ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.05.2024р. Справа № 904/5133/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист», м. Запоріжжя

До: Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

Про: визнання протиправним та скасування рішення

та

За позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору: Фізичної особи - підприємця Совгирі Романа Павловича, м. Запоріжжя

До: Південно-східного міжобласного територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

Про: скасування рішення

Суддя Васильєв О.Ю.

секретар судового засідання Помазан А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від ТОВ «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист»: не з`явився;

Від Південно-східного міжобласного територіального відділення АМКУ: Солодухін М.В.

Від ФОП Совгирі Р.П.: не з`явися

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «ІПВК «Спецзахист» (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Південно-східного МТВ АМКУ (відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 07.09.23р. №54/47-р/к Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Ухвалою суду від 02.10.23р. було відкрито провадження у справі №904/5133/23, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження у підготовчому засіданні на 24.10.23р.

26.02.23 р. ТОВ «ІПВК «Спецзахист» (позивач) подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного ним рішення АМКУ стосовно позивача. Заява обґрунтована посиланням на наступні обставини: дія оскаржуваного рішення АМКУ фактично позбавляє позивача можливості брати участь в майбутніх тендерах на час розгляду господарським судом цієї справи про визнання недійсним оскаржуваного рішення та ставить під загрозу господарську діяльність товариства, тощо .

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.24 р. було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому суд виходив з наступних обставин: відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно вимог ч.12 ст.137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Частиною четвертою статті 60 Закону передбачено, що порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»; за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Виходячи з вказаного припису Закону, дія оскаржуваного рішення АМКУ зупиняється автоматично. Разом з тим, відповідно до частини п`ятої вказаної статті Закону незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.

ТОВ «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» (позивач, заявник) не погодився з таким рішенням суду та оскаржив цю ухвалу до ЦАГС. Станом на цей час розгляд його апеляційної скарги триває.

Не зважаючи на цю обставину, 16.04.24 р. на адресу суду від ТОВ «Інженерно-проектно - виробнича компанія «Спецзахист» (позивач) за підписом директора товариства Д.Любченко, надійшла повторна заява про забезпечення позову, в якій з посиланням на те, що оскаржуване по цій справі рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення АМКУ «фактично позбавляє підприємство можливості брати участь в майбутніх тендерах на час розгляду господарським судом цієї справи та ставить під загрозу господарську діяльність товариства».

Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) проти задоволення цієї заяви заперечував ,вказуючи поміж іншим на ту обставину, що господарським судом раніше вже розглядалася аналогічна за змістом та обґрунтуванням заява ТОВ «Інженерно-проектно - виробнича компанія «Спецзахист» (позивач) та ухвалою суду від 27.02.24 р. було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову. На цей час триває розгляд апеляційної скарги позивача на вищенаведену ухвалу господарського суду. На переконання відповідача такі дії позивача слід вважати зловживанням процесуальними правами відповідно до вимог ст.43 ГПК України, а тому суд має право залишити без розгляду або повернути заяву.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з пунктом 2 частини 2 цієї статті залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Господарський суд виходить з того, що відповідно до статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави), яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, подання ТОВ «Інженерно-проектно - виробнича компанія «Спецзахист» (позивач) вдруге заяви про забезпечення позову аналогічного змісту тій ,що вже була розглянута та відхилена господарським судом ухвалою від 27.02.24р., яка оскаржена заявником в апеляційному порядку; містить деякі ознаки зловживання процесуальними правами відповідно до пункту 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищезазначеного, керуючись приписами ст.ст. 42, 49, 118,180,182 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду заяву ТОВ «Інженерно-проектно - виробнича компанія «Спецзахист» про забезпечення позову від 16.04.24 р. заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.05.24 р. та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Васильєв О.Ю.