ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 Справа № 917/1356/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", пр. Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065

до відповідача Комунального підприємства "Тепловодсервіс" Миргородської міської ради, вул. Шишацька, 82, м. Миргород, Миргородський район, Полтавська область, 37604

про стягнення 2 651 574,53 грн вартості безпідставно набутого майна природного газу,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники учасників процесу відповідно до протоколу судового засідання,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Акціонерне товариствао "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось з позовом до Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради про зобов`язання Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради повернути Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 80 157,20 куб.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було порушено умови Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яке затверджено Постановою КабінетуМіністрів України від 19.10.2018 №867, у травні 2021 року, а тому отримання природного газу на підставі Договору ПСО не здійснювалося, та набутий у цей період природний газ є набутим відповідачем без достатньої правової підстави.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію Договору №20/21-8105-ТЕ-24 від 24.09.2020 з додатковими угодами; копію інформації про стан розрахунків КП "Миргородтеплоенерго" станом на 23.04.2021; Відомості про сальдо та операції КП "Миргородтеплоенерго"; Лист КП "Миргородтеплоенерго" № 1174 про направлення актів з додатками; Лист НАК "Нафтогаз України" № 23/1-842-21 від 17.06.2021 про повернення актів без підписання з додатками; копії повідомлення НАК "Нафтогаз України" від 30.04.2021 про припинення газопостачання з доказами направлення та вручення; копії алокацій щодо КП "Миргородтеплоенерго" у травні 2021; копію Договору № від 23.12.2019 з додатковими угодами; копію Акту № 05-2021- від 31.05.2021; копію банківської виписки щодо оплати НАК "Нафтогаз України" коштів за врегулювання щодобового небалансу; копію вимоги від 05.01.2023 з доказами направлення та вручення; Відповідь №69/103-10 від 23.01.2023 на вимогу НАК "Нафтогаз України"; копії скріншотів з інформаційної платформи Оператора ГТС за травень 2021; копію листа Оператора ГТС від 30.06.2023.

У відзиві на позов (вх.№3756 від 19.03.2024) відповідач просить суд відмовити у позові повністю. Звертає увагу на те, що вартість природного газу визначена позивачем у позовній заяві не відповідає умовам договорів ПСО та нарахована безпідставно. Відповідач стверджує, що ціна природного газу у травні 2021 становила 7 926,48 грн за 1 000 куб.м.. Враховуючи викладене відповідач вважає, що вартість спожитого ним природного газу на підставі Договору № 20/21-8105-ТЕ-24 від 24.09.2020 у травні 2021 в обсязі 80 157,20 куб.м. становить 762 437,33 грн.

На підтвердження обґрунтованості заперечень проти позову відповідач надав : Лист КП "Миргородтеплоенерго" № 1174 про направлення актів з додатками; копію Договору №20/21-8105-ТЕ-24 від 24.09.2020 з додатковими угодами; копію Акту № 05-2021- від 31.05.2021; копію листа № 23/1-842-21 від 17.06.2024.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

27.07.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради про зобов`язання Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради повернути Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 80 157,20 куб.м.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023 року справу № 917/1356/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 11.08.2023 позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вх. №1451/23 від 27.07.2023 залишив без руху, встановив строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Суд ухвалою від 08.09.2023 року з огляду на усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений судом строк та спосіб прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/1356/23, справу ухвалив розглядати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 05.10.2023 року на 10:00 год, встановив учасникам процесу строки для подання заяв по суті спору.

Суд ухвалою від 14.09.2023 відмовив у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про участь у судовому засіданні 05.10.2023 року о 10:00 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позивач надав суду заяву за вх. № 11465 від 14.09.2023 про заміну відповідача, відповідно до якої просить суд замінити у даній справі первісного відповідача - Комунальне підприємство "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради (), адреса: пров. Луговий 11, м. Миргород, Миргородський район, Полтавська область, 37600, на належного відповідача - Комунальне підприємство "Тепловодсервіс" Миргородської міської ради (), адреса: вул. Шишацька, 82, м. Миргород, Миргородський район, Полтавська область, 37604.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив про те, що листом від 08.08.2023 КП Миргородтеплоенерго повідомило НАК Нафтогаз України про припинення юридичної особи КП Миргородтеплоенерго () на підставі рішення тридцять другої сесії Миргородської міської ради восьмого скликання від 24.05.2023 № 110 Про реорганізацію комунальних підприємств Мирогородтеплоенерго та Миргородводоканал та рішення Миргородської міської ради восьмого скликання від 27.07.2023 № 229 Про затвердження передавальних актів унормування діяльності КП Тепловодсервіс Миргородської міської ради, та про те, що правонаступником КП Миргородтеплоенерго є КП Тепловодсервіс Миргородської міської ради ().

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надала суду:

- заяву за вх. № 12486 від 03.10.2023 про розгляд справи без участі представника третьої особи;

- письмові пояснення за вх. № 12487 від 03.10.2023.

Суд ухвалою від 05.10.2023 відмовив у задоволенні клопотання позивача про заміну неналежного відповідача належним, вирішення питання щодо заміни відповідача його правонаступником відклав до наступного судового засідання та запропонував сторонам надати суду в термін до 02.11.2023 допустимі докази на підтвердження правонаступництва відповідача КП Тепловодсервіс Миргородської міської ради у спірних правовідносинах.

Крім того, суд ухвалою від 05.10.2023 відклав підготовче судове засідання на 08.11.2023 року на 11:30, задовольнив клопотання позивача про участь в судовому засіданні по справі №917/1356/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Судове засідання, призначене на 08.11.2023 року, не відбулося в зв`язку з перебуванням судді Ківшик О.В. на лікарняному.

Суд ухвалою від 14.12.2023 призначив дату підготовчого засідання на 04.01.2024 на 11:30. Проведення судового засідання 04.01.2024 об 11:30 призначено за участю представника позивача - адвоката Когутенко Марини Геннадіївни - в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення EasyCon з використанням програмного забезпечення EasyCon.

29.12.2023 року від представника позивача - адвоката Будник Богдана Андрійовича надійшло клопотання вх. №16812 про участь у судовому засіданні 04.01.2024 об 11:30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за його участі.

Суд ухвалою від 02.01.2024 задовольнив клопотання позивача про участь в судовому засіданні по справі №917/1356/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Суд ухвалою від 04.01.2024, зокрема, замінив первісного відповідача Комунальне підприємство "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради () правонаступником - Комунальним підприємством "Тепловодсервіс" Миргородської міської ради (); відклав підготовче судове засідання на 01.02.2024 року на 10:00

18.01.2024 від позивача до суду надійшла заява вх.№681 від 18.01.2024 про зміну предмету позовних вимог (том справи 2, а.с. 231-233). Відповідно до даної заяви позивач просить суд стягнути з Комунального підприємства "Тепловодсервіс" Миргородської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 2 651 574,53 грн вартості безпідставно набутого майна природного газу та 39 773,62 грн витрат по сплаті судового збору.

31.01.2024 від позивача надійшли пояснення по справі вх.№1301 (том справи 3, а.с. 8-10).

У судовому засіданні 01.02.2024 року суд оголосив протокольну ухвалу про прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмету позовних вимог та перерву в підготовчому засіданні на 05.03.2024 на 11:00.

Суд ухвалою від 01.02.2024 повідомив Комунальне підприємство "Тепловодсервіс" Миргородської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про відкладення підготовчого засідання на 05.03.2024 на 11:00.

04.03.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив вх. № 2985, в якій позивач спростовує доводи відповідача.

У судовому засіданні 05.03.2024 року суд оголосив протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до 19.03.2024 на 12:00.

Суд ухвалою від 05.03.2024 повідомив Комунальне підприємство "Тепловодсервіс" Миргородської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про перерву в підготовчому засіданні до 19.03.2024 до 12:00.

14.03.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 3525, том справи 3, а.с. 100-103). 18.03.2024 дані заперечення відповідача надійшли до суду поштою (вх. № 3562, том справи 3, а.с. 138-142).

19.03.2024 від відповідача надійшла заява вх.№ 3755 про поновлення строку для подання відзиву на позов та відзив на позов вх. № 3756.

У судовому засіданні 19.03.2024 року з огляду на вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, та закінчення встановленого строку підготовчого провадження, суд оголосив протокольну ухвалу про поновлення строку для подання відзиву на позов та прийняття його до розгляду; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.04.2024 року на 09:00.

Суд ухвалою від 19.03.2024 повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.04.2024 на 09:00.

У судовому засіданні 23.04.2024 року під час розгляду справи по суті представник позивача на позовних вимогах наполягав, представник відповідача проти позову заперечував.

У судовому засіданні 23.04.2024 року проведено судові дебати.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 23.04.2024 року суд після виходу з нарадчої кімнати відповідно до ст. 240 ГПК України оголосив вступну та резолютивну частину рішення та повідомив, коли буде підписано повний текст судового рішення, роз`яснив порядок, строки оскарження рішення та набранням ним чинності.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Відповідно до статті 11Закону України "Про ринок природного газу" з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства, такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними.

Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року №867 (Положення № 867) на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивача) було покладено спеціальні обов`язки постачати природний газ виробникам теплової енергії на умовах та у порядку визначених у Положенні №867

Згідно пункту 11 Положення №867 визначено умови щодо належного рівня розрахунків з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та погашення існуючої заборгованості, у разі виконання яких виробник теплової енергії отримував право з 01 листопада 2018 року по 20 травня 2021 року придбавати природний газ у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Окрім цього, пунктом 11 Положення №867 було визначено, що постачання природного газу здійснюється за спеціальними цінами, визначеними у такому Положенні та на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії.

24.09.2020 року на підставі Положення №867 між позивачем та Комунальним підприємством "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради (відповідачем) було укладено договір постачання природного газу №20/21-8105-ТЕ-24 (далі - Договір ПСО).

Відповідно до преамбули договору сторони укладали його керуючись Положенням №867.

Згідно пункту 2.1 Договору (з урахуванням додаткових угод) сторони погодили, що природний газ передається у жовтні 2020 по квітень 2021 обсягом 6885,0 тис.куб.м., у травні 2021 - 82,0 тис.куб.м.

Відповідно до пункту 3.2. Договору ПСО, постачання газу здійснюється НАК «Нафтогаз України» виключно за умови одночасного виконання таких умов:

- виконання КП "Миргородтеплоенерго" вимог пункту 11 Положення №867;

- включення КП "Миргородтеплоенерго" до Реєстру споживачів постачальника розміщеного на Інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи (далі - Реєстр) за умови дотримання КП "Миргородтеплоенерго" вимог пункту 11 Положення №867;

- відсутності реєстрації Споживача у реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

Згідно пункту 3.3. Договору ПСО, якщо КП "Миргородтеплоенерго" порушило вимоги пункту 11 Положення №867, НАК "Нафтогаз України" не здійснює постачання природного газу та не передає замовлений в п. 2.1. Договорах ПСО обсяг природного газу.

Відповідно до пункту 3.4. Договору ПСО НАК "Нафтогаз України" направляє "Миргородтеплоенерго" повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з дати, зазначеної в повідомленні. Копія надається на електронну адресу КП "Миргородтеплоенерго", а також оператору ГРМ.

Згідно пункту 3.5. договору відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення КП "Миргородтеплоенерго" умов пункту 11 Положення №867, покладаються виключно на КП "Миргородтеплоенерго".

Відповідно до пункту 6.2. договору відповідач зобов`язався самостійно контролювати використання газу, припиняти використання природного газу в разі порушення строків оплати за договором, а також у інших випадках передбачених договором та законодавством.

Згідно пункту 10.6. договору сторони зафіксували, що договір з усіма додатками і доповненнями, складені за повного розуміння предмета та умов.

Таким чином, у договорі сторони погодили механізм, відповідно до якого постачання природного газу здійснюється виключно за умови дотримання КП "Миргородтеплоенерго" вимог пункту 11 Положення №867, КП "Миргородтеплоенерго" самостійно контролює використання газу та самостійно припиняє використання природного у випадку порушення вимог щодо розрахунків.

Відповідач порушив вимоги пункту 11 Положення №867, у зв`язку з чим у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" не було правових підстав постачати КП "Миргородтеплоенерго" природний газ у травні 2021, а у КП "Миргородтеплоенерго" виник обов`язок самостійно припинити використання природного газу.

30.04.2021 року позивач направив КП "Миргородтеплоенерго" повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання у травні 2021 року.

Відтак, з 01.05.2021 року позивач перестав бути постачальником для КП "Миргородтеплоенерго" на підставі договору, виключивши споживача з Реєстру.

У червні 2021 року на адресу НАК "Нафтогаз України" надійшов лист КП "Миргородтеплоенерго" № 1174, яким було направлено для підписання акти приймання- передач від 31.05.2021 спожитого природного газу КП "Миргородтеплоенерго" в травні 2021 загальним обсягом 80,15700 тис. м.куб.

Листом НАК "Нафтогаз України" №23/1-842-21 від 17.06.2021 вищевказаний акт приймання-передачі було повернуто без підписання у зв`язку з тим, що КП "Миргородтеплоенерго" не виконало вимоги Положення про ПСО щодо розрахунків, а тому Компанія була позбавлена можливості і не мала ніяких правових підстав для постачання природного газу КП "Миргородтеплоенерго" у травні 2021 року, про що повідомлялось відповідача листом №23/3-616-21 від 30.04.2021.

Пунктом 11 Положення №867 передбачено, що виробник теплової енергії має право з 01 листопада 2018 року по 01 травня 2021 року придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" у разі укладення договору постачання природного газу з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та виконання певних умов, зокрема: досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій), за усіма укладеними з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 01 грудня 2018 року до 01 квітня 2019 року - не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16 листопада 2018 року до 01 квітня 2019 року та у період з 01 жовтня 2019 року до 01 травня 2021 року - не нижче 60 відсотків); або укладення з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору; або подання виробником теплової енергії до Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" погодженого Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01 січня 2021 року щодо всіх договорів з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ.

Відтак, згідно пункту 11 Положення №867 відповідач мав право придбавати газ у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" у разі виконання хоча б однієї із зазначених вище умов, проте відповідач не виконав наступні умови: відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору станом на 23.04.2021 року рівень розрахунків становив - 86%, а розмір заборгованості становив 52 928 659,47 грн; між позивачем та відповідачем договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором не укладались та відповідачем не було подано до позивача графіки погашення заборгованості.

Таким чином сукупність викладеного вище свідчить про невиконання КП "Миргородтеплоенерго" жодної з умов пункту 11 Положення №867, та підтверджує відсутність у позивача правових підстав постачати природний газ КП "Миргородтеплоенерго" на підставі договору.

Як вже зазначав суд вище, у квітні 2021 року у зв`язку з невиконанням КП "Миргородтеплоенерго" умов пункту 11 Положення №867 споживання відповідачем природного газу на підставі договору ПСО не здійснювалося.

У свою чергу, згідно пункту 3 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, що затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2493 (Кодекс ГТС), якщо для споживача відповідно до рішення Кабінету Міністрів України визначений постачальник із спеціальними обов`язками, на якого в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ такому споживачу (який не має права відмовити такому позивачу в укладанні договору постачання природного газу), оператор газотранспортної системи реєструє такого постачальника за споживачем на інформаційній платформі (на випадок відсутності у такого споживача постачальника). Оператор газотранспортної системи надсилає через інформаційну платформу всім постачальникам із спеціальними обов`язками Реєстр закріплених за ними споживачів.

У разі якщо споживач, який додатково включений до Реєстру постачальника із спеціальними обов`язками, буде виключений з Реєстру інших постачальників у певний період постачання, вважається, що діючим постачальником такого споживача у цьому періоді буде визначений закріплений за ним постачальник із спеціальними обов`язками.

Зазначені норми Кодексу ГТС наділили оператора газотранспортної системи правом самостійно реєструвати на інформаційній платформі постачальника із спеціальними обов`язками за споживачем, у визначених випадках.

У травні 2021 оператор газотранспортної системи самостійно зареєстрував постачальника Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" за споживачем КП "Миргородтеплоенерго" на інформаційній платформі, що підтверджується відомостями з такої платформи.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, з моменту реєстрації споживача за постачальником на інформаційній платформі постачальник стає відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

Загальний зміст положень глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС свідчить, що подача замовником послуг транспортування обсягів природного газу в газотранспортну систему протягом кожної газової доби повинна дорівнювати сукупності відборів таким замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи протягом цієї газової доби.

Коли сукупна добова подача замовником природного газу в газотранспортну систему менша за сукупний відбір цим замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи виникає негативний небаланс.

Згідно пунктів 4, 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС : небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації; алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників; добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу.

Відповідно до пункту 7 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС алокація відборів природного газу споживача можлива тільки на замовника послуг транспортування природного газу, що є діючим постачальником такого споживача згідно з даними Реєстру споживачів постачальника.

Згідно відомостей з інформаційної платформи у травні 2021 КП "Миргородтеплоенерго" спожило природний газ загальним обсягом 80 157,20 куб.м., що підтверджується листом оператора газотранспортної системи від 30.06.2023 року.

Таким чином, оскільки позивач не подавав обсягів природного газу для відбору КП "Миргородтеплоенерго", проте у травні 2021 відповідач відібрав 80 157,20 куб.м, природного газу, то наслідком є виникнення негативного небалансу Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в розмірі різниці між поданими Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" в газотранспортну систему та відібраними відповідачем обсягами природного газу, що підтверджується алокацією оператора газотранспортної системи.

Вищезазначене призвело до виникнення у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" обов`язку здійснити плату за такий небаланс.

Матеріали справи свідчать про те, що 23 грудня 2019 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (ТОВ "Оператор ГТС") укладено договір на транспортування природного газу №.

Відповідно до пунктів 8.4, 9.3, 9.6 договору № позивач має сплати ТОВ "Оператор ГТС" вартість добових небалансів на підставі надісланого рахунку, навіть за умови незгоди з вартістю добових небалансів, а також ще до врегулювання розбіжностей у судовому порядку.

Згідно пунктів 9.1, 9.2 договору № у разі виникнення у позивача добового небалансу ТОВ "Оператор ГТС" здійснює купівлю/продаж природного газу Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в обсягах добового небалансу.

Відповідно до пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2022 року, що викладені у справі № 910/11273/20, добовий небаланс замовника може бути позитивним (замовник надав оператору більше газу, ніж отримав) або негативним (навпаки). У випадку позитивного небалансу вважається, що замовник продав оператору газотранспортної системи природний газ в обсязі добового небалансу і має право на отримання грошових коштів від оператора. У випадку негативного небалансу вважається, що замовник придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс (пункти 6, 11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

В силу вищезазначених положень, в момент отримання природного газу на точці виходу ГТС для врегулювання негативного небалансу, такий газ подається вже як придбаний замовником в ТОВ "Оператор ГТС", а тому Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як власник придбаного таким чином газу, має за нього розрахуватися з ТОВ "Оператор ГТС" навіть за наявності заперечень.

30.04.2021 року TOB "Оператор TTC" складено односторонній Акт №05-2021- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2021 (Акт №05-2021).

У відповідності до змісту Акта №05-2021, ТОВ "Оператор ГТС" на підставі договору № здійснено врегулювання щодобових небалансів Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" обсягом 2 144,51508 тис. куб. м. на загальну суму 9 721 536,50 грн. (із них - 80 157,20 куб.м. відібраних КП "Миргородтеплоенерго" у травні 2021).

18 червня 2021 року позивач здійснив оплату ТОВ "Оператор ГTC" 9 721 536,50 грн за врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2021 згідно Акта №05-2021, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією банківської виписки від 18 червня 2021 року.

Таким чином, сукупність викладеного вище свідчить, що у травні 2021 року природний газ був відібраний КП "Миргородтеплоенерго" саме з ресурсу Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", однак без згоди останнього та не на підставі договору.

Відповідно до пункту 10.6. договору сторони зафіксували, що договір з усіма додатками і доповненнями, складений за повного розуміння предмета та умов.

Згідно пункту 6.2. договору відповідач зобов`язався самостійно контролювати використання газу, припиняти використання природного газу в разі порушення строків оплати за договором.

Викладене свідчить, що у договорі сторони погодили механізм, відповідно до якого КП "Миргородтеплоенерго" самостійно контролює використання газу та самостійно припиняє використання природного у випадку порушення вимог щодо розрахунків.

Дотримання умов пункту 11 Положення № 867 передбачає здійснення належного рівня розрахунків з позивачем, тобто вимагає здійснення зі сторони КП "Миргородтеплоенерго" дій щодо перерахування коштів на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Відтак, оскільки умови пункту 11 Положення № 867 вимагають здійснення дій саме зі сторони відповідача, то не здійснивши такі дії Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" було обізнано про те, що товариство недотримуєтеся умов пункту 11 Положення № 867, та у нього виник обов`язок самостійно припинити споживання природного газу на підставі договору незалежно від повідомлень про припинення (обмеження) газопостачання.

При цьому, продовживши відбір природного газу без належного рівня розрахунків, відповідач усвідомлював, що такий відбір газу здійснюється ним вже не на підставі договору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що КП "Миргородтеплоенерго" було відомо про недотримання умов пункту 11 Положення № 867 та виникнення обов`язку припинити відбір природного газу, а тому продовживши відбір газу відповідач несе ризики того, що відібраний газ або його вартість можуть бути витребувані, як безпідставно набуті.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Положення цієї статті застосовуються до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна у однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстав для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто, обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами ст. 11 Цивільного кодексу України. До відсутності правової підстави стаття 1212Цивільного кодексу України відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним тощо.

Згідно статті 1213Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Таким чином, відповідач, незважаючи на відсутність у нього будь-яких підстав для відбору газу з газотранспортної системи, безпідставно здійснив відбір в обсязі 80 157,20 куб. м природного газу.

Доказів правомірності підстав відбору природного газу в травні 2021 року відповідачем суду не надано.

Судом встановлено, що вартість безпідставно набутого майна відповідачем в 80 157,20 куб.м в травні 2021 року становить 2 651 574,53 грн.

Згідно з розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 29.09.2021 №1187, від 11.10.2021 №1234 здійснено відповідні корпоративні погодження щодо укладення ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" примірної додаткової угоди до договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії на 2021-2024 роки.

Таким чином, під час розрахунку цін природного газу виробникам теплової енергії позивач керувався відповідними рішеннями Кабінету Міністрів України.

Відповідно до умов Договору ціна природного газу для виробників теплової енергії з 01.06.2021 по 31.05.2022 становила 6 183,33 грн за тис. куб. м (без урахування ПДВ і тарифу на послуги з транспортування природного газу) для фіксованого Обсягу 1, який розраховувався як середньоарифметичне значення обсягу фактичного використання природного газу споживачем за останні три роки у відповідному місяці для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Керуючись рішенням правління НАК "Нафтогаз України" від 28.05.2021, протокол №243, ціна на природний газ для Обсягу 1 (фіксований) у період з 01.06.2022 по 31.05.2023 (включно), що визначено у порядку, передбаченому підпунктом 4.1.1 Договору ПСО постачання природного газу між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та виробниками теплової та електричної енергії, укладення яких погоджено рішенням ДК "Газ України" про вчинення цих правочинів, становить 24 356,38 грн за тис. куб. м без ПДВ.

Постачання додаткових обсягів природного газу (Обсягу II) підприємствам теплокомуненерго здійснюється за ринковою ціною на основі форвардних індикаторів, яка визначається щомісяця.

Рівень ціни на природний газ для Обсягу II на грудень 2022 року, що визначена у порядку, передбаченому підпунктом 4.1.2 Договору ПСО постачання природного газу між ТОВ «Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та виробниками теплової та електричної енергії, укладення яких погоджено рішенням ДК «Газ України» про вчинення цих правочинів, становить 26 341,69 грн за тис. куб. м (без ПДВ і тарифу на послуги транспортування природного газу).

Крім того зазначається, що ціна на природній газ в Україні відповідно до публікацій інформаційних видань з 01.11.2022 по 29.11.2022 становить:

ціна для періоду постачання в грудні 2022 року в джерелі котирувань звіт "Argus European Natural Gas" (середньоарифметичне значення між цінами "Bid" та "Ask" November advance payment), опублікованими під заголовком "Ukraine market information and prices") - 26 623,02 без ПДВ, у грн за тис.куб.м;

ціна для періоду постачання в грудні 2022 року в звіті ICІS European Spot Gas Market (середньоарифметичне значення між цінами "Bid" та "Ask", опублікованими під заголовком "UAVTP Gas Price Assessment") - 25 838,1 без ПДВ, у грн за тис.куб.м;

ціна у звіті ExPro Gas&Oil під заголовком "Ринок газу" (середньоарифметичне значення між цінами "Пропозиції продавців" та "Пропозиції покупців", Ціни на природний газ в Україні) для періоду постачання у листопаді 2022 року - 26 804,31 без ПДВ, у грн за тис.куб.м, для періоду постачання у грудні 2022 року - 26 852,08 без ПДВ, у грн за тис.куб.м;

ціна, що опублікована на веб сайті Товарної біржі "Українська енергетична біржа" за посиланням: https://www.ueex.com.ua/exchange-quotations/ як середньозважена ціна (за всіма умовами оплати) на ресурс листопада 2022 року - 28 926,27 без ПДВ, у грн за тис. куб. м , на ресурс грудня - 30 937,67 без ПДВ, у грн за тис.куб.м;

ціна придбання ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" природного газу на торгівельній платформі ТОВ "СааС платформа ЮАйСіі" для періоду постачання у листопаді 2022 року - 26 983,33 без ПДВ, у грн за тис.куб.м.

Сукупність викладеного вище свідчить, що середній рівень цін на природний газ відповідно до публікацій інформаційних видань з 01.11.2022 по 29.11.2022 та за результатами торгів природним газом становить 27 566,4 грн за тис.куб.м без ПДВ.

Таким чином, вартість безпідставно відібраного КП "Миргородтеплоенерго" природного газу становить = 2 651 574,53 грн (27,5664 ціна газу без ПДВ х 80 157,20 обсяг газу = 2 209 645,44 грн без ПДВ + 20% ПДВ = 2 651 574,53 грн).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та вірогідних доказів на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів у розмірі 2 651 574,53 грн, або ж доказів, які б підтверджували ту обставину, що газ в обсязі 80 157,20 куб.м. у травні 2021 року ним не споживався. При цьому, представник відповідача у судовому засіданні усно повідомив суд, що відповідачем не заперечується обсяг спожитого останнім газу у травні 2021.

Згідно статей 526 та 525 Цивільногокодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом не оцінюються як правомірні посилання відповідача, що вартість спожитого ним природного газу у травні 2021 в обсязі 80 157,20 куб.м. становить 762 437,33 грн згідно умов Договору № 20/21-8105-ТЕ-24 від 24.09.2020, оскільки суд дійшов висновку про те, що умови Договору не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Відповідно до статей 55Конституції України, статей 15, 16 Цивільногокодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з положеннями 13 Господарського процесуального кодексу України. судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі Проніна проти України за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, оцінивши надані сторонами докази, зазначає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими як поданими доказами, так і нормами права, відповідачем не спростовані, а тому судом задовольняються.

При цьому інші доводи та заперечення сторін судом почуті, проте не оцінюються як обґрунтовані та правомірні, оскільки не впливають на зроблені судом висновки.

Стосовно розподілу судових витрат.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Тепловодсервіс" Миргородської міської ради (вул. Шишацька, 82, м. Миргород, Миргородський район, Полтавська область, 37604, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) 2 651 574,53 грн вартості безпідставно набутого майна природного газу та 39 773,62 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

3. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 03.05.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик