ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" травня 2024 р. Справа№ 910/15129/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В.

на рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023

у справі №910/15129/23 (суддя Паламар П.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Центр глобальних повідомлень Україна"

до акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк"

про зобов`язання вчинити певні дії, включення до реєстру кредиторських вимог,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.12.2023 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Центр глобальних повідомлень Україна" задоволено частково.

Зобов`язано акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" включити грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Центр глобальних повідомлень Україна" в розмірі 430557, 16 грн за договорами про надання послуг №№11/07-2018-202 та 11/07/2018-203 від 22 січня 2019 року до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Стягнуто з акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Центр глобальних повідомлень Україна" 8052 грн витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить розглянути та задовольнити заяву (клопотання) АТ "Міжнародний резервний банк" про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, скасувати в частині задоволення позову рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023 по справі №910/15129/23 та відмовити в цій частині в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Центр глобальних повідомлень Україна" до акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" про зобов`язання вчинити певні дії та включення до реєстру кредиторських вимог, в частині відмови в задоволенні позову рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023 по справі №910/15129/23 залишити без змін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 апеляційну скаргу у справі №910/15129/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

16.04.2024 через канцелярію суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Центр глобальних повідомлень Україна" надійшли письмові заперечення проти відкриття апеляційного провадження по справі №910/15129/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 витребувано у господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15129/23. Відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. на рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023 у справі №910/15129/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

02.05.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/15129/23.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, проаналізувавши норми чинного господарського процесуального законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як зазначалося вище, апелянт просить суд розглянути та задовольнити заяву (клопотання) про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023 у справі №910/15129/23, обґрунтовуючи клопотання, зазначив, про те, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскаржуване рішення АТ «МР БАНК» не отримував, навіть в електронному вигляді (можливо у зв`язку із збоями в роботі підсистеми «Електронний суд»), при цьому, АТ «МР БАНК» дізналось про таке рішення тільки в квітні 2024 року. Так, наприкінці березня початку квітня 2024 року при звільнені працівника відділу діловодства та архівної роботи, в результаті перевірки було виявлено не передані виконавцям листи, серед яких був зареєстрований, як вхідний 20.03.2024 лист ТОВ «Центр Глобальних Повідомлень Україна» №04/017 від 14.03.2024, адресований уповноваженій особі ФГВФО на ліквідацію АТ «МР БАНК» Луньо І.В., зі зверненням чомусь «Світлани Валеріївни», з якого довідались про наявність рішення господарського суду міста Києва по справі №910/15129/23, але з посиланням на його ухвалення 23 грудня 2023 року. Такий лист дозволив встановити наявність рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023 по справі №910/15129/23, яке оскаржується. При цьому, апеляційна скарга на зазначене рішення подається протягом двадцяти днів, якщо рахувати з моменту надходження до АТ «МР БАНК» зазначеного звернення ТОВ «Центр Глобальних Повідомлень Україна» №04/017 від 14.03.2024. Таким чином, строк апеляційного оскарження явно незаконного рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023 по справі №910/15129/23 може бути поновлений судом з зв`язку з тим, що був пропущений АТ «МР БАНК» за об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення Банку обставинами, з огляду на неотримання рішення у справі, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та подання скарги у встановлений законом 20 денний строк з моменту, коли заявник дізнався про існування такого рішення. Крім того, поновлення строку потрібно для недопущення порушення прав кредиторів банку, який ліквідується і держави, як власника.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023 у справі №910/15129/23 «Забезпечено надання загального доступу: 29.12.2023».

Окрім того, як свідчать матеріали справи 27.12.2023 о 17:18 год. відповідачу (АТ «Міжнародний резервний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб н ліквідацію Луньо Іллі Вікторовичу) було доставлено рішення в підсистемі ЄСІТС «Електронний кабінет», що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа (а.с. 134).

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового ухвалу на офіційну електронну адресу особи.

Частинами 5 та 7 ст. 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Також, як зазначає позивач в своїх запереченнях, останнім 25.01.2024 було відправлено копію повного тексту рішення суду з відміткою про набрання рішення законної сили разом із заявою про визнання вимог кредитора, про що свідчить поштова квитанція та опис вкладення у цінний лист. Відповідачем зазначені оку мети були отримані 26.01.2024 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно листа Державної судової адміністрації України №15-103/22 від 05.01.2022 перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документу учаснику судового процесу в електронній формі ,починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету.

Колегія суддів вважає доводи апелянта стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами, відповідачем не надано жодних обґрунтованих доказів щодо неотримання рішення в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України - Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до частини 3 статті 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є змагальність сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Частиною третьою статті 256 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що можливість вчасного подання акціонерним товариством "Міжнародний резервний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023, залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався, а наведені у відповідному клопотанні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

В даному випадку, колегія суддів зазначає про те, що обставини зазначені скаржником в обґрунтування заяви (клопотання) про поновлення строку не підтвердженні жодними обґрунтованими доказами.

Положеннями ч. 3 ст. 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, колегією суддів встановлено, що до апеляційної скарги апелянтом не додано доказів сплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Як вже зазначалось, скаржник в апеляційній скарзі просив суд оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення позову та відмовити в цій частині в задоволенні позову.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з цією апеляційною скаргою, при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною першою ст. 4 названого Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі 4026, 00 грн.

З урахуванням вказаних приписів закону при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений в розмірі 4026, 00 грн.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За таких обставин, апеляційна скарга акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. підлягає залишенню без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України з метою надання заявнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, обґрунтоване клопотання про поновлення строку та докази сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі.

При цьому колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 6, 174, 234-235, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. на рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2023 у справі №910/15129/23 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання відповідного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та доказів про сплату судового збору у розмірі 4026, 00 грн.

2. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

3. Копію ухвали у справі №910/15129/23 надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук