ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/102/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., при секретарі судового засіданні Андріїв Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Калуської міської ради, вул. Івана Франка, 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304

до відповідача: Акціонерного товариства "Оріана", вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304

про стягнення заборгованості по орендній платі, згідно договору оренди землі від 21.06.2018, за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0045, за період з 01.08.2020 по 21.06.2023 у розмірі 1170650,91 грн,

за участі:

від позивача: Бреславська Марія Миколаївна,

від відповідача: не з`явилися.

встановив: Калуська міська рада звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства "Оріана" про стягнення заборгованості по орендній платі, згідно договору оренди землі від 21.06.2018, за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0045, за період з 01.08.2020 по 21.06.2023 у розмірі 1170650,91 грн.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2024 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; встановлено відповідні строки для подачі сторонами відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

23.02.2024 від Акціонерного товариства "Оріана" до суду надійшов відзив на позовну заяву від 23.02.2024 (вх.№ 3114/24).

29.02.2024 від Калуської міської ради до суду надійшла заява про поновлення строку для подання доказу вих.№ 871/02-34/04 від 29.02.2024 (вх.№3488/24).

В судовому засіданні 29.02.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання позивача про поновлення строку для подання доказу та долучення його до матеріалів справи.

19.03.2024 від Калуської міської ради то суду надійшла заява про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду вих.№ 1395/02-32/04 від 18.03.2024 (вх.№ 4678/24).

В судовому засіданні 04.04.2024 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 23.04.2024 після виходу з нарадчої кімнати, судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

В зв`язку з перебуванням судді Неверовської Л.М. у відпустці, повний текст рішення підписано 09.05.2024.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди землі від 21.06.2018 в частині оплати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0045 за період з 01.08.2020 по 21.06.2023, внаслідок чого виник борг у розмірі 1170650,91 грн. Щодо відстрочення виконання рішення заперечує з підстав, наведених у заяві вих.№ 1395/02-32/04 від 18.03.2024 (вх.№ 4678/24 від 19.03.2024).

Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві на позов зазначає про те, що на сьогоднішній день виконувати свої господарські зобов`язання в повному обсязі чи навіть частково АТ "Оріана" не має можливості у зв`язку з недостатністю власних обігових коштів, що зумовлює критичний стан неплатоспроможності та складне фінансове становище АТ "Оріана". АТ "Оріана" з незалежних від Товариства причин було позбавлене можливості належним чином виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, в тому числі й за договором оренди землі від 21.06.2018, укладеним з Калуською міською радою. Враховуючи наведене вище, перебування відповідача АТ "Оріана" в складному фінансовому становищі та неможливість з об`єктивних причин виконання взятих на себе зобов`язань, що свідчить про відсутність вини Товариства в порушенні договірних зобов`язань, АТ "Оріана" просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Також зазначає про те, що з огляду на перебування АТ "Оріана" в складному фінансовому становищі, в разі якщо суд дійде висновку про часткове або повне задоволення позову, Товариство просить суд відстрочити виконання судового рішення на строк 1 (один) рік з дня його ухвалення.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

21.06.2018 на підставі рішення Калуської міської ради № 1649 від 21.06.2018 між Калуською міською радою та Акціонерним товариством "Оріана" укладений договір оренди земельної ділянкиу площею 2,0730 га, кадастровий номер :03:001:0045, на якій розміщені належні підприємству об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до п. 8 договору орендна плата 3,5 відсотків від нормативної грошової оцінки земель нараховується з моменту прийняття рішення Калуської міської ради, зазначеному в п. 1 даного договору, і вноситься в безготівковій формі в розмірі 322625,69 гривні в рік.

28.01.2022 року між Калуською міською радою та АТ "Оріана" укладено додаткову угоду до договору від 21.06.2018, згідно умов якої з 01.01.2022 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 13830213,33 грн та орендна плата нараховується і вноситься орендарем у розмірі 484057,47 грн в рік.

Згідно п. 1.4 додаткової угоди, п.10 договору викладено в наступній редакції: "Орендна плата вноситься згідно вимог Податкового кодексу України та відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.01.2022 року №546 та рішень від 24.06.2021 року №623 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Калуша" від 21.06.2018 року №1634 "Про встановлення ставок земельного податку та орендної плати на території міста Калуша".

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державна реєстрація права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0045 здійснена 03.08.20218.

Відповідно до інформації фінансового управління Калуської міської ради за період від 04.08.2016 по 31.12.2023 року від АТ "Оріана" надійшли кошти по коду бюджетної класифікації доходів 18010600 "Орендна плата з юридичних осіб" в сумі 16247159,32 грн.

Вказана сума врахована при визначенні боргу за користування земельними ділянками площами 2,7338 га (за період з 04.08.2016 по 31.07.2020); 1,6718 га (за період з 21.06.2018 по 31.07.2020); 2,0730 га (за період з 21.06.2018 по 31.07.2020); 11,9956 га (за період з 21.06.2018 по 31.07.2020); 21,6362 га (за період з 21.06.2018 по 30.06.2020 та частково за липень 2020); 10,2640 га (за період з 01.08.2020 по 31.07.2020).

Отже, в порушення умов договору, відповідач орендну плату здійснив частково, внаслідок чого за період з 01.08.2020 по 21.06.2023 утворився борг за користування земельною ділянкою площею 2,0730 га кадастровий номер :03:001:0045 у розмірі 1170650,91 грн.

Відповідач вказаний борг не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди землі.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч.5 ст.6 Закону України "Про оренду землі" ).

Орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди (абз.2 ч.2 ст.25 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст.21 Закону України "Про оренду землі" ).

Відповідно до пп. 14.1.136 ПКУ орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ПКУ).

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ПКУ).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ПКУ).

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено право орендодавця вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до абз.7 ч.2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач доказів оплати ним орендної плати за спірний період не надав.

Безпідставним є посилання відповідача на положення ст. 614 Цивільного кодексу України щодо відсутності вини відповідача у порушенні договірних зобов`язань. Адже, дана норма закону застосовується саме щодо відповідальності за порушення зобов`язання (якими може бути: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди), а не щодо виконання основного договірного зобов`язання.

Як передбачено ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Наявність боргу відповідача перед позивачем в сумі 1170650,91 грн підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду даної справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, у відповідності до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про відстрочення виконання рішення на 1 (один) рік з дня прийняття відповідного рішення, суд зазначає таке.

Обґрунтовуючи необхідність відстрочення виконання рішення суду відповідач покликається на скрутне матеріальне становище. При цьому зазначає, що з лютого 2002 року Товариство не здійснює основну виробничу діяльність (виробництво пластмас у первинних формах), а єдиним видом його діяльності є надання в оренду рухомого та нерухомого майна, що не забезпечує в повній мірі покриття витрат підприємства.

Станом на 24.01.2024 року заборгованість АТ "Оріана" тільки перед державним бюджетом становить близько 350 мільйонів гривень у вигляді податків та 5981,00 мільярдів гривень у вигляді простроченої заборгованості за грошовими вимогами держави, наданими під гарантію уряду України за позикою Баварського об`єднаного банку за контрактом від 12.11.1992 року (постанова ВС у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 300/3789/21 від 27.11.2023), стягувачем за якими є ГУ ДПС в Івано-Франківській області.

Відповідач стверджує, що станом на сьогоднішній день виконувати свої господарські зобов`язання в повному обсязі чи навіть частково АТ "Оріана" не має можливості у зв`язку з недостатністю власних обігових коштів, що зумовлює критичний стан неплатоспроможності та складне фінансове становище АТ "Оріана".

Наведені обставини, за твердженнями відповідача, фактично унеможливлюють виконання судового рішення і свідчать про наявність підстав для відстрочення його виконання.

Частиною 3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд вказує на те, що відстрочення або розстрочення виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи. При цьому, такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Відстрочення виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочення судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочення рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №2-54/08.

Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Суд також звертає увагу на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19, від 03.09.2020 у справі №905/30/16, від 18.01.2024 у справі №914/2994/22.

Так, касаційним судом зазначено, що питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Існування заборгованості, яка підтверджена обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008). Відповідно, з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Заява сторони про відстрочку виконання рішення суду може бути задоволена лише у виняткових випадках, які мають бути визначені з особливого характеру обстави, що ускладнюють або виключають виконання рішення. У будь-якому випадку закон пов`язує відстрочку виконання рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Отже, виключні обставини повинні свідчити саме про неможливість виконання рішення, між такими обставинами та неможливістю (ускладненістю) виконання такого рішення повинен бути причинний зв`язок.

В свою чергу, боржник, як на підставу необхідності у відстрочення виконання рішення посилається на скрутне фінансове становище.

Однак, наведені у відзиві на позов доводи відповідача не підтверджують наявності виняткових обставин у розумінні ст.331 Господарського процесуального кодексу України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення, та які б могли бути підставою для відстрочення його виконання.

Така підстава, як скрутне фінансове становище не є виключною, винятковою чи такою, що свідчить про неможливість чи ускладненість виконання рішення на стадії його виконання.

Більше того, відповідачем не надано суду доказів реальної можливості виконати рішення суду у справі через 1 рік, за умови надання судом такого відстрочення. Також, відповідачем не обґрунтовано чим саме обумовлений такий строк відтермінування виконання рішення суду та з якими обставинами пов`язана можливість виконання рішення суду через 1 рік.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відстрочка виконання рішення суду є інструментом, який спрямований на забезпечення виконання рішення суду в майбутньому, метою такого є надання відповідачу можливості виконати рішення суду в майбутньому через певний строк. Тобто відповідач має обґрунтувати, які дії він вчинить протягом відстрочки виконання рішення суду, і що такі дії забезпечать належне виконання рішення суду після відстрочки. Відстрочка виконання рішення суду не має полягати лише у наданні відповідачу тимчасового періоду, протягом якого він може не виконувати рішення суду. Відповідач не навів обставин і не підтвердив їх доказами, яким чином відстрочка виконання рішення суду буде сприяти належному та повному виконанню рішення суду після її завершення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та приймаючи до уваги, що заявником (боржником) всупереч приписів ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України не надано беззаперечних, неспростовних доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви АТ "Оріана" про відстрочення виконання рішення на 1 (один) рік з дня прийняття вказаного рішення.

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 17559,76 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Калуської міської ради до Акціонерного товариства "Оріана" про стягнення 1170650,91 грн - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оріана", вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304 (ідентифікаційний код 05743160) на користь Калуської міської ради, вул. Івана Франка, 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304 (ідентифікаційний код 33578261) 1170650 (один мільйон сто сімдесят тисяч шістсот п`ятдесят) грн 91 коп., 17559 (сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) 76 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.05.2024

Суддя Неверовська Л. М.