РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/216/24
Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

розглянув справу №927/216/24 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

за позовом: Акціонерного товариства "Чернігівобленерго",

вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000;

код 22815333

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ",

вул. Мандриківська, буд.47, офіс 206/2, м. Дніпро, 49600;

код 39821153;

про стягнення 78 772,90 грн.

Представники сторін у судове засідання не викликались.

Позивач Акціонерне товариство "Чернігівобленерго" звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 78 772,90 грн збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкової накладної.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для надання відзиву на позов, відповіді на відзив.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 07.03.2024.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору про закупівлю товарів № 16/57/Т/399 від 29.11.2022 в частині подання та реєстрації податкових накладних в період з 01.10.2022 по 27.04.2024 на суму 78 772,90 грн.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: встановлення наявності/відсутності підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді збитків за нездійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" та Акціонерним товариством «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» укладено Договір про закупівлю товарів № 16/57/Т/399 від 29.11.2022 (надалі Договір).

Так, відповідно до Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві паливо, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його:

-бензин А-92 Energy кількістю 962 540 літр в сумі 47 164 460,00 грн

-бензин А-95 кількістю 40 540 літр в сумі 2 027 000,00 грн

-ДП Energy кількістю 629 540 літр в сумі 32 736 080,00 грн

-газ скраплений кількістю 50 010 в сумі 1 399 779,90 грн.

Розділом 3 Договору визначено ціна Договору.

Так, відповідно до п.3.1. Договору, ціна становить: 83 327 319,90 грн, у тому числі ПДВ 5 451 320,00 грн.

Пунктом 11.7 визначено що, Постачальник зобов`язується надати Покупцю податкові накладні, складені в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи, та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних в строк визначений Податковим кодексом України.

Якщо, у випадку порушення або неналежного виконання Постачальником вказаного зобов`язання Покупець втратить право на віднесення суми ПДВ, сплаченої в ціні товару до електронного податкового кредиту, Постачальник зобов`язується в строк 3 (трьох) днів з моменту отримання вимоги Покупця, відшкодувати Покупцю збитки в розмірі суми ПДВ.

Покупцем 30.11.2022 року здійснено оплату згідно рахунку фактури № 0057/0000248 від 29.11.2022 на суму 1 204 100,00 грн, в тому числі ПДВ в сумі 78 772,90 грн.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення на вищевказану сплату за товар від 30.11.2022 № на суму 1 204 100,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 0057/0000236 від 30.11.2022 Постачальником була здійснена поставка товару на суму 1 204 100,00 грн.

Відповідно до відомостей, що містяться в ЄРПН, відповідачем не подано на реєстрацію податкову накладну від 30.11.2022 на суму 1 204 100,00 грн в тому числі ПДВ 78 772,90 грн.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 36/5113/01-14 від 21.06.2023 з вимогою сплатити штраф у розмірі суми ПДВ.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем.

Відповідно до норм статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною першої статті 225 Господарського Кодексу України (далі - ГК) до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.

Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, від 01.03.2023 у справі №925/556/21.

Відповідно до підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового Кодексу України (далі- ПК) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

3а змістом пунктів 198.1, 198.2 статті 198 цього Кодексу до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За приписами пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці 1 цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН покупцем послуг, отже з огляду на положення статті 201 ПК України саме на відповідача покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до таких податкових накладних.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21 зазначила, що з 01.01.2015 ПК не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, як вважає позивач, відповідач не зареєстрував податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стаття 14 ПК, в редакції Закону України від 28.12.2014 № 71-VІІІ, набрав чинності 01.01.2015) визначає, що податок на додану вартість це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (п.п. 14.1.178.); податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді (п.п. 14.1.179); податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п.14.1.181).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору на підставі видаткової накладної № 0057/0000236 від 30.11.2022 відповідачем поставлено, а позивачем прийнято Товар на загальну суму 1204100,00 грн (у т.ч. ПДВ 78772,90 грн).

Позивачем згідно платіжним дорученням № від 30.11.2022 вартість отриманого Товару сплачено в повному обсязі на суму 1204100,00 грн.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем (п.п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №535961, сформованого на запит позивача №535961 від 27.02.2024 у Єдиному реєстрі податкових накладних відсутня інформація щодо реєстрації податкової накладної від 30.11.2022 на суму 1204100 грн.

Отже, позивач позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 78772,90 грн, тобто позивач поніс збитки.

Крім того, відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

З огляду на встановлені матеріалами справи обставини, строк, протягом якого позивач мав право віднести суму ПДВ по податковій накладній до складу свого податкового кредиту закінчився.

Формування у позивача податкового кредиту з податку на додану вартість було би можливим, якщо відповідач зареєстрував би податкові накладні із господарської операції.

З огляду на те, що відповідач не зареєстрував податкову накладну по господарській операції від 30.11.2022 в установлений строк, суд вбачає наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом і Договором обов`язку зареєструвати податкову накладну, та неможливістю зменшення податкових зобов`язань, що спричинило позивачу збитки у розмірі 78772,90 грн.

Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Наведене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при розгляді справи №906/267/23 (постанова від 22.01.2024).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності, достатності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ Чернігівобленерго підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 78 772,90 грн збитків.

Розподіл судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, судовий збір в сумі 3 028,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Чернігівобленерго, код 22815333 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКС ІНВЕСТ», код 39821153 про стягнення 78 772,90 грн збитків задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Мандриківська, буд.47, офіс 206/2, м. Дніпро, 49600 код 39821153 на користь Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (вул. Гонча, 40, м. Чернігів,14000, код 22815333), збитки в сумі 78 772,90 грн, судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен