ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про забезпечення позову

13 травня 2024 року м.Харків № 394/24
Господарський суд Луганської області у складі судді ГОЛЕНКО І.П., розглянувши матеріали заяви б/н від 10.05.2024 Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову до подачі позовної заяви
Без виклику (повідомлення) сторін,
10.05.2024 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало до Господарського суду Луганської області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заяву про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме:
-транспортний засіб: автомобіль марки RENAULT, модель ТЗ: MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 .
Заявник обґрунтовує заяву тим, що 14.12.2021 між АТ КБ«ПриватБанк» та ФГ «Стельмахівське» було укладено кредитний договір № 34250278-КД-4 та надано ФГ «Стельмахівське» кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 4869111 грн 28 коп., виконання зобов`язань за яким забезпечено договором поруки № 34250278-ДП-4/1 від 14.12.2021, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк». Згідно п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Вже тривалий час ФГ «Стельмахівське» не здійснює погашень кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у загальній сумі 6677771 грн 55 коп., яка буде предметом позову про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя. Позичальник тривалий час не виконує погашень кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість. У банку відсутні підстави вважати, що ФГ «Стельмахівське» будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обов`язків перед банком, оскільки ним протягом тривалого часу не вчинено жодних дій, спрямованих на добровільну сплату заборгованості. Отже, виконання в майбутньому судового рішення за позовом банка (у разі задоволення позовних вимог) безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матимуть ФГ «Стельмахівське» та ОСОБА_1 необхідну суму грошових коштів або майно, за рахунок якого можливо буде задовольнити вимогу стягувача (кредитора).
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців місцем реєстрації ФГ «Стельмахівське» залишається Луганська область, Сватівський район, с. Стельмахівка, що є територією, на якій ведуться активні бойові дії, а також у банку відсутні докази того, що господарство почало здійснювати діяльність на підконтрольній території України.
З інформації з Державного реєстру речових прав нанерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєструІпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності поручителя ( ОСОБА_1 ), який несе солідарну відповідальність за виконання грошових зобов`язань перед кредитором, виявлено майно (квартира, нежитлове приміщення, транспортний засіб). Не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в майбутньому рішення суду у справі (у разі задоволення позову), а відчуження зазначеного вище майна на користь третіх осіб домоменту відкриття виконавчого провадження може унеможливити виконання рішення суду.
Обраний спосіб забезпечення позову має на меті збереження гарантованого виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог, та жодним чином не буде перешкоджати власнику майна у його користуванні. Тобто, накладення арешту на рухоме і нерухоме майно поручителя ОСОБА_1 обмежує його, виключно, у можливості відчуження такого майна з метою уникнення виконання судового рішення. При цьому, майно буде знаходиться у вільному володінні та розпорядженні власника та не обмежене у цільовому використанні.
Щодо застосування інституту зустрічного забезпечення банк звертає увагу на те, що після накладення арешту на майно поручителя, останній ніяким чином не буде обмежений у вільному та безперешкодному володінні та користуванні зазначеним майном, що унеможливлює нанесення йому будь-яких збитків.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу заяви між суддями від 10.05.2024 заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Голенко І.П.
Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, зазначає наступне.
У ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Предметом позову, який банк має намір подати у цій справі, є вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 6677771 грн 55 коп.
Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).
Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22, а також у постанові Верховного суду від 20.04.2023 у справі № 914/3316/22, від 11.12.2023 у справі № 904/1934/23.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також звернута увага на те, що у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.
Заявник вважає за необхідне застосувати такий захід забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, яке належить ОСОБА_1 .
Як вбачається з доданих до заяви доказів, між АТ КБ «ПриватБанк» та ФГ «Стельмахівське» було укладено кредитний договір № 34250278-КД-4 від 14.12.2021 та надано ФГ «Стельмахівське» кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 4869111 грн 28 коп., виконання зобов`язань за яким забезпечено договором поруки № 34250278-ДП-4/1 від 14.12.2021,укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк». Позичальник тривалий час не виконує договірні зобов`язання, а також не здійснює жодних дій, спрямованих на добровільну сплату заборгованості.
Наявність активних бойових дій за місцезнаходженням позичальника (територія Луганської області) свідчить, що господарська діяльність останнього може бути зупинена або взагалі припинена, що матиме наслідком суттєве погіршення фінансового стану та платоспроможності ФГ «Стельмахівське». Відсутні докази здійснення господарської діяльності господарства на підконтрольній території України.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певнідії.
Предметом майбутньої позовної заяви, для забезпечення якої подається дана заява, є солідарне стягнення кредитної заборгованості. Підставою позову є невиконання ФГ «Стельмахівське» своїх грошових зобов`язань за кредитним договором № 34250278-КД-4 від 14.12.2021, виконання зобов`язань за яким забезпечено договором поруки № 34250278-ДП-4/1 від 14.12.2021, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк».
За наданими АТ КБ «ПриватБанк» даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності поручителя ( ОСОБА_1 ), є майно (квартира, нежитлове приміщення, транспортний засіб).
Разом з тим, суд за власною ініціативою зробив запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримав:
Ураховуючи те, що квартира та нежитлове приміщення не належать на праві власності ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову в цій частині.
Тому суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно.
Водночас, зважаючи на той факт, що позов, за своїм змістом, є майновим, захід забезпечення у вигляді арешту рухомого майна поручителя має невід`ємний прямий зв`язок із предметом позову та утворює обґрунтовану послідовність захисту прав заявника в судовому порядку.
Отже, у разі не вчинення дій, таких як накладення арешту на майно, що належить поручителю, є ймовірність відчуження зазначеного вище майна на користь третіх осіб домоменту відкриття виконавчого провадження, що значно ускладнить або взагалі унеможливить виконання судового рішення у цій справі.
Тому, господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.
Вжиття заходів забезпечення позову у цьому випадку є необхідним, оскільки цим забезпечено ефективний захист прав та законних інтересів заявника і таке забезпечення буде сприяти відновленню його порушеного права.
При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав поручителя, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні й користуванні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
З урахуванням викладеного, суд вбачає наявні підстави для задоволення заяви банку в частині накладення арешту на транспортний засіб.
Водночас, Верховний Суд неодноразово наголошував (у т.ч. в постановах від 09.12.2020 у справі № 910/9400/20, від 21.12.2020 у справі № 910/9627/20) на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими заявником вимогами.
Виходячи з розумності, обґрунтованості й адекватності заявлених в цій заяві вимог щодо забезпечення позову до подання позовної заяви, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом майбутньої позовної вимоги, оскільки такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає накладення арешту на рухоме майно поручителя в межах суми 6677771 грн 55 коп. до вирішення спору по суті обґрунтованим та доречним, що забезпечить можливість виконання судового рішення про солідарне стягнення заборгованості.
Розгляд заяви про забезпечення позову, яка не містить конкретних пропозицій щодо зустрічного забезпечення не є порушенням вимог законодавства, оскільки з метою захисту своїх прав поручитель не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення. Така правова позиція викладена у постановах Верховного суду, зокрема, від 18.06.2019 у справі № 904/661/19, від 24.06.2019 у справі № 916/2933/18, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19.
За таких обставин, суд вирішив задовольнити заяву про забезпечення позову частково.
Щодо виконання вимог п. 4 ст. 140 ГПК України, то з огляду на те, що відсутні ризики спричинення збитків та/або інших витрат таким забезпеченням, суд не вживає заходів зустрічного забезпечення.
Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.
Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ч. 2 ст. 144 ГПК України).
Керуючись ст.ст. 2, 13, 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Заяву б/н від 10.05.2024 Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову задовольнити частково.
2.Накласти арешт в межах суми 6677771 грн 55 коп. до вирішення спору по суті на рухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 ), а саме: транспортний засіб: автомобіль марки RENAULT, модель ТЗ: MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 .
3.У задоволенні решти заяви відмовити.
4.Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
5.Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в строк до 14 травня 2027 року включно.
Боржником за цією ухвалою є: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею - 13.05.2024 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя І.П. ГОЛЕНКО