ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2024 р. Справа № 916/69/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до товариства з обмеженою відповідальністю «СКС-БРОК» про стягнення 112 476,37 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі по тексту ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулось до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «СКС-БРОК» (далі по тексту ТОВ «СКС-БРОК») про стягнення заборгованості у загальному розмірі 112 476,37 грн., яка складається із заборгованості за комісією (строковою) у розмірі 150,00 грн., заборгованості за комісією (простроченою) у розмірі 26 150,00 грн., пені за період з 11.12.2022 по 11.12.2023 у розмірі 46 172,00 грн., штрафу у розмірі 13 075,00 грн., 3% річних у розмірі 5520,00 грн., збитків від інфляції у розмірі 21 409,30 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про відкриття рахунку в цінних паперах №4067/09 від 15.04.2009 в частині оплати вартості наданих позивачем послуг.

Ухвалою суду від 09.01.2024 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено позивачу 5-денний строк з дня вручення відзиву на позов для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу 3-денний строк з дня вручення відповіді на відзив для подання заперечень на відповідь на відзив.

Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

ТОВ «СКС-БРОК» було повідомлено про відкриття провадження по даній справі в порядку письмового провадження шляхом направлення ухвали від 09.01.2024 на адресу місцезнаходження відповідача згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65125, м. Одеса, вул. Канатна, 4. При цьому, повідомити відповідача про розгляд даної справи в телефонному режимі за номером, вказаним в реєстрі юридичних осіб, не вдалось, оскільки номер не є дійсним.

Направлене на адресу відповідача рекомендоване повідомлення було 19.01.2024 повернуто до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення ТОВ «СКС-БРОК» про розгляд судом даного спору. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

15.04.2009 між ТОВ «СКС-БРОК» (Депонент) та відкритим акціонерне товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (Зберігач) було укладено договір про відкриття рахунку в цінних паперах №4067/09, відповідно до п. 1 якого Депонент доручає, а Зберігач зобов`язується надавати Депоненту послуги з відкриття та ведення рахунку в цінних паперах (далі - ЦП), зберігання належних Депоненту ЦП, проведення операцій по даному рахунку, отримання прибутку по ЦП на викладених нижче умовах згідно Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 17.10.2006 за №999, внутрішньому положенню Зберігача ЦП та інших внутрішніх документах Зберігача, чинному законодавству України та на підставі розпоряджень Депонента.

За змістом п. 2.1 договору №4067/09 від 15.04.2009 Зберігач зобов`язаний: відкрити Депоненту рахунок у ЦП протягом трьох робочих днів після подання Депонентом належним чином оформлених документів згідно з вимогами Зберігача та чинного законодавства України; здійснювати зберігання та облік ЦП Депонента, що зберігаються у Зберігача; здійснювати ведення рахунку в ЦП шляхом виконання операцій згідно та в строки обумовлені внутрішніми документами Зберігача, якщо порядок виконання операцій не суперечить чинному законодавству України тощо.

Згідно з п. 2.3 договору №4067/09 від 15.04.2009 Депонент зобов`язаний: виконувати вимоги чинного законодавства України та внутрішніх документів Зберігача; сплачувати послуги Зберігача у відповідності з тарифами, умовами та строками передбаченими даним договором тощо.

Відповідно до п. 3 договору №4067/09 від 15.04.2009 Депонент оплачує послуги Зберігача згідно з даним договором та у відповідності з затвердженими тарифами Зберігача (дод. №1), котрі є невід`ємною частиною даного договору та не суперечать вимогам встановленим ДКЦПФР згідно з Антимонопольним комітетом України. Оплата послуг Зберігача включає в себе абонентську плату та вартість послуг в залежності від виконаних дій та/або операцій, згідно з тарифами Зберігача. Види, кількість та загальна вартість послуг, наданих Депоненту згідно з даним договором, в т.ч. проведених за відповідний період, належним чином відображаються в акті приймання-передачі наданих послуг за певний період, котрий підписують сторони. Плата за послуги надані Зберігачем, вноситься Депонентом щомісячно до 15 числа наступного за тим місяцем, в якому надавалися послуги згідно акту прийому-передачі наданих послуг. В окремих випадках акт прийому-передачі наданих послуг може надаватися в строки за домовленістю сторін. Згідно з п. 2.2. абзацом 4-им даного договору, тарифи за депозитарне обслуговування можуть змінюватись, про що Зберігач зобов`язаний письмово сповістити Депонента не пізніше як за десять робочих днів до моменту вступу в силу нових тарифів. У випадку, якщо сторони не дійдуть спільної згоди щодо нових тарифів, Депонент має право розірвати договір в порядку зазначеному в п.7 даного договору.

Положеннями п. 6 договору №4067/09 від 15.04.2009 визначено, що у випадку затримки оплати вартості наданих послуг Зберігача Депонент сплачує Зберігачу пеню в розмірі 0,5 % від загальної суми (за кожен день прострочення), що підлягає до сплати. Якщо платіж за надані Депоненту депозитарні послуги прострочено більш ніж на тридцять днів то така дія Депонента вважається відмовою від виконання умов даного договору, та зобов`язує Депонента сплатити штраф у розмірі 50% від суми заборгованості Депонента, визначеної на день фактичної сплати. До моменту погашення заборгованості Депонентом, Зберігач призупиняє виконання операцій по рахунку в ЦП Депонента, за що Зберігач не несе будь-якої відповідальності.

Відповідно до п. 7 договору №4067/09 від 15.04.2009 даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Строк дії договору складає один рік. У випадку, коли строк дії договору закінчуватиметься, а сторони не виявлять письмового бажання розірвати договір, він вважається продовженим на кожен наступний рік відповідно. Сторона, що виявила бажання з будь-яких причин розірвати договір повинна письмово повідомити іншу сторону за сорок п`ять днів до моменту розірвання із зазначенням причини. Договір може бути розірваним лише за умови відсутності на рахунку Депонента ЦП. За три робочі дні до моменту розірвання даного договору Депонент зобов`язаний оплатити Зберігачу всі надані, але неоплачені послуги, а також закрити рахунок до моменту розірвання даного договору.

У додатку №1 до договору №4067/09 від 15.04.2009, на який є посилання у п. 3 договору, викладено тарифи Зберігача цінних паперів ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК», затверджені рішенням Тарифного комітету ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» згідно з протоколом №080213/1 від 13.02.2008. Згідно вказаного додатку вартість послуги зберігання цінних паперів на рахунку складає 150,00 грн. за повний або неповний місяць; оплата здійснюється 15 календарних днів місяця, наступного за місяцем проведення операції.

На підтвердження факту надання ТОВ «СКС-БРОК» послуг за договором №4067/09 від 15.04.2009 в частині обслуговування рахунку ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було надано суду виписки про операції за цінними паперами за період з 15.04.2009 по 11.10.2013; виписки про операції з цінними паперами з 05.06.2013 по 21.12.2023; виписку про стан рахунку в цінних паперах на 21.12.2023, згідно якого на рахунку відповідача обліковуються акції ПАТ «Черкаська ТЕЦ».

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було складено акти здачі-приймання наданих послуг за договором №4067/09 від 15.04.2009 за період з 01.01.2016 до 30.11.2023 (за 95 місяців) за надані послуги зберігання цінних паперів, щомісячна вартість яких становить 150,00 грн. /т. 1, аркуші справи 16-109/.

При цьому, на підтвердження факту направлення актів здачі-приймання наданих послуг на адресу відповідача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було надано суду списки згрупованих поштових відправлень з лютого 2019 року до грудня 2023 року. При цьому, у 2021-2023 роках поштові відправлення були направлені на адресу відповідача, зазначену у договорі (м. Київ, вул. М. Василенка, 15); у 2019 році поштові відправлення були на направлені до м. Одеса, точну адресу з реєстрів встановити неможливо.

Згідно розрахунку комісійної винагороди заборгованість ТОВ «СКС-БРОК» за період з лютого 2012 року до листопада 2023 року становить 26 300,00 грн., з яких 5 000,00 грн. комісійна винагорода до лютого 2012 року, тобто фактично заборгованість на початок звітного періоду.

При цьому, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» здійснило нарахування відповідачу пеню у розмірі 0,5% з 11.11.2022 на суму боргу у розмірі 24 350,000 грн., розмір якої поступово збільшувався, до 10.12.2023; на кінець розрахунку пеня була нарахована на всю суму боргу у розмірі 26 150,00 грн. При цьому, розрахунок 3% річних позивачем був здійснений починаючи з 16.02.2012 до 10.12.2023; збитки від інфляції нараховані із урахуванням показників інфляції за період з березня 2012 року до листопада 2023 року.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 15.04.2009 між ТОВ «СКС-БРОК» та ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було укладено договір про відкриття рахунку в цінних паперах №4067/09.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів направлення повідомлення про розірвання договору сторонами, приймаючи до уваги надані позивачем виписки по рахунку відповідача, згідно яких на рахунку ТОВ «СКС-БРОК» обліковуються цінні папери, господарський суд доходить висновку, що дія договору щоразу була автоматично продовжена на кожний наступний рік, тобто до 15.04.2024.

У поданій до суду позовній заяві ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» зазначає, що станом на 11.12.2023 заборгованість відповідача по сплаті комісії складає у загальному 26 300,00 грн. Згідно складеного позивачем розрахунку вказана заборгованість виникла за період з лютого 2012 року до листопада 2023 року. При цьому, на початок звітного періоду у ТОВ «СКС-БРОК» також була наявна заборгованість у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 договору №4067/09 від 15.04.2009 види, кількість та загальна вартість послуг, наданих Депоненту згідно з даним договором, в т.ч. проведених за відповідний період, належним чином відображаються в акті приймання-передачі наданих послуг за певний період, котрий підписують сторони. Плата за послуги надані Зберігачем, вноситься Депонентом щомісячно до 15 числа наступного за тим місяця, в якому надавалися послуги згідно акту прийому-передачі наданих послуг.

Проте, на підтвердження факту надання послуг за договором №4067/09 від 15.04.2009 ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та, відповідно, виконання зобов`язань за договором в частині складання та направлення на адресу відповідача актів наданих послуг, у яких мають відображатись види, кількість та загальна вартість послуг, наданих у звітному періоді, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було надано суду лише акти за період з 01.01.2016 до 30.11.2023, тобто за 95 календарних місяців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 (з наступними змінами) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю. Разом з тим сам лише факт складання та підписання сторонами таких актів не є безумовним свідченням реальності господарських операцій за договором, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації, зазначеної у цих документах (зазначений висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18).

Господарський суд зазначає, що лише зазначення ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» у розрахунку про надання відповідачу протягом періоду з лютого 2012 року до грудня 2015 року послуг, щомісячна вартість яких становила 150,00 грн. не є підставою для стягнення таких коштів, оскільки суд не може самостійно визначати вид наданих позивачем послуг та їх вартість згідно з додатком №1 до договору №4067/09 від 15.04.2009 без надання первинних документів. Правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5000,00 грн., яка виникла до початку звітного періоду, також відсутні.

З огляду на ненадання ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» суду актів приймання-передачі наданих послуг, складення яких згідно з умовами договору №4067/09 від 15.04.2009 є підставою для оплати послуг, відсутність у суду підстав самостійно визначати вид послуг, які могли бути надані позивачем та їх вартість, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» позовних вимог до ТОВ «СКС-БРОК» про стягнення заборгованості, яка нарахована до грудня 2015 року на загальну суму 12 050,00 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «СКС-БРОК» заборгованості за договором №4067/09 від 15.04.2009 за період з 01.01.2016 до 30.11.2023, тобто за 95 календарних місяців у розмірі 14 250,00 грн. (95*150,00 грн.) підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7 розділу IX Прикінцевих положень ГК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Розділ IX Прикінцевих положень ГК України був доповнений п. 7 згідно з Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-IX від 30.03.2020, який набув чинності 02.04.2020.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2024 по справі № 911/858/22, проаналізувавши приписи статті 232 ГК України з урахуванням положень пункту 7 розділу ІХ "Прикінцеві положення" ГК України дійшов висновку, що приписи пункту 7 розділу ІХ "Прикінцеві положення" ГК України продовжували на строк дії карантину можливість нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання більше ніж за шість місяців. Наведений припис пункту 7 "Прикінцеві положення" ГК України є абсолютно визначеним та не передбачає розширеного чи звуженого тлумачення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятої відповідно до ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, був неодноразово продовжений та відмінений лише з 30.06.2023р. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023р. № 651.

У постанові Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 922/3782/17 викладено висновок про те, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 5520,00 грн., які були нараховані протягом періоду з 16.02.2012 до 10.12.2023, збитки від інфляції у розмірі 21 409,30 грн., нараховані із урахуванням показників інфляції за період з березня 2012 року до листопада 2023 року.

Проте, враховуючи висновки суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача будь-якої заборгованості за період з лютого 2012 року до грудня 2015 року, господарським судом було зроблено перерахунок 3% річних протягом періоду з 16.02.2016 до 10.12.2023 та встановлено, що розмір відсотків становить 1 668,71 грн. Розрахунок був зроблений із урахування періодів, визначених позивачем при здійсненні нарахування відсотків.

Крім того, суд зазначає, що розрахунок був здійснений на заборгованість у розмірі 150,00 грн., яка виникла у лютому 2016 року, шляхом її поступового збільшення щомісяця на 150,00 грн., у зв`язку з цим, протягом останнього періоду нарахування 3% річних з 16.11.2023 до 10.12.2023 сума боргу складала 14100,00 грн. При цьому, нарахування на заборгованість за листопад 2023 року не здійснюється, оскільки такі послуги мали бути оплачені до 18.12.2023.

Здійснивши перерахунок збитків від інфляції на суму боргу за період з 01.01.2016 до 31.10.2023 з урахуванням показників інфляції за лютий 2016 року листопад 2023 року, судом було встановлено, що розмір збитків складає 1 612,59 грн., нарахування яких здійснювалось протягом періодів, аналогічних нарахуванню відсотків.

Господарським судом також було зроблено розрахунок пені не виходячи за межі періоду, визначеного позивачем з 11.12.2022 до 10.12.2023, та встановлено, що її розмір складає 304,83 грн.

Суд зазначає, що нарахування пені має бути здійснено на заборгованість за кожен місяць окремо для дотримання строку, визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, та з урахуванням вимог п. 7 розділу IX Прикінцевих положень ГК України, у зв`язку з чим, нарахування пені слід проводити наступним чином: на заборгованість за жовтень 2022 року у розмірі 150,00 грн. за період з 11.12.2022 до 30.06.2023 (дата закінчення каратниту), за листопада 2022 року у розмірі 150,00 грн. за період з 16.12.2022 до 30.06.2023; за грудень 2022 року у розмірі 150,00 грн. за період з 16.01.2023 до 16.07.2023, за січень 2023 року у розмірі 150,00 грн. за період з 16.02.2023 до 16.08.2023, за лютий 2023 року у розмірі 150,00 грн. за період з 16.03.2023 до 16.09.2023, за березень 2023 року у розмірі 150,00 грн. за період з 17.04.2023 до 17.10.2023, за квітень 2023 року у розмірі 150,00 грн. за період з 16.05.2023 до 16.11.2023, за травень 2023 у розмірі 150,00 грн. за період з 16.06.2023 до 10.12.2023 (останній день нарахування, визначений позивачем) і так далі; останній місяць, за який нарахована пеня, є жовтень 2023 року, на заборгованість за яким пеню слід нарахувати за період з 16.11.2023 до 10.12.2023.

Визначити загальну суму боргу відповідача станом на 11.12.2022 (як це було зроблено позивачем) для нарахування пені не вбачається за можливе з огляду на необхідність дотримання строків, встановлених ч. 6 ст. 232 ГК України. З наведених мотивів судом і було розраховано пеню за місяці, нарахування пені за які можливе у визначений позивачем період з 11.12.2022 до 10.12.2023.

При розрахунку пені судом було застосовано подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, оскільки при розрахунку пені за ставкою, визначеною договором, розмір пені є більшим.

Розрахунок штрафу, нарахування якого передбачено п. 6 договору №4067/09 від 15.04.2009, у розмірі 50% від суми заборгованості, був зроблений позивачем на суму боргу за винятком заборгованості за листопад 2023 року. Здійснивши перерахунок штрафу на суму боргу у розмірі 14100,00 грн. за січень 2016 жовтень 2023 року, суд дійшов висновку, що його розмір становить 7 050,00 грн.

З викладених обставин суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заявлених ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення з ТОВ «СКС-БРОК» 3% річних у розмірі 1 668,71 грн., збитків від інфляції у розмірі 1 612,59 грн., пені у розмірі 304,83 грн., штрафу у розмірі 7 050,00 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо правомірності часткового задоволення заявлених публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «СКС-БРОК» шляхом присудження до стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 14 250,00 грн., 3% річних у розмірі 1 668,71 грн., збитків від інфляції у розмірі 1 612,59 грн., пені у розмірі 304,83 грн., штрафу у розмірі 7 050,00 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СКС-БРОК» /65125, м. Одеса, вул. Канатна, 4; ідентифікаційний код 36241291/ на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» /03087, м. Київ, вул. Єреванська 1; ідентифікаційний код 23697280/ заборгованість за комісією у розмірі 14 250,00 грн. /чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят грн. 00 коп./, 3% річних у розмірі 1 668,71 грн. /одна тисяча шістсот шістдесят вісім грн. 71 коп./, збитки від інфляції у розмірі 1 612,59 грн. /одна тисяча шістсот дванадцять грн. 59 коп./, пеню у розмірі 304,83 грн. /триста чотири грн. 83 коп./, штраф у розмірі 7 050,00 грн. /сім тисяч п`ятдесят грн. 00 коп./, судовий збір у розмірі 593,85 /п`ятсот дев`яносто три грн. 85 коп./.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 09 травня 2024 р.

Суддя С.П. Желєзна