ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1216/21

Суддя Бабкіна В.М., дослідивши матеріали скарги № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. щодо виконання наказу Господарського суду Київської області по справі № 911/1216/21 від 28.06.2022 р. у справі

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» , м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 316521251,26 грн.,

встановив:

У квітні 2021 р. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Білоцерківська теплоелектроцентраль про стягнення 316521251,26 грн., з яких: 283472681,73 грн. основного боргу, 8223076,39 грн. пені, 8316639,71 грн. 3% річних, 16508853,43 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.09.2021 р. у справі № 911/1216/21, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 р., позов АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до ПрАТ Білоцерківська теплоелектроентраль" про стягнення 316521251,26 грн. було задоволено частково; стягнуто з ПрАТ Білоцерківська теплоелектроентраль на користь АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 283472681,73 грн. основного боргу, 4111538,20 грн. пені, 8316639,71 грн. 3% річних, 16508853,43 грн. інфляційних втрат та 146424,29 грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

28.06.2022 р. Господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 911/1216/21.

12.04.2023 р. до суду від АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшла скарга на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо виконання наказу Господарського суду Київської області по справі № 911/1216/21 від 28.06.2022 р. № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.), згідно прохальної частини якої скаржник просив суд: 1) визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича при примусовому виконанні наказу Господарського суду № 911/1216/21 від 28.06.2022 р. щодо зупинення вчинення виконавчих дій шляхом винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.12.2022 р. АСВП № 70618862 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»; 2) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича усунути порушення прав стягувача, шляхом скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.12.2022 р. АСВП № 70618862.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.05.2023 р. (суддя Антонова В.М.) було задоволено скаргу АТ «НАК «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо виконання наказу господарського суду Київської області по справі № 911/1216/21 від 28.06.2022 р.; визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження № 70618862 від 29.12.2022 р. на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича усунути порушення прав стягувача, шляхом скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 29.12.2022 р. № 70618862 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 р. ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2023 р. було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.01.2024 р. ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2023 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 р. у справі № 911/1216/21 було скасовано, справу № 911/1216/21 направлено до Господарського суду Київської області зі стадії прийняття до розгляду скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.03.2024 р. (суддя Заєць Д.Г.) у справі № 911/1216/21 скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. було залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 р. апеляційну скаргу АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.03.2024 р. у справі № 911/1216/21 було задоволено; ухвалу Господарського суду Київської області від 04.03.2024 р. у справі № 911/1216/21 скасовано; справу № 911/1216/21 направлено до Господарського суду Київської області зі стадії прийняття до розгляду скарги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А.

У зв`язку з перебуванням судді Зайця Д.Г. у відпустці, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2024 р., вказану скаргу у справі № 911/1216/21 було передано судді Господарського суду Київської області Бабкіній В.М.

Дослідивши скаргу № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1216/21 від 28.06.2022 р., суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України Про виконавче провадження.

Положеннями ст. 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст.18 Закону України Про виконавче провадження).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень Господарського процесуального кодексу України, вміщених у розділі VI Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом а ч. 1 ст. 341 цього Кодексу (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2019 р. у справі № 920/149/18).

Пунктом а ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Водночас, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 341 ГПК України), і саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Направляючи дану скаргу до Господарського суду Київської області зі стадії прийняття останньої до розгляду, Північний апеляційний господарський суд у постанові від 01.05.2024 р. зазначав таке:

"Як вже було встановлено Верховним Судом та не заперечувалося скаржником, останнім було пропущено процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця.

Отже, розглядаючи відповідну скаргу на предмет її прийняття до подальшого розгляду, місцевий господарський суд повинен був дослідити причини пропуску строку для звернення з відповідною скаргою.

Реалізація принципу змагальності сторін в господарському процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог господарського судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Отже, за умови наявності у суду першої інстанції сумніву щодо своєчасності подання скаржником скарги суд повинен був та мав повну можливість дослідити обставину причин пропуску строку для звернення із скаргою на дії приватного виконавця".

Також суд апеляційної інстанції у постанові від 01.05.2024 р. зазначив, що звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця є формою звернення за судовим захистом на стадії виконання судового рішення, тому до скарги, яка подається відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, застосовуються загальні вимоги (правила) щодо форми та змісту позовної заяви, а не правила, які процесуальний закон визначив для заяв з процесуальних питань (ст. 169 Господарського процесуального кодексу України). Це пояснюється тим, що згідно з розділом VI Господарського процесуального кодексу України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ, а тому до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі щодо рішень, дій чи бездіяльності виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення. Практика Верховного Суду з цього питання є усталеною. Подібні правові висновки щодо застосування вимог процесуального законодавства викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.09.2023 р. у справі № 910/18480/20. Тобто, за умови наявності у суду сумнівів щодо своєчасності подання скарги на дії приватного виконавця суд першої інстанції повинен був залишити відповідну скаргу без руху для надання часу особі для надання нею клопотання про поновлення строку на її подання з обґрунтуванням поважності причин його пропуску. Натомість, зазначених дій з боку суду першої інстанції не було реалізовано.

З огляду на викладене, скарга АТ «НАК «Нафтогаз України» № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) на дії та бездіяльність приватного виконавця має бути залишена без руху за правилами, передбаченими для позовної заяви.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) на дії та бездіяльність приватного виконавця щодо виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1216/21 залишити без руху.

2. Запропонувати скаржнику в строк до десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення скарги без руху усунути недоліки скарги № 39/10-658-23 від 11.04.2023 р. (вх. № 37/23 від 17.04.2023 р.) шляхом подання клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням поважності причин пропуску строку та підстав для такого поновлення.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 13.05.2024 р.

Суддя В.М. Бабкіна