УХВАЛА

14 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 914/1668/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Рогач Л. І., Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ?Санаторій для дітей з батьками ?Пролісок?

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2023

за позовом заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі: 1) Адміністрації Державної прикордонної служби України;

2) ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Санаторій для дітей з батьками ?Пролісок?"

про припинення та скасування державної реєстрації речового права,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.04.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ?Санаторій для дітей з батьками ?Пролісок? (далі - Товариство, скаржник) на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2023 повернуто на підставі пункту 1 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у зв`язку з тим, що ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1237923, виданий 26.10.2023 на представництво Товариства у господарських судах усіх інстанцій адвокатом Шумелдою Р. Р. (у графі ?Адвокат?) не підписано.

18.04.2024 (через систему ?Електронний суд?) Товариство повторно звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 (повний текст постанови складено 04.03.2024) та рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2023 разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що у справі є підписаний ордер адвокатом Шумелдою Р. Р.; про участь у справі якого зазначено у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій; крім того, касаційну скаргу та додані до неї документи скріплено електронним цифровим підписом.

Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2024 зазначену касаційну скаргу було залишено без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 ГПК України, у зв`язку з тим, що в касаційній скарзі не зазначено належного обґрунтування пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 3 частини 3 статті 310 ГПК України, а також наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, тому запропоновано скаржнику навести інші підстави для поновлення строку та надати докази на їх підтвердження; надано скаржнику строк для усунення недоліків.

25.04.2024 (через систему ?Електронний суд?) скаржником на виконання ухвали Суду подано заяву про усунення недоліків із зазначенням належного обґрунтування пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 3 частини 3 статті 310 ГПК України та клопотання про усунення недоліків із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Зокрема в клопотанні про поновлення строку представник Товариства - адвокат Шумелда Р. Р. зазначає, що у справі є підписаний ордер адвокатом Шумелдою Р. Р.; про участь у справі якого зазначено у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій; із часу введення в дію Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС в судах забезпечується сканування матеріалів справи в паперовій формі та долучення їх до матеріалів електронної судової справи; тому відсутня необхідність додавати документ, що посвідчує повноваження представника; ордер використовувала для доступу до системи як представник; ордер адвоката, що доданий до касаційної скарги підписаний електронним цифровим підписом; Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги не обмежує способи підписання ордера ні власноручним, ні електронним підписом.

Перевіривши заяву скаржника про усунення недоліків касаційної скарги та доводи, що викладені в запереченні ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) проти відкриття касаційного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що підстави наведені скаржником у заяві не є поважними, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 288 ГПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Право господарського суду при вирішенні питання, що виникає у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством. Зокрема, відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як зазначено вище, ухвалою Суду від 15.04.2024 Суд повернув касаційну скаргу Товариства, оскільки сформована в системі ?Електронний суд? касаційна скарга містила вкладення з відсканованим додатком - ордером від 26.10.2023 серія ВС №1237923 на представництво Товариства у господарських судах усіх інстанцій, який адвокатом Шумелдою Русланою Романівною (у графі ?Адвокат?) не підписано.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Підписання та/або подання скарг, заяв чи клопотань є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

У постанові Великої Палати Верховного Суд від 03.07.2019 у справі №9901/939/18 зазначено, що звернення до суду, в тому числі до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Поняття ордера визначено у частині 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", відповідно до якої це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі - Положення), з подальшими змінами, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 11 Положення передбачено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

У Положенні також наведений перелік обов`язкових реквізитів, які має містити ордер.

У пункті 9 Положення визначено, що ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (пункт 11 Положення).

Пункт 12 Положення наводить вичерпний перелік реквізитів, які має містити ордер, зокрема, підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі ?Адвокат?) (підпункт 12.10).

Водночас процедура електронного генерування ордерів на надання правничої (правової) допомоги на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України не надає ордеру статусу ?електронного документа? в розумінні Закону України ?Про електронні документи та електронний документообіг?, а лише спрощує процедуру отримання адвокатом ордеру, виключаючи необхідність замовлення та виготовлення його друкарським способом.

Верховний Суд звертає увагу на те, що скріплення касаційної скарги електронним цифровим підписом, зокрема скріплення електронним цифровим підписом скан-копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги, а також подання касаційної скарги із застосуванням системи "Електронний суд" із доданням до останньої не підписаної скан-копії ордеру не підтверджує дотримання форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи, зокрема на підписання касаційної скарги, як того вимагають норми Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Положення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.03.2023 №466/893/22 (провадження № К/990/33704/22).

Подібна за змістом правова позиція викладена також в ухвалах Верховного Суду від 19.04.2024 у справі № 916/2831/23, від 02.04.2024 у справі № 904/789/23, від 21.02.2024 у справі №917/1136/23, від 19.02.2024 у справі № 922/2005/23, від 23.01.2024 у справі №910/10548/22.

Згідно з пунктом 122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення) до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до автоматизованої системи документообігу суду (далі - АСДС) та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Підпунктом 123.1 пункту 123 Положення встановлено, що до матеріалів судової справи в електронному вигляді в АСДС належать: у разі подання до суду процесуальних та інших документів, що стосуються розгляду судових справ, в електронній формі за допомогою підсистеми "Електронний суд": реєстраційні картки; відомості про отримання або надсилання електронних документів; позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи в електронній формі, що подані до суду з використанням підсистеми "Електронний суд"; процесуальні та інші документи в електронній формі, виготовлені судом та надіслані на офіційні електронні адреси учасників судового процесу за допомогою ЄСІТС; інші електронні документи, створені в АСДС в автоматичному режимі (протоколи автоматизованого розподілу справи, протоколи фіксування судових засідань, технічні записи судових засідань тощо).

Як з`ясовано Верховним Судом (згідно інформації із автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду") на підтвердження своїх повноважень представляти інтереси Товариства у господарських судах усіх інстанцій до господарського суду Львівської області, Західного апеляційного господарського суду і Верховного Суду адвокатом Шумелдою Р. Р. додано скан-копії ордеру від 26.10.2023 серія ВС №1237923, який згенерований через веб-сайт Національної асоціації адвокатів України.

Зі змісту цих скан-копій ордера від 26.10.2023 серія ВС №1237923, як документа на підтвердження повноважень, вбачається, що вони не містять всі обов`язкові реквізити, передбачені змістом пункту 12 Положення, зокрема, в графі "Адвокат" відсутній підпис адвоката Шумелди Р. Р.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку про те, що скан-копія ордера від 26.10.2023 серія ВС №1237923, яку додано до касаційної скарги не містить реквізитів, які повинен містити ордер, а тому з урахуванням змісту пункту 11 Положення, не є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах Товариства, зокрема на звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою з огляду на частину 3 статті 290 ГПК України, частину 4 статті 60 ГПК України та статті 76, 77 ГПК України.

Таким чином, розглянувши доводи вищевказаної заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що підстави наведені скаржником у заяві не є поважними, оскільки в поданій заяві про усунення недоліків касаційної скарги, скаржник повторно зазначає ті ж самі підстави пропуску строку на касаційне оскарження, які ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 були визнанні не поважними, що стало підставою для залишення касаційної скарги без руху. Інших, поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження в заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржником не зазначено.

З огляду на викладене, скаржником не зазначено жодних інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, які судом могло б бути розцінені як поважні підстави для поновлення строку. Отже, заявником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Одним із принципів господарського судочинства, визначених у частині 3 статті 2 ГПК України, є змагальність сторін, зміст якого відображений у статті 13 цього Кодексу. Згідно з приписами частин 2, 3, 4 зазначеної норми учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як визначено у пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02) право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Пунктом 4 частини 1 статті 293 ГПК України визначено, що Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на те, що скаржник у заяві про усунення недоліків інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, які б не залежали від його волі, не навів, наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнаються судом неповажними, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства.

Керуючись статтями 234, 235, 292, 293 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №914/1668/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ?Санаторій для дітей з батьками ?Пролісок? на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Л. І. Рогач

Є. В. Краснов