ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м.Харків Справа № 913/67/24
Провадження №6/913/67/24
про стягнення 36 246 грн 08 коп.
С У Т Ь С П О Р У:
Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Щастинської міської військової адміністрації Щастинського району Луганської області (враховуючи заяву про усунення недоліку позовного матеріалу від 11.03.2024) про стягнення заборгованості в загальному розмірі 36 246 грн 08 коп., з яких основний борг в сумі 24 555 грн 36 коп., пеня в розмірі 3 626 грн 12 коп., 3% річних в сумі 1 164 грн 54 коп. та інфляційні втрати в розмірі 6900 грн 06 коп.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про те, що його було визначено постачальником останньої надії на ринку природного газу. В свою чергу, відповідача, який є бюджетною установою, було включено до реєстру споживачів постачальника останньої надії, а спожитий відповідачем природній газ, зокрема в листопаді та грудні 2021 року віднесено до портфеля постачальника останньої надії, що підтверджується даними оператора ГТС та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача за ЕІС-кодом,належним відповідачу; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма №10); інформацією щодо закріплення споживача в Реєстрі споживачів постачальників; інформація щодо остаточної алокації відборів споживача; повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ (АТ Луганськгаз), які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії».
У зв`язку із допущеним відповідачем простроченням виконання грошового зобов`язання на підставі ст.625 ЦК України та п.4.5 договору позивачем заявлені до стягнення також з відповідача нараховані пеня в сумі 3 626 грн 12 коп., 3% річних в сумі 1 164 грн 54 коп. та інфляційні втрати - 6 900 грн 06 коп.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2024 справу №913/67/24 передано на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою суду від 14.03.2024, після усунення недоліків позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
02.04.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 01.04.2024 б/н, в якому останній не визнає позовні вимоги, посилаючись на наступне.
Зазначене відповідає п.11.3 розділу ХІ «Строки дії договору та інші умови» типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», яким передбачено право споживача, протягом строку дії договору, на укладення договору постачання природного газу з іншим постачальником.
Оскільки договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» був достроково припинений, природний газ в грудні 2021 року поставлявся іншим постачальником споживачу, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.
03.04.2024 від позивача через систему Електронний суд надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив доводи відповідача, з огляду на таке.
Позивач зауважує про те, що відповідачем не було враховано, що постачання природного газу в грудні 2021 року ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України здійснювалося в період з 01.12.2021 по 09.12.2021 включно (за який заявлена до стягнення заборгованість), а іншим постачальником ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» постачання газу відбувалося, починаючи з 10.12.2021.
Зазначене підтверджується отриманими позивачем даними на запит безпосередньо від ТОВ «Нафтогаз Трейдинг», долученим скріншотом Реєстру пар споживачів на 24.11.2021 Комерційний портфель, скрінами попередніх/остаточних відборів природного газу споживачем з 10.12.2021 по 30.12.2021.
Також позивач зазначає про те, що відповідно до умов укладеного споживачем з іншим постачальником ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» договору постачання природного газу №11- 1189/21-БО-Т від 24.11.2021, договір набирає чинності з дати його укладання. Однак, згідно з п.3.2 договору постачання природного газу здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС. Реєстрацію споживача було підтверджено 07.12.2021 та зареєстровано в реєстрі споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з датою початку постачання саме з 10.12.2021.
Від учасників клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, а також інших заяв чи клопотань до суду не надходило.
Згідно положень ст.248 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, розглянувши заперечення відповідача та об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд
Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (далі постачальник останньої надії, позивач) відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України визначено постачальником останньої надії на ринку природного газу.
Згідно з положеннями п.26 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник «останньої надії», визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.
26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236 (далі Постанова КМУ № 1102).
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1102 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236 було передбачено, що з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021-2022 років Акціонерному товариству Магістральні газопроводи України, Товариству з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, операторам газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника останньої надії обсягів природного газу, спожитих з 01.10.2021 бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.
Відповідач є бюджетною установою в розумінні приписів Бюджетного кодексу України.
Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 1 листопада 2021 року автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.
Відповідно до п.1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Націрнальної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633-634, 641, 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.
Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.
Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено відповідний договір постачання, копію підписаного Типового договру постачання природного газу постачальником останньої надії долучено до матеріалів.
Згідно даних, розміщених на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем укладення споживачем договору з постачальником "останньої надії" є 29.10.2021.
З укладеного між сторонами договору вбачається, що від імені споживача договір підписано керівником Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області (ідентифікаційний код - 43982093).
У відповідності до Указу Президента України №62/2021 від 19.02.2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» було утворено Щастинську міську військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області. Вирішено реорганізувати військово-цивільну адміністрацію міста Щастя Новоайдарського району Луганської області шляхом приєднання до Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області; військово-цивільну адміністрацію сіл Трьохізбенка, Кряківка, Лобачеве, Лопаскине та Оріхово-Донецьке Новоайдарського району Луганської області шляхом приєднання до Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області.
Судом враховується, що в подальшому згідно Указу Президента України №665/2022 від 23.09.2022 було вирішено утворити на базі військово-цивільних адміністрацій населених пунктів, утворених Указом Президента України від 19 лютого 2021 року № 62/2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області», визначені в Указі військові адміністрації населених, і зокрема Щастинську міську військову адміністрацію Щастинського району Луганської області.
У зв?язку з утворенням військових адміністрацій населених пунктів, зазначених у частині першій цієї статті Указу, повноваження відповідних військово-цивільних адміністрацій населених пунктів припиняються з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень.
У відповідності до умов п.2.1 договору постачання постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.
Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору (п. 3.3 договору).
Відповідно до п. 4.2 договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (п.4.3 договору).
Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до п.4.3. цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.4.4 договору).
У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.4.5 договору).
Згідно з пп. 1 п. 5.1 та пп. 1 п. 5.2 договору споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору.
Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).
Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.
Позивач зазначає, що він проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.
З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником останньої надії щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника останньої надії, затвердженого Постановою КМУ від 30.09.2015 № 809 в редакції Постанови КМУ № 1102. Цією ж Постановою КМУ № 1102 на період постачання з 01.11.2021 по 30.11.2021 було встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб.м з урахуванням податку на додану вартість (далі ПДВ).
Протягом листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за 1 куб. метр, отже у цей період застосовується за даними позивача гранична ціна 16,8 гривні за 1 куб. метр.
З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача, на підтвердження чого останнім надано роздруківку про архів тарифів, встановлених на грудень 2021 року.
Як стверджує позивач, ним було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов договору, у строки та в порядку, передбаченому сторонами в оговорі, належним чином та в повному обсязі.
Наразі відповідач лише частково провів розрахунок з позивачем, розрахувався за постачання природного газу в листопаді 2021 року, 30.12.2021 сплатив 7 476 грн 00 коп., що підтверджується даними наданими АТ «Державний ощадний банк України» про зарахування коштів на рахунок позивача.
У зв`язку з порушенням строків оплати відповідачем, на підставі п.4.5 Типового договору, позивач нарахував до стягнення також пеню в сумі 3 626 грн 12 коп, також відповідно до статті 625 ЦК України - 3 % річних в сумі 1 164 грн 54 коп. та інфляційні втрати в сумі 6 900 грн 06 коп., згідно з наданими позивачем розрахунками.
Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених вище у відзиві.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд зазначає про наступне.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Закон України «Про ринок природного газу» визначає, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (ст. 1).
Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".
Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договір постачання природного газу, як між постачальником "останньої надії" та споживачем, до такого договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.
Згідно з визначенням, наведеним в ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В ч.1 ст.628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.2 ст.714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
У відповідності до полжень ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Даними наданими АТ «Державний ощадний банк України» про зарахування коштів на рахунок позивача підтверджується проведення відповідачем розрахунку з позивачем за постачання природного газу в листопаді 2021 року, сплату 30.12.2021 7 476 грн.
Доводи відповідача щодо необгрунтованості вимог позивача про стягнення вказаної заборгованості за грудень 2021 року, оскільки відповідачем було укладено з іншим постачальником ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг 24.11.2021 договір постачання природного газу від № 11-1189/21-БО-Т, за ямовами якого постачання природного газу в грудні 2021 року здійснював саме цей постачальник, а договір постачання природного газу з постачальником «останньої надії» був достроково припинений, суд вважає помилковими та до уваги не приймає, з огляду на наступне.
Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що 24.11.2021 між відповідачем та ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (постачальник) укладено договір постачання природного газу №11-1189/21-БО-Т, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього договору.
Відповідно до п.3.2 договору, постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.
Згідно п.3.3. договору, постачання (включення споживача до Реєстру споживачів постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється за умови виконання споживачем вимог п.5.1. договору щодо остаточного розрахунку за фактично перееданий природний газ та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природногор газу.
У відповідності до даних, наданими на запит позивача ТОВ «Нафтогаз Трейдинг», останнім було підтверджено, що 07.12.2021 новий постачальник подав запити на інформаційну платформу Оператора ГТС щодо зміни постачальника, які було підтверджено і зареєстровано відповідача як споживача в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання сааме з 10.12.2021, а тому ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» на виконання договору було розпочато постачання газу відповідачу лише з 10.12.2021 (зазначене підтверджується наданим скріном з платформи, даними щодо попередніх/остаточних відборів природного газу в період з 01.12.2021 по 31.12.2021).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)
Відповідно до положень ст.549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.
В п.4.5. договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Враховуючи умови п.4.4. договору, відповідач мав провести розрахунок з позивачем за зобов`язаннями грудня 2021 року (до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу), тобто по 31.01.2022. Отже, прострочення у відповідача виникло з 01.02.2022.
У зв`язку з порушенням строків оплати відповідачем, на підставі пункту 4.5 договору, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в сумі 3 626 грн 12 коп., обраховану за період з 01.02.2022 по 31.07.2022.
Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо проведення своєчасної оплати спожитого природного газу в грудні 2021 року, наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача передбаченої пунктом 4.5. договору пені.
Перевіривши правильність розрахунку пені, суд дійшов висновку про його обгрунтованість та виконання вірно.
Отже, заявлегна вимога про стягнення пені в сумі 3 626 грн 12 коп. підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до статті 625 ЦК України, позивачем нараховані та пред`явлені до стягнення 3% річних в сумі 1 164 грн 54 коп. (обраховані за період з 01.02.2022 по 31.08.2023) та інфляційні втрати в розмірі 6 900 грн 06 коп. (нараховані за період з лютого 2022 року по серпень 2023 року).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Суд перевірив правльність розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, наведених позивачем, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, наведені розрахунки виконані арифметично вірно із правильним визначенням дати виникнення прострочення та періоду нарахування та правильною методикою розрахунків.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для стягнення з відповідача основного боргу за зобов`язаннями грудня 2021 року в сумі 24 555 грн 36 коп., пені в сумі 3 626 грн 12 коп., 3% річних в сумі 1 164 грн 54 коп. та інфляційних втрат - 6 900 грн 06 коп.
Судові витрати щодо сплати судового збору за подання позову в сумі 2 422 грн 40 коп. відповідно до положень ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.129, 232 - 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України до Щастинської міської військової адміністрації Щастинського району Луганської області про стягнення заборгованості в загальному розмірі 36 246 грн 08 коп. задовольнити повністю.
Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення підписано 13.05.2024.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ