ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.05.2024 Справа № 917/1479/23

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши клопотання Приватного підприємства Спектр 2000 про забезпечення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (вх. № 6545від 10.05.2024 року) по справі №917/1479/23

за позовною заявою фізичної особи підприємця Ачкасова Едуарда Володимировича, АДРЕСА_1

до відповідача Приватного підприємства Спектр 2000, вул. В. Чорновола, 14/16, кв. 6, м. Полтава, 36039

про стягнення 410 811,00 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа за позовною заявою фізичної особи підприємця Ачкасова Едуарда Володимировича до відповідача Приватного підприємства Спектр 2000 про стягнення 410 811,00 грн заборгованості за договором № БПХ 11/05-20/21 про надання послуг з перекладу від 11.05.2021 року, з яких: 344 831,00 грн основна заборгованість, 53 679,00грн інфляційні втрати, 12 301,00 грн 3% річних

Рішенням Господарського суду Полтавської області 22.12.2023 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства Спектр 2000 на користь фізичної особи підприємця Ачкасова Едуарда Володимировича 344 831,00 грн основного боргу, 53 679,00 грн інфляційних втрат, 12 301,00 грн 3% річних, 6 162,16 грн витрат по сплаті судового збору та 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням від 22.01.2024 року суд відмовив у задоволенні заяви представника позивача - Константинової Г. В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у справі №917/1479/23 у розмірі 40 000,00 грн (вх. № 154 від 03.01.2024 року).

На примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2023 року господарським судом було видано відповідний наказ від 25.01.2024 року.

10.05.2024 р. до суду від відповідача надійшло клопотання про забезпечення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі №917/1479/23 (вх. № 6545), відповідно до якої заявник просить зупинити вчинення виконавчих дій щодо виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 25.01.2024 року по справі №917/1479/23, за яким приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н. В. відкрито виконавче провадження ВП №74166346 та постановою від 14.02.2024 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

Заявник обґрунтовує подану заяву тим, що про розгляд справи в Господарському суді Полтавської області йому не було відомо взагалі. Лише 03.04.2024 року він ознайомився з матеріалами справи та отримав копію рішення суду від 22.12.2023 року по справі № 917/1479/23.

Заявник зазначив, що подача позову ФОП Ачкасовим Е. В. відбулась утаємничено та несподівано, не зважаючи на тривалі ділові відносини та постійне спілкування телефоном, електронною поштою та месенджером Viber. Позивач надав до суду тільки ту частину доказів, яка була йому вигідна, щоб отримати потрібне йому рішення суду. На думку заявника, відбувається втручання в господарську діяльність ПП «Спектр-2000» шляхом арешту коштів, що впливає на ділову репутацію ПП "Спектр-2000" і може призвести до збитків та втрати замовників.

У зв`язку із зазначеним заявник з посиланням на ст.ст.136,137,331 ГПК України просить зупинити вчинення виконавчих дій у ВП №74166346, оскільки до перегляду рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2023 року по справі №917/1479/23 за нововиявленими обставинами з рахунку ПП «Спектр-2000» будуть перераховуватися кошти згідно постанови про арешт коштів боржника від 14.02.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України, судове рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції (абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 N 18-рп/2012).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін" (Жовнер проти України, N 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29.06.2004 року).

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зупиняє виконавчі дії у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як зазначалось вище, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції (абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Таким чином, враховуючи норми п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", зупинення виконавчого провадження є виключним правом державного виконавця. Суд не може підміняти повноваження державного виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку, визначеному розділом VI ГПК України.

Відповідно до ст. 338 ГПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Заявник помилково посилається на норми ст. 331 ГПК України при подачі даної заяви, якою врегульовано розгляд заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення.

Порядок зупинення виконання судового рішення встановлений ст. 332 ГПК України, згідно ч. 1 якої, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Отже, зупинення виконання судового рішення віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.

Підстави та порядок зупинення стягнення на підставі виконавчого документа визначено статтями 136-137 ГПК України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено, що суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Тобто, такий вид забезпечення може бути застосований для забезпечення позову (скарги) при оскарженні виконавчого документа.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання зупинення стягнення за виконавчим документом, оскільки, провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється в декларативний, а тому, зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Суд вже роз`яснював заявнику в ухвалах від 16.04.2024 року та від 07.05.2024 року його право оскаржити рішення суду першої інстанції. Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в даному випадку до Східного апеляційного господарського суду.

Якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження ( ч.5 ст. 262 ГПК України).

При цьому, суд звертає увагу, що ПП Спектр 2000 03.05.2024 року вже подавалась аналогічне клопотання про забезпечення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (вх. № 6212), в задоволенні якого суд відмовив та виклав мотиви даної відмови в ухвалі суду від 07.05.2024 року.

Керуючись ст. ст. 232 -235, 332, 338 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Приватного підприємства Спектр 2000 про забезпечення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (вх. № 6545 від 10.05.2024 року) по справі №917/1479/23 відмовити повністю.

Ухвала підписана 13.05.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України).

Суддя О. М. Тимощенко