ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2024 р. Справа№ 910/9544/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" адвоката Мухи Дмитра Олександровича про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу

за розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр"

на рішення господарського суду міста Києва від 16.10.2023

у справі №910/9544/23 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр"

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.10.2023 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" задоволено частково.

Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" здійснити заміну неякісного металопрофілю ТП 60 оцинкований 0,8 мм загальним об`ємом 11 964 кв.м, який придбано на підставі видаткових накладних №02КИ072801 від 28.07.2022, №02КИ080110 від 01.08.2022, №02КИ080108 від 01.08.2022, №02КИ080201 від 02.08.2022, №02КИ080401 від 04.08.2022, та влаштовано на покрівлі будівель дільниць №82 та №83 за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, площа Рекунова, 2, у тримісячний термін.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/9544/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" на рішення господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/9544/23 залишено без задоволення. Рішення господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/9544/23 залишено без змін.

25.03.2024 через систему "Електронний суд" Північного апеляційного господарського суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" адвоката Мухи Дмитра Олександровича надійшла заява про винесення додаткового рішення, в якій останній просить винести додаткову постанову, якою стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" судові витрати за надання адвокатом Мухою Д.О. правової допомоги в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 прийнято до розгляду заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" адвоката Мухи Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення, про стягнення понесених витрати на професійну правничу допомогу, призначено її до розгляду на 07.05.2024.

Відповідач не скористався своїм правом, клопотань або заперечень на заяву не надав.

У судове засідання 07.05.2024 представники сторін не з`явились, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на офіційну електронну адресу сторін в підсистемі "Електронний суд", що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа. (а.с. 73-75 т. 2)

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Частинами 5 та 7 ст. 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, колегія суддів, зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників сторін у судовому засіданні 07.05.2024.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Як вже зазначалось вище, постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" на рішення господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/9544/23 залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/9544/23 залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що складає 30 000, 00 грн витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. (а.с. 30 т. 2)

25.03.2024 представник ТОВ "Ватценроде" адвокат Муха Дмитро Олександрович подав заяву про винесення додаткового рішення (а.с. 61-69 т. 2), в якій останній просить винести додаткову постанову, якою стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання адвокатом Мухою Д.О. правової допомоги в розмірі 20 000, 00 грн в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з матеріалами справи, 04.10.2021 між ТОВ «Ванценроде» та адвокатом Мухою Дмитром Олександровичем був укладений договір про надання правової допомоги (а.с. 64-65 т. 2), відповідно до умов якого адвокат надає товариству правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Згідно з пунктами 4.2 та 4.3 договору вартість наданих адвокатом послуг визначається в окремих додатках до цього договору. Вартість наданих послуг визначена відповідно до п. 4.2 даного договору є гонораром адвоката за надання правової допомоги та поверненню не підлягає.

13.11.2023 між ТОВ «Ванценроде» та адвокатом Мухою Дмитром Олександровичем укладена додаткова угода до договору (а.с. 66 т. 2), в пункті 2 якої сторони погодили, що гонорар адвоката за представництво клієнта в суді апеляційної інстанції становить 20 000, 00 грн.

Актом приймання-передачі наданих послуг від 21.03.2024 підтверджено фактичне виконання адвокатом послуг на суму 20 000, 00 грн (а.с. 68 т. 2 ).

Відповідно до частини 5, 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує на підставі наданої позивачем заяви, яка вказує на неспівмірність витрат, наданим послугам.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19.

Як вбачається з правової позиції викладеній в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/1929/19 від 09.06.2022 витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Станом на 07.05.2023 клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу від відповідача на адресу суду не надходило.

Дослідивши заяву позивача про відшкодування судових витрат, надані заявником документи в їх сукупності, а також враховуючи відсутність клопотання про зменшення суми судових витрат, беручи до уваги висновок про застосування норми вправа, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2327/17 щодо дотримання співмірності, обґрунтованості та пропорційності при вирішенні питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування судових витрат в розмірі 20 000, 00 грн, оскільки розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований, відповідає критерію необхідності таких витрат, співмірності, обґрунтованості та пропорційності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 244, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" адвоката Мухи Дмитра Олександровича про винесення додаткового рішення у справі №910/9544/23 про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" (04073, м. Київ, проспект Степана Барндери, буд. 8, корп. 16 А, поверх 5; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" (01033, місто Київ, вул. Антоновича, буд. 29, 6 поверх, каб. 605) ) 20 000, 00 грн витрат на правничу допомогу за супровід справи в суді апеляційної інстанції.

3. Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.

4. Матеріали справи №910/9544/23 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 14.05.2024

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук