ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2024 р. м.Київ Справа№ 910/116/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Національної поліції України

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 18.01.2024

у справі № 910/116/24 (суддя Мандичев Д.В.)

за позовом Національної поліції України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж"

про стягнення 623 973,34 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рух позовної заяви

Національна поліція України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" про стягнення штрафних санкцій за порушення строку виконання зобов`язання за Договором №269 НП про закупівлю форменого одягу (куртка спеціальна) від 18.10.2022 у розмірі 623 973,34грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 залишено позовну заяву без руху. Встановлено заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення даної ухвали.

В ухвалі зазначено, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві позивач зазначив, що позивачем 11.07.2023 з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору направлено відповідачу претензію №3411/26/3-2023 з вимогою сплатити штрафні санкції.

Разом з цим, у позовній заяві не зазначено, а рівно не додано, докази на підтвердження того, що згідно рекомендованого листа відповідачу була направлена саме претензію №3411/26/3-2023 з вимогою сплатити штрафні санкції (відповідний опис вкладення у поштове відправлення тощо).

Отже, позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовна заява не містить зазначення доказів, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог п. 2, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а відтак позовна заява підлягає залишенню без руху.

15.01.2024 До Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ознайомившись із поданою заявою, судом першої інстанції встановлено, що Національною поліцією України не усунуло недоліки поданої позовної заяви.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що позивачем залишено поза увагою необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду докази на підтвердження направлення відповідачу претензію №3411/26/3-2023 з вимогою сплатити штрафні санкції (відповідний опис вкладення у поштове відправлення тощо).

Натомість, позивачем надано суду копію чеку про відправлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" листа.

Суд першої інстанції зазначив, що з поданого чеку не можливо встановити, що саме позивачем було направлено на адресу відповідача.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 910/116/24 позовну заяву Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця,10, ідентифікаційний номер 40108578) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" (69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Маяковського,7, кв.95, ідентифікаційний код 35842316) про стягнення 623 973,34 грн. разом із доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не виконано ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.01.2024, вимоги ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, оскільки з наданої копії фіскального чеку про оплату послуг поштового зв?язку неможливо встановити, що саме позивачем було направлено на адресу відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивач - Національна поліція України (29.01.2024 через підсистему "Електронний суд") звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 910/116/24 про повернення позовної заяви Національної поліції України та направити до Господарського суду м. Києва справу №910/116/24 за позовом Національної поліції України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" про стягнення штрафних санкцій за договором для продовження розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції невірно застосовано норми процесуального права, зокрема, статтю 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а подана позивачем позовні заява в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

18.03.2024 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду у відповідності до ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, в якому відповідач вказував на законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, а також відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги.

Зокрема, відповідач у відзиві зазначав, що:

- суд першої інстанції через недоведення позивачем обставин, на які він власне посилається у позовній заяві щодо відправки відповідачу саме претензії - вирішив доцільним витребувати у позивача докази її відправки описом вкладення, щоб пересвідчить, що відправлялась саме претензія;

- позивачем дійсно було не дотримано вимог п.5 ч.3 ст.162 ГПК України, оскільки позовна заява не містить зазначених доказів, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги;

- згідно з ч.4 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. На підставі наведених приписів процесуального законодавства, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду від 08.01.2024 щодо усунення недоліків позовної заяви у спосіб, яким суд першої інстанції вирішив доцільним встановлювати вказані відповідачем обставини про відправку претензії - позовна заява законно і обґрунтовано була повернута;

- висновки суду першої інстанції ґрунтуються на дотриманні норм процесуального права і не порушує норм матеріального права, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Короткий зміст відповіді на відзив

02.04.2024 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що:

- Національна поліція України на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 08.01.2024 надіслала через підсистему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків від 11.01.2024 надавши повторно докази про надсилання відповідачу рекомендованим листом претензії від № 3411/26/3-2023, а також додатково до суду було надано роздруківку трекінгу цього відправлення, відповідно до якого 28.07.2023 було вручено за довіреністю;

- відповідачем не надано заперечень щодо застосування позивачем частини п`ятої ст. 222 Господарського кодексу України, якою визначено, що претензія підписується повноважною особою заявника претензії або його представником та надсилається адресатові рекомендованим або цінним листом або вручається адресатові під розписку;

- претензія від 11.07.2023 № 3411/26/3-2023 надсилалася відповідачу рекомендованим листом, згідно частини п`ятої ст. 222 Господарського кодексу України, докази направлення зазначеної претензії рекомендованим листом надавався позивачем до суду першої інстанції разом з позовною заявою та повторно разом із заявою про усунення недоліків від 11.01.2024;

- судом першої інстанції при винесенні ухвали про повернення заяви не взято до уваги пояснення позивача, що звернення з письмовою претензією є виключно правом (а не обов`язком) учасника господарських відносин, а також судом не враховано положення частини п`ятої ст. 222 Господарського кодексу України;

- в ухвалі Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 у справі № 910/116/24було зазначено що позивач має надати докази на підтвердження направлення відповідачу претензію № 3411/26/3-2023 з вимогою сплатити штрафні санкції (відповідний опис вкладень у поштове відправлення тощо), і інших зауважень до поданої Національною поліцією України позовної заяви в даній ухвалі не висувались, в тому числі в ухвалі суду не було зазначено, що замість доданої до позовної заяви належним чином завіреної копії чеку про направлення відповідачу претензії, позивачу необхідно надати оригінал чеку;

- посилання суду першої інстанції та те, що судом на усунення недоліків вимагались письмові докази в оригіналі не відповідає фактичним обставинам справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2024, апеляційну скаргу Національної поліції України на ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 910/116/24, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 витребувано у Господарського суду м. Києва матеріали справи № 910/116/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Національної поліції України на ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 910/116/24.

12.02.2024 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 910/116/24.

В свою чергу, головуючий суддя Станік С.Р. перебував у відпустці, суддя Шаптала Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, перебував на лікарняному і вирішення питання стосовно даної апеляційної скарги здійснюється після виходу головуючого судді Станіка С.Р. з відпустки та після виходу судді Шаптали Є.Ю. з лікарняного.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/116/24 за апеляційною скаргою Національної поліції України на ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.01.2024, розгляд апеляційної скарги Національної поліції України на ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 910/116/24 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено учасникам справи процесуальні строки на подання відзивів, заяв та клопотань.

Ухвала надіслана учасникам справи у їх електронні кабінети в системі «Електронний суд», про що сформовані відповідні довідки.

Відповідно до п. 6 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із зазначених правових норм, розгляд оскаржуваної ухвали підлягає здійсненню без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Національна поліція України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" про стягнення штрафних санкцій за порушення строку виконання зобов`язання за Договором №269 НП про закупівлю форменого одягу (куртка спеціальна) від 18.10.2022 у розмірі 623 973,34грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 залишено позовну заяву без руху. Встановлено заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення даної ухвали.

В ухвалі зазначено, що:

- відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- у позовній заяві позивач зазначив, що позивачем 11.07.2023 з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору направлено відповідачу претензію №3411/26/3-2023 з вимогою сплатити штрафні санкції;

- разом з цим, у позовній заяві не зазначено, а рівно не додано, докази на підтвердження того, що згідно рекомендованого листа відповідачу була направлена саме претензію №3411/26/3-2023 з вимогою сплатити штрафні санкції (відповідний опис вкладення у поштове відправлення тощо);

- отже, позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовна заява не містить зазначення доказів, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги;

- позивачем не дотримано вимог п. 2, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а відтак позовна заява підлягає залишенню без руху.

15.01.2024 До Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 910/116/24 позовну заяву Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця,10, ідентифікаційний номер 40108578) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" (69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Маяковського,7, кв.95, ідентифікаційний код 35842316) про стягнення 623 973,34 грн. разом із доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не виконано ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.01.2024, вимоги ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, оскільки з наданої копії фіскального чеку про оплату послуг поштового зв?язку неможливо встановити, що саме позивачем було направлено на адресу відповідача.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, не погоджується з висновками суду першої інстанції у постановленій ухвалі, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві.

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м`якого покарання від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004). Тому в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

За змістом рішення Конституційний Суд України від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 року щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний інтерес), поняття "право" та "охоронюваний законом інтерес" особи, що вживаються в законах, знаходяться у логічно- смисловому зв`язку та означають прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, легітимний дозвіл, що є об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних потреб особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально- правовим засадам.

Ч. 1-4 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ч. 2. ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Ч. 4 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Ч. 5 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як підтверджується матеріалами справи, Національна поліція України (в особі представника М.Старощук) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" про стягнення штрафних санкцій за порушення строку виконання зобов`язання за Договором №269 НП про закупівлю форменого одягу (куртка спеціальна) від 18.10.2022 у розмірі 623 973,34грн., і в додатках до позовної заяви позивачем наведено перелік документів, які додаються до неї, зокрема, підтвердження про сплату судового збору, копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, докази направлення примірника позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу, розрахунок суми, що підлягає стягненню з відповідача, належним чином завірена копія договору, з додатками, належним чином завірена копія виписки від 31.10.2022, належним чином завірені копії накладних, належним чином завірена копія претензії, направленої відповідачу від 11.07.2023 № 3411/26/3-2023.

Ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України визначає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову, а згідно п. 8 - повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Суд апеляційної інстанції дослідивши наявні матеріали справи встановив, що у позовній заяві Національної поліції України у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України зазначено відповідні докази, зокрема і належним чином завірена копія претензії, направленої відповідачу від 11.07.2023 № 3411/26/3-2023. Отже, позивач у додатках до позову додав відповідну претензію з зазначенням про її направлення відповідачу, що також відповідає п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України,

В свою чергу, 15.01.2024 до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача про усунення недоліків, до якої надано копію фіскального чеку про направлення рекомендованим листом претензії від 11.07.2023, а також докази про її отримання відповідачем.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що зміст претензії, як і встановлення обставин справи щодо її направлення та/або ненаправлення /отримання/неотримання стосуються суті спору, і вказані питання не підлягають дослідженню на стадії прийняття позову до розгляду, адже на стадії прийняття позову до розгляду суд оцінює позовну заяву та додані документи на відповідність їх формальним ознакам, необхідним для прийняття такої до провадження, а оцінка поданих доказів здійснюється судом у відповідності до приписів ст. ст. 76-79,80, 86 Господарського процесуального кодексу України на відповідній стадії судового розгляду, зокрема, на стадії дослідження доказів та розгляду справи по суті, з наданням оцінки кожному доказу.

При цьому, в силу приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає недоліки саме позовної заяви, а не недоліки поданих доказів, адже процесуальним законом чітко визначено необхідність сам зазначення доказів, якими позивач обгрунтовує позов, що і було здійснено позивачем.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про те, що позивачем надано суду копію чеку про відправлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" листа, і з поданого чеку не можливо встановити, що саме позивачем було направлено на адресу відповідача, як і те, що належним доказом відправлення є наданий в оригіналі фіскальний чек - є помилковими та такими, що здійснені з порушенням приписів ст. ст. 76-79,80, 86 Господарського процесуального кодексу України, а отже, повернення позову здійснено судом з порушенням ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом визначено підставою для повернення позову недолік поданого доказу, а не недолік позовної заяви.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що згідно з ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, ст. 162 Господарського процесуального кодексу України чітко визначено перелік документів, які додаються до позову, та вимоги до них, що було виконано позивачем.

Отже, позивач звернувся до суду першої інстанції з відповідним позовом і надав необхідний на його думку обсяг доказів, який необхідний для вирішення спору, а висновки суду першої інстанції в цій частині на стадії вирішення питання щодо прийняття позовної заяви до провадження стосовно зазначення того, які саме на його думку докази є необхідними в підтвердження направлення претензії , яка стосується суті спору - здійснені з неправильним застосуванням ч. 1 ст. 14, ст. 19 Господарського процесуального кодексу України.

Також, з урахуванням вищенаведеного, посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, з відповідними змінами і доповненнями - також є помилковими в контексті встановлених судом апеляційної інстанції обставин.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення без розгляду поданої позивачем позовної заяви.

З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково застосував ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, постановивши оскаржувану ухвалу, яка підлягає скасуванню в апеляційному порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на встановлене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому ухвала Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 910/116/24 підлягає скасуванню на підставі п. 1-4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України. Також, оскільки судом апеляційної інстанції скасована ухвала суду першої інстанції про повернення заяви, керуючись правами, наданими ч. 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, відповідна справа передається суду першої інстанції для вирішення питання щодо розгляду позовної заяви.

Розподіл судових витрат

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національної поліції України на ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 910/116/24- задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 910/116/24 - скасувати.

3. Матеріали справи № 910/116/24 за позовом Національної поліції України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" про стягнення штрафних санкцій за порушення строку виконання зобов`язання за Договором №269 НП про закупівлю форменого одягу (куртка спеціальна) від 18.10.2022 у розмірі 623 973,34грн. - передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко