РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.05.2024Справа № 910/20128/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (02175, місто Київ, Харківське шосе, будинок 148А) до фізичної особи - підприємця Россинської Наталії Віталіївни ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 63 952,87 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.12.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" до фізичної особи - підприємця Россинської Наталії Віталіївни про стягнення 63 952,87 грн, та була передана 02.01.2024 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП Россинська Наталя Віталіївна уклала із Заявником Договір № ТВ-116 про відшкодування витрат Підприємства на забезпечення постачання теплової енергії Користувачу від 05.09.2017 (далі - Договір № ТВ-116).

Позивач вказує, що у з в`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору за останнім обліковується заборгованість у розмірі 63 952,87 грн. з яких: 49 053,25 грн - основна заборгованість, 12069,46 грн, - індекс інфляції, 2830,16 грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ними відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, ухвала суду від 05.02.2024 була доставлена до електронного кабінету фізичної особи - підприємця Россинської Наталії Віталіївни - 07.02.2024, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 ГПК України та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Керуюча компанія створена на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270. Відповідно до п. 6 рішення, комунальними підприємствами «Господар Дарницького району міста Києва», «Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району міста Києва» та «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» передано новоствореній Керуючій компанії житловий фонд, що переданий до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі станом на 01 серпня 2014 року.

Позивач зазначає, що одним із закріплених об`єктів є нежитлова будівля № 3-A на вул. Здолбунівська, в якому Фізична особа-підприємець Россинська Наталя Віталіївна (далі -Боржник/Користувач) є суборендарем нежитлового приміщення у власника ТОВ «Троянда» ().

Між Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (далі - Підприємство) та фізичною особою - підприємцем Россинською Наталією Віталіївною (далі - Користувач) 05.09.2017 було укладено договір про відшкодування витрат Підприємства на забезпечення постачання теплової енергії Користувачу № ТВ-116.

За умовами п. 1.1 Договору Підприємство забезпечує постачання теплової енергії для нежитлової Будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вуя. Здолбунівська, 3-А, загальною площею 1202,20 м2, а Користувач бере участь у витратах, понесених Підприємством при забезпеченні постачання теплової енергії, пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі. Користувач користується приміщенням на підставі договору суборенди, загальною площею 298,90 м2.

Повна вартість відшкодування забезпечення постачання теплової енергії за цим Договором визначається загальною сумою, що складається з витрат фактично понесених на забезпечення постачання теплової енергії, підтверджених у актах наданих послуг за кожен місяць та розрахованих відповідно до Додатку № 1 (п. 1.2 Договору).

Підпунктами 2.2.3-2.2.4 п. 2.2 Договору, Користувач зобов`язується: щомісяця до 15 числа поточного місяця отримати у Підприємства (відділ управління майном) під розпис в журналі видачі документацій акт надання послуг за попередній місяць.

Користувач зобов`язується: прийняти надані послуги та підписати два примірники актів наданих послуг, в результаті чого один примірник в 5-ти денний термін з дня отримання актів наданих послуг надіслати Підприємству рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: 02091, м. Київ, Харківське шосе, 148-а або надати особисто під розпис в журналі видачі документацій. У випадку відхилення або відмови Користувача від підписання Акту наданих послуг без подання письмового мотивованого обгрунтування своїх дій, протягом 5 днів з моменту одержання Акту наданих послуг надані послуги вважаються прийнятими, акти підписаними.

У відповідності до пп. 3.1.3 Підприємство має право: стягнути в установленому порядку утворену заборгованість.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору, цей Договір набирає чинності з 05 вересня 2017 року. В частині надання послуг з початку їх фактичного отримання (з початком опалювального періоду). Розрахунок за надані послуги проводиться згідно з Додатком № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору та вступає в дію з моменту його підписання.

Договір діє на весь період використання приміщення до його припинення Сторонами, а в частині розрахунків до повного виконання своїх зобов`язань.

Пунктом 1.1 Додатку №1 до Договору про відшкодування витрат Підприємства на забезпечення постачання теплової енергії Користувачу № ТВ-116 визначено, що розмір відшкодування плати за забезпечення постачання теплової енергії визначається наступним чином:

Ст = (St х Тт) +300,00

Ст - сума оплати, грн.;

St - кількість спожитої теплової енергії, Гкал;

Тт - тариф/ціна теплопостачальної організації, грн./ Гкал;

300 - витрати Підприємства на збір, нарахування та облік плати за забезпечення постачання теплової енергії зазначені у витязі з калькуляції.

Позивачем до матеріалів справи було долучено акти приймання - передачі робіт за період з грудня 2020 по травень 2023, поміж тим останні підписані лише з боку позивача.

20.09.2023 позивач надіслав на адресу відповідача претензію №101/50-2894 з додатками про необхідність погашення заборгованості за грудень 2021 по травень 2023 у розмірі 64 905,68 грн.

До вищевказаної претензії позивачем було долучено: Розрахунок ціни вимоги належної до стягнення заборгованості за Договором № ТВ-116 про відшкодування витрат Підприємства на забезпечення постачання теплової енергії Фізичній особі-підприємцю Россинській Н.В., нежитлове приміщення загальною площею 298,9 кв.м. за адресою: м. Київ, вулиця Здолбунівська будинок З-A, Акт 2156 прийняття - передачі робіт (про надання послуг) (далі - АКТ) від 28/02/21, Рахунок - фактура № 1154 від 15.02.2021, Акт 3305 від 31/03/21, Рахунок - фактура № 1180 від 16.03.2021, Акт 4527 від 30/04/21, Рахунок - фактура № 1287 від 14.04.2021, Акт 16800 від 31/12/21, Рахунок - фактура № 1192 від 15.12.2021, Акт 28040 від 31/12/22, Рахунок - фактура № 842 від 20.12.2022, Рахунок - фактура № 859 від 17.03.2023, Акт 32060 від 31/03/23, Рахунок - фактура № 721 від 12.04.2023, Акт 33186 від 31/05/23, Рахунок - фактура № 788 від 16.05.2023.

В якості доказів надіслання претензії з додатками представником позивача долучено копію опису вкладення до цінного листа, поштову накладну.

Вищевказана претензія залишена відповідачем без розгляду

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що у з в`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору за останнім обліковується заборгованість у розмірі 63 952,87 грн. з яких: 49 053,25 грн - основна заборгованість, 12069,46 грн, - індекс інфляції, 2830,16 грн - 3% річних.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України і статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач вказує, що згідно пункту 2.2.3 Договору № ТВ-116 Користувач зобов`язується: щомісяця до 15 числа поточного місяця отримати у Підприємства (відділ управління майном) під розпис в журналі видачі документацій акт надання послуг за попередній місяць.

Згідно пункту 2.2.4 Договору № ТВ-116 Користувач зобов`язується: прийняти надані послуги та підписати два примірники актів наданих послуг, в результаті чого один примірник в 5-ти денний термін з дня отримання актів наданих послуг надіслати Підприємству рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: 02091, м. Київ, Харківське шосе, 148-а або надати особисто під розпис в журналі видачі документацій.

Враховуючи вищезазначене позивач вважає, що період прострочення виконання зобов`язання виникає після 20 числа поточного місяця за нарахування за попередній місяць.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Поміж тим суд звертає увагу позивача, що у Договорі № ТВ-116 про відшкодування витрат Підприємства на забезпечення постачання теплової енергії Користувачу від 05.09.2017 не було визначено строку оплати, а посилання позивача на пункти 2.2.3 та 2.2.4 передбачає лише порядок отримання актів наданих послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки згаданою статтею 530 Цивільного кодексу України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов`язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.

Судом встановлено, що 20.09.2023 позивач надіслав на адресу відповідача претензію №101/50-2894 з додатками про необхідність погашення заборгованості за грудень 2021 по травень 2023 у розмірі 64 905,68 грн.

Однак, станом на дату розгляду справи у суді відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів на користь позивача.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у відповідача наявна основна заборгованість у розмірі 49 053,25 грн ( з урахуванням часткової оплати), що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 12069,46 грн, - індекс інфляції, 2830,16 грн - 3% річних за період з 21.01.2021 по 01.12.2023.

Згідно з частиною третьою статті 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 Цивільного кодексу України).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 4.1 Договору).

Оскільки відповідач оплату за надані послуги не здійснив, позивач звернувся до відповідача з претензією №101/50-2894, що відправлена 20.09.2023.

Разом з тим доказів отримання та або неможливості отримання вказаної претензії матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 4) частини 1 розділу І Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Згідно з пунктами 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що з урахуванням строку пересилання направленого 20.09.2023 поштового відправлення + 2 дні (пересилання простої письмової кореспонденції по місту Києву) + 7 днів (ст. 530 ЦК України), прострочення з виконання вимоги позивача наступило з 30.09.2023 року.

Відтак, здійснивши арифметичний перерахунок заявлених до стягнення індексу інфляції та 3% річних з 30.09.2023, проте в межах визначеного позивачем періоду, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 336,09 грн. за період з 30.09.2023 до 01.12.2023 та інфляційних втрат у сумі 846,37 грн. за період з 30.09.2023 до 01.12.2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Россинської Наталії Віталіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (02175, місто Київ, Харківське шосе, будинок 148А, ) 49 053 (сорок дев`ять тисяч п`ятдесят три) грн. 25 коп. 3% річних - 336 (триста тридцять шість) грн. 09 коп., інфляційних втрат - 846 (вісімсот сорок шість) грн. 37 коп. та 2108 (дві тисячі сто вісім) грн. 31 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2024.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ