеному "Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178, предмет закупівлі 24Т-005_44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні 339,72 мм (13 3/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress) Лот №2 - ДК 021:20-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби - Труби обсадні, безшовні 339,72мм (13 3/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress)", ідентифікатор закупівлі UA-2023- 08-30-009020-a.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову в даній справі зумовлена, як вказує ТОВ «Інтерпайп Україна», тим, що невжиття таких заходів позбавить позивача на ефективний судовий захист, оскільки договір, укладений за результатами оскаржуваної процедури закупівлі, буде виконаний.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» про забезпечення позову, що подана до відкриття провадження у справі № 910/813/24 - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної вище заяви, суд першої інстанції здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» про застосування заходів забезпечення позову у справі №910/813/24.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що закупівля трубної продукції АТ «Укргазвидобування» за результатами розгляду тендерної пропозиції у іншого учасника - Vorex LLC призведе до того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі. Якщо не будуть вжиті заходи забезпечення позову, учасник Vorex LLC та замовник АТ «Укргазвидобування» виконають договір поставки продукції від 22.12.2023 UGV 597/30-23, згідно якого учасник Vorex LLC поставить трубну продукцію, а замовник АТ «Укргазвидобування» змушене буде оплатити її.

Скаржник вказує, що відмова ТОВ «Інтерпайп Україна» у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №910/813/24 фактично позбавляє позивача права на ефективний судовий захист. Адже, коли суд винесе остаточне рішення, процедура закупівлі вже закінчиться, договір буде виконаний і буде досить складно виконати судове рішення, відповідно судовий захист не буде ефективним.

Позивач також наголосив, що Верховний Суд у подібних господарських відносинах, пов`язаних у судовому захисті порушених прав учасників публічних закупівель на виконання норм Закону України «Про публічні закупівлі» та, зокрема, пов`язаних з розглядом заяв про забезпечення позову, встановив, що такий захід забезпечення позову, як заборона замовнику та переможцю торгів вчиняти будь-які дії спрямовані на виконання контракту, є співмірним, адже виконання контракту призведе до порушення прав позивача та унеможливить їх відновлення в повному обсязі у майбутньому (постанова Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 904/3168/18, постанова від 28.06.2023 № 910/4564/21, постанова від 28.11.2018 у справі № 902/402/18).

Узагальнені доводи відзиву Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на апеляційну скаргу

14.03.2024 від АТ «Укргазвидобування» через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду без змін.

У відзиві відповідач наголосив на тому, що заява позивача про забезпечення позову фактично обґрунтовувалась тими обставинами, на яких ґрунтується позов і стосується вирішення спору по суті та не доводить наявність підстав для забезпечення позову. При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується. Заходи забезпечення позову, про які просить позивач, є фактично тотожними за своєю суттю до позовних вимог, задоволення такої заяви позивача призведе до блокування законної господарської діяльності газовидобувної компанії, що не відповідає унормованим статтею 6 Господарського кодексу України загальним принципам господарювання в Україні, і, за умови недоведеності наявності порушення прав позивача у зв`язку з прийняттям спірних рішень та укладенням правочину, свідчитиме про його (заходу забезпечення позову) неспівмірність із заявленими позовними вимогами та порушуватиме збалансованість інтересів учасників господарських правовідносин. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Узагальнені доводи відзиву Компанії Ворекс ЛЛС (Vorex LLC) на апеляційну скаргу

18.03.2024 від відповідача-2 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Інтерпайп Україна», ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 залишити без змін.

Відповідач-2 наголошує, що позивач в апеляційній скарзі наводить аргументи, які стосуються суті позовних вимог. Водночас, сам лише факт прийняття відповідачем рішення, яке, на думку позивача, порушує його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Також відповідач-2 зазначає, що позивач посилається на не релевантні правові висновки Верховного Суду без конкретизації необхідності їх застосування та лише задля легітимізації своєї правової позиції. Позивачем не з`ясовано взаємозв`язку між такими справами та справою, що розглядається.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 справу № 910/813/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 залишено без руху та встановлено строк скаржнику для надання доказів надсилання апеляційної скарги і доданих до неї документів до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» та Компанії Ворекс ЛЛС (Vorex LLC).

16.02.2024 від ТОВ «Інтерпайп Україна» надішла заява про усунення недолівків з доказами надсилання апеляційної скарги і доданих до неї документів до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» та Компанії Ворекс ЛЛС (Vorex LLC).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 та призначено розгляд справи на 18.03.2024.

Судове засідання 18.03.2024 не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 перепризначено на 03.04.2024.

У судовому засіданні 03.04.2024 протокольною ухвалою оголошено перерву у розгляді справи №910/813/24 до 17.04.2024.

08.04.2024 від відповідача-2 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення з додатком щодо статусу розгляду заяв про забезпечення позову у справах за позовними заявами компаній групи Інтерпайп (ТОВ «Інтерпайп Україна» та ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб»).

У судовому засіданні 17.04.2024 протокольною ухвалою оголошено перерву у розгляді справи №910/813/24 до 29.04.2024

Позиції учасників справи

Представники позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 29.04.2024 наполягали на доводах апеляційної скарги, з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву позивача про забезпезпечення позову.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

ТОВ «Інтерпайп Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» та Компанії Ворекс ЛЛС (Vorex LLC) про визнання недійсним рішення про визначення переможця відкритих торгів, визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину.

Разом з вказаною позовною заявою ТОВ «Інтерпайп Україна» подано заяву про забезпечення позову, у якій він просив заборонити Акціонерному товариству "Укргазвидобування" та компанії VOREX LLC вчиняти дії та приймати будь-які рішення щодо виконання договору поставки трубної продукції № UGV597/30-23 від 22.12.2023, укладеного між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" та VOREX LLC за результатами проведення процедури відкритих торгів і оформлення протоколу №592 від 09.10.2023р. про визначення переможця відкритих торгів в порядку, визначеному "Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178, предмет закупівлі 24Т-005_44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні 339,72 мм (13 3/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress) Лот №2 - ДК 021:20-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби - Труби обсадні, безшовні 339,72мм (13 3/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress)", ідентифікатор закупівлі UA-2023- 08-30-009020-a.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначав, що:

- позивач брав участь у торгах, проведених АТ «Укргазвидобування». Після оцінки тендерних пропозицій учасників торгів відповідачем-1 прийнято рішення, яке оформлене протоколом визначення переможця відкритих торгів від №592 від 09.10.2023, яким переможцем торгів визначено учасника Vorex LLC. Замовником за результатами розгляду тендерної пропозиції учасника Vorex LLC встановлена відповідність вимогам тендерної документації процедури закупівлі;

- позивач вважає, що під час проведення процедури розгляду та оцінки тендерних пропозицій АТ «Укргазвидобування» допущено порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» та норм Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, що, у свою чергу, незаконно перешкодило розгляду тендерної пропозиції ТОВ «Інтерпайп Україна»;

- 22.12.2023 АТ «Укргазвидобування» та Vorex LLC уклали договір поставки трубної продукції UGV 597/30-23 за результатами закупівлі №24Т-005_44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні із зовнішнім діаметром 339,72 мм (13 3/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress), ідентифікатор закупівлі № UA-2023-08-30- 009020-а1;

- у разі виконання відповідачами оспорюваного договору № UGV597/30-23 від 22.12.2023 і подальшого використання відповідачем-1 у промисловій діяльності обсадних труб, отриманих за таким договором, у випадку визнання такого договору недійсним, відповідач-1 не буде повернений до того стану, який він мав до вчинення правочину, а реституція буде неможливою, адже: 1) виведення труб з промислової діяльності, для повернення VOREX LLC, якщо це взагалі буде можливо, потребуватиме значних витрат відповідача-1 та, як наслідок, відповідач-1 як замовник буде незацікавлений у проведенні нової процедури відкритих торгів, марно витративши істотні кошти спочатку на введення, а потім на виведення з промислової діяльності відповідних труб; 2) відповідач, внаслідок непередбачених матеріальних збитків, не матиме відповідних грошових ресурсів для укладання нового договору за результатам проведення нового тендеру; 3) навіть якщо відповідач-1 поверне труби відповідачу-2, останній з великою ймовірністю не поверне сплачені кошти, оскільки, є не виробником продукції, а перекупом у китайських дилерів;

- вжиття заходів забезпечення позову забезпечить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» про забезпечення позову, що подана до відкриття провадження у справі № 910/813/24 - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної вище заяви, суд першої інстанції, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Приписами частин 5 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Разом із тим, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Станом на дату подання заяви про забезпечення позову та прийняття оскаржуваної ухвали суду предметом позову в даній справі були вимоги про визнання недійсним та скасування рішення замовника - АТ «Укргазвидобування», оформленого протоколом від 09.10.2023 №592 визначення переможця відкритих торгів; визнання недійним договору поставки трубної продукції UGV 597/30-23 від 22.12.2023, укладеним між АТ «Укргазвидобування» та Компанією VOREX LLC; застосування наслідків недійсності договору поставки трубної продукції UGV 597/30-23 від 22.12.2023, укладеним між АТ «Укргазвидобування» та Компанією VOREX LLC, тобто вимоги немайнового характеру.

Отже, у даному випадку судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання, а тому має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Так, звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач фактично просить суд забезпечити позов шляхом заборони відповідачам виконувати умови спірного договору.

Разом з тим, суд зазначає, що застосування такого заходу забезпечення позову може призвести до блокування господарської діяльності відповідачів, і, за умови недоведеності наявності порушення прав позивача у зв`язку з укладенням спірного правочину, свідчити про його (захід забезпечення позову) неспівмірність та порушувати збалансованість інтересів сторін справи.

При цьому, закріплена статтею 204 ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Таким чином, до моменту прийняття судом рішення про визнання недійсним договору, останній є дійсним, а презумпція його правомірності у встановленому законом порядку не спростована.

Заборона відповідачам виконувати умови договору фактично ставить під сумнів правомірність укладення оспорюваного правочину та спонукає сторони до невиконання умов укладеного ними договору, який наразі не визнано недійсним.

Отже, результатом задоволення заяви про забезпечення позову у вигляді заборони виконання договору, буде фактично повне припиненням всіх зобов`язань сторін за ним (при тому, що вимога про визнання недійсним договору, як вказано вище, станом на дату подання заяви про забезпечення позову позивачем заявлена не була), а спір при цьому по суті не буде вирішеним, що не відповідає вимогам частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову, зазначає наступне.

Як у заяві про забезпечення позову, так і в апеляційній скарзі в обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову позивач, зокрема, посилається на порушення законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення відкритих торгів (невідповідність тендерної пропозиції переможця тендерній документації, невідповідність переможця закупівлі кваліфікаційним критеріям).

Проте, такі доводи позивача суд під час розгляду заяви не оцінює, оскільки вони стосуються вирішення спору по суті, а не питань забезпечення позову.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27.12.2022 у справі №916/1324/22 (пункт 13), згідно якої під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Отже, оцінка тендерної пропозиції на відповідність тендерній документації з закупівлі, як і оцінка відповідності учасників закупівлі кваліфікаційним критеріям, і оцінка поданих доказів в обґрунтування невідповідності кваліфікаційним критеріям та відповідності/невідповідності документів, поданих для участі у закупівлі вимогам тендерної документації, здійснюється виключно на стадії розгляду справи по суті при оцінці поданих сторонами доказів, а не на стадії вирішення відповідної заяви про вжиття заходів забезпечення позову, адже надання такої оцінки та прийняття відповідного обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову не відповідатиме частині 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, а отже, доводи скаржника в цій частині суперечать наведеній нормі процесуального права.

Обставина ухвалення АТ «Укргазвидобування» рішення, яке, на думку позивача, порушує його права та інтереси, не вказує, що воно є очевидно протиправним і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Також колегія суддів зазначає, що задоволення судом позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» про визнання недійсним рішення та скасування рішення замовника - АТ «Укргазвидобування», оформленого протоколом від 09.10.2023 №592 визначення переможця відкритих торгів, не призведе до автоматичного та безумовного визнання ТОВ «Інтерпайп Україна» переможцем відкритих торгів чи визнання за ним права на здійснення поставки відповідних товарів, оскільки в даному випадку лише може бути визнано недійсним рішення про оголошення переможцем торгів VOREX LLC, що не свідчить про те, що позивача буде визнано переможцем.

Даний висновок господарського суду кореспондується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, відображеними в постановах у справі №910/7181/20 від 05.11.2020, у справі №911/1721/20 від 20.10.2020 та справі №920/407/18 від 09.10.2018.

Фактично захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач, є втручанням у господарську діяльність відповідача-1 та відповідача-2. Баланс інтересів сторін спору при цьому не дотримується.

Доводи скаржника про те, що ефективний захист та поновлення порушених інтересів позивача буде ускладнено додатковими позовними вимогами, потребувати зміни позовних вимог, що призведе до затягування судового процесу у справі - визнаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими, оскільки вчинення позивачем дій по заявленню додаткових позовних вимог, зміни таких, оспорювання відповідних правочинів - є процесуальним правом позивача, як учасника спору, яке обумовлене статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, і звертаючись до суду з відповідним позовом позивач вправі реалізовувати визначений законом обсяг прав обумовленим шляхом, що не може бути сам по собі єдиною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, які запропоновані заявником, не призведе до унеможливлення ефективного захисту та відновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у межах судового провадження.

Обов`язок з доведення в суді вимог щодо застосування заходів забезпечення позову покладається на заявника (ТОВ "Інтерпайп Україна").

ТОВ "Інтерпайп Україна" не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав позивачів, за захистом яких останній звернувся з позовом до суду, у разі задоволення позову.

Таким чином, подана заява фактично направлена на уникнення негативних наслідків прийняття рішення АТ "Укргазвидобування", з метою продовження провадження з оскарження і діяльності на противагу рішенню, яким така діяльність визнана фактично правомірною, тоді як перевірка обґрунтованості та законності такого рішення відповідача є предметом розгляду у справі.

Крім того, заявником не враховано наслідки впливу зазначених заходів забезпечення позову на діяльність і права відповідачів, а також не доведено обґрунтованості й необхідності втручання суду в їх звичайну господарську діяльність.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставина ухвалення АТ "Укргазвидобування" рішення, яке, на думку позивача, порушує його права та інтереси, не вказує, що воно є очевидно протиправним і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, але факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, які запропоновані заявником, не призведе до унеможливлення ефективного захисту та відновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у межах судового провадження, тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що заява ТОВ "Інтерпайп Україна" про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки позивач належними і допустимими доказами, в розумінні приписів статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, не довів обставин, з якими закон пов`язує застосування заходів забезпечення.

Доводи апеляційної скарги позивача наведених висновків суду не спростовують.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 21.02.2019 у справі №904/3168/18, від 28.06.2023 у справі № 910/4564/21, від 22.11.2018 у справі № 902/402/18 колегією відхиляються, оскільки висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у наведених скаржником постановах, зокрема, щодо застосування статей 136-137 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, колегія суддів зазначає, що вказана апелянтом правова позиція Верховного Суду була викладена за результатами перевірки встановлених судами фактичних обставин за іншої доказової бази під час розгляду заяви про забезпечення позову, а тому не є релевантною до обставин даної справи та жодним чином не спростовує обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Так, з наведеної позивачем постанови Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №904/3168/18 вбачається, що предметом позову у цій справі є визнання недійсними: рішення комісії; електронних торгів, контракту з поставки товару і визнання укладеним іншого контракту.

Із аналізу судових рішень у справі №904/3168/18 вбачається, що в обґрунтування заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання спірного контракту, заявник посилався на те, що це унеможливить фактичне виконання рішення суду про визнання укладеним контракту. Тобто заявник посилався на те, що оспорюваний контракт є незаконним, він мав бути переможцем тендеру та з ним має бути укладено контракт на поставку йому конкретно визначеного товару (цирконію) на умовах тендеру, а тому, якщо не заборонити сторонам виконати оспорюваний контракт, це унеможливить фактичне виконання рішення суду про визнання укладеним контракту з позивачем. Верховний Суд погодився з тим, що невжиття таких заходів призведе до порушення прав позивача та унеможливить їх відновлення в повному обсязі в майбутньому.

Водночас у даній справі (№910/813/24) станом на дату подання заяви про забезпечення позову та прийняття оскаржуваної ухвали предметом позову є лише визнання недійсним та скасування рішення замовника - АТ «Укргазвидобування», оформленого протоколом від 09.10.2023 №592 визначення переможця відкритих торгів.

У постанові від 28.06.2023 у справі № 910/4564/21 Верховний Суд зробив висновки щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді та наявності порушених інтересів держави та способу захисту.

Постанова Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 902/402/18 містить висновок про застосування норм права, а справа стосується оскарження ухвали суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову за власною ініціативою, а отже, також не відповідає критерію подібності і не підлягає застосуванню.

Тобто висновки, наведені у зазначених постановах Верховного Суду, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної у даній справи ухвали.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім наведених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не є такими, що спростовують висновки суду про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/813/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали оскарження №910/813/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 08.05.2024.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім