ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 рокуСправа № 912/386/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу 912/386/24

за позовом: Керівника Кіровоградської обласної прокуратури, просп. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006, в інтересах держави в особі позивачів:

1. Міністерства освіти і науки України, просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135

2. Східного офісу Держаудитслужби, вул. Володимира Антоновича, 22, корп. 2, м. Дніпро, 49101

до відповідачів:

1. Національного авіаційного університету, просп. Гузара Любомира, 1, м. Київ, 03058, в особі відокремленого підрозділу - Льотна академія Національного авіаційного університету, вул. Степана Чобану, 1, м. Кропивницький, 25005

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія", вул. Велика Перспективна, 78, м. Кропивницький, 25006

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 2 001 222,91 грн

Представники:

Прокурор - Топонар Н.С. - службове посвідчення №075395 від 01.03.23;

від позивача 1 - участі не брали;

від позивача 2 - Тодорова О.Л., виписка ЄДР, самопредставництво;

від відповідача 1 - Письменна М.Ю., адвокат, довіреність №06-03/597від 28.02.2024;

від відповідача 2 - Добровольська В.В., довіреність №82/07 від 27.12.2023.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керівник Кіровоградської обласної прокуратури (далі - Прокурор) звернувся до господарського суду в інтересах держави уповноваженими органами якої виступають: Міністерство освіти і науки України (далі - позивач 1) та Східний офіс Держаудитслужби (далі - позивач 2) з позовною заявою з вимогами до Національного авіаційного університету в особі відокремленого підрозділу - Льотна академія Національного авіаційного університету (далі - відповідач 1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "КОЕК", відповідач 2), яка містить вимоги наступного змісту:

- визнати недійсними додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу №10-64К/1 від 29.12.2020, укладених між Льотною академією Національного авіаційного університету та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія", а саме: №3 від 19.02.2021, №5 від 08.09.2021, №6 від 09.09.2021, №7 від 07.10.2021, №8 від 21.10.2021, №9 від 24.11.2021, №10 від 25.11.2021;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" кошти у розмірі 2 001 222,91 грн на користь бюджету в особі Міністерства освіти і науки України, з покладенням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Прокурором зазначено, що оскаржувані додаткові угоди укладено з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" без належного документального обґрунтування щодо підвищення ціни на електричну енергію, тому такі угоди мають бути визнані судом недійсними, а надлишково сплачені кошти в розмірі 2 001 222,91 грн підлягають стягненню на користь бюджету.

Ухвалою суду від 19.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №912/386/24 за правилами загального позовного провадження. У справі призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Позивачем 2 Східним офісом Держаудитслужби згідно письмових пояснень від 20.02.2024 позовні вимоги Прокурора підтримано повністю.

Відповідачами 1 та 2 позовні вимоги заперечено повністю, про що до справи подано відповідні відзиви на позовну заяву № 762/07 від 28.02.2024 та № 01-08/336 від 07.03.2024, з підстав наступного:

- підставою для звернення до суду з позовом у даній справі не є результати державного фінансового контролю Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, а відтак залучення прокуратурою його в якості позивача є безпідставним. Також, зазначає у відзиві щодо відсутності вимог як у позивача безпосередньо в Східного офісу Держаудитслужби;

- згідно роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 передбачено можливість декілька разів змінювати істотні умови договору у разі коливання ціни товару на ринку;

- неодноразове внесення змін у Договір в частині зміни ціни за одиницю товару не більш ніж на 10% щоразу, враховуючи попередні зміни, внесені до нього не суперечить Закону України "Про публічні закупівлі", а сукупність таких змін може перевищувати 10% від початкової ціни за одиницю товару, що була погоджена сторонами з початку.

У відповідях на відзиви Прокурором з приводу заперечень відповідачів зазначено наступне:

- Відповідно до ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснюють, в тому числі центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (Державна аудиторська служба України). Таким чином, органом уповноваженим державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах є Східний офіс Держаудитслужби. Водночас Східним офісом Держаудитслужби до цього часу не вжито заходів щодо стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів, не зважаючи на очевидний характер порушень, що свідчить про їх бездіяльність, тобто нездійснення захисту інтересів держави та територіальної громади органами, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

- Щодо заперечень відповідача, що підвищення цін за кожною додатковою угодою не перевищує 10% Прокурор зазначив, що за висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 01.02.2024 у справі № 922/2321/22, у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, установлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

- Щодо коливання ціни товару на ринку Прокурором зазначено, що аналіз відомостей офіційного вебсайту ДП "Оператор ринку" свідчить, що в умовах волатильності ринкових цін на електричну енергію, за яких періодично відбувається зниження та підвищення цін, що зрівноважують один одного, ТОВ "КОЕК" випадки зниження ціни ігнорувалися, а випадки її підвищення - використовувалися як приводи для внесення змін до договору, що свідчить про спрямованість дій відповідача не на належне виконання умови договору про закупівлю, укладеного за результатами електронного аукціону, а на багатократне, неправомірне та недобросовісне підвищення цін на реалізовуваний ним товар.

Відповідач 1 подав заперечення на відповідь на відзив, в яких знову вказав на те, що залучення прокуратурою Східного офісу Держаудитслужби в якості позивача 2 у даній справі є безпідставним та неможливим, оскільки у спірних правовідносинах Держаудитслужба не набуває статусу Позивача. Крім того, відповідач 1 зазначив, що Прокурор у відповіді на відзив посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, проте обґрунтовував позов положеннями ст. 670 ЦК України, а у справі № 922/2321/22 на спірні правовідносини поширюються вимоги ст. 1212 ЦК України стягнення коштів у зв`язку з їх збереженням без достатньої правової підстави.

14.03.2024 суд розпочав підготовче провадження.

Протокольною ухвалою від 14.03.2024 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 27.03.2024.

27.03.2024 суд продовжив підготовче засідання.

Ухвалою від 27.03.2024 закрито підготовче провадження у справі №912/386/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.2024.

Суд зазначає, що судове засідання 18.04.2024 об 11:00 год. не відбулося, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення засідання по даній справі, зокрема, у період з 10:18 до 12:33 у Кіровоградській області тривала повітряна тривога.

Враховуючи вищенаведене, ухвалою від 18.04.2024 судове засідання призначено на 25.04.2024.

25.04.2024 суд розпочав розгляд справи по суті, в якому оголошено перерву до 01.05.2024.

01.05.2024 суд продовжив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 01.05.2024 Прокурором та позивачем 2 позовні вимоги підтримано повністю, відповідачами заперечено проти задоволення позовних вимог.

Позивач 1- Міністерство освіти і науки України в засідання суду з розгляду справи по суті не з`явився, хоча належним чином повідомлений про його проведення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Льотною Академією Національного авіаційного університету проведено відкриті торги щодо закупівлі електричної енергії (номер закупівлі - UA-2020-11-005011-с ) з очікуваною вартістю 9 684 480,00 грн з ПДВ.

Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено в мережі Інтернет на вебсайті Рrozorro". Строк поставки визначений до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій, розміщеного на вебсайті "Рrozorro", учасниками вказаних відкритих торгів подано наступні пропозиції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" з остаточною пропозицією 8 171 280,00 грн;

Товариство з обмеженою відповідальністю "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" з остаточною пропозицією 7 221 807,53 грн.

За результатами проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено ТОВ "КОЕК" (далі - Постачальник) з остаточною пропозицією 7 221 807,53 грн.

Повідомлення про намір укласти договір з переможцем Замовником оприлюднено у системі "Рrozorro" 18.012.2020 о 12:26.

В подальшому між Національним авіаційним університетом в особі Льотної академії НАУ (Споживач) та ТОВ "КОЕК" (Постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №10-64К/1 від 29.12.2020 (т. 1 а.с. 39-44).

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язувався поставити Споживачу у 2021 році електричну енергію в кількості 2 522 000 кВт*год, як різновид товарної продукції, для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач зобов`язувався прийняти та оплатити вартість використаної електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами, що визначені Договором.

Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в комерційній пропозиції, яка є додатком № до цього Договору (п. 3.1. Договору).

У відповідності до п. 3.3. Договору, місце поставки товару: Україна, 25005, Кіровоградська область, м. Кропивницький (об`єкт ЛА НАУ); 26200, вул. Польова, м. Мала Виска, Кіровоградська область (посадковий майданчик); 27630, с. Обознівка, вул. Набережна, 15б, Кіровоградська область (учбово-тренувальна база відпочинку).

Згідно з п. 5.1, 5.2. Договору вартість цього Договору становить 7 221 807,53 грн, в тому числі ПДВ. Порядок розрахунку, спосіб визначення ціни електричної енергії та її складові зазначається в комерційній пропозиції.

Згідно з підпунктом 13.7.2. п. 13.7 Договору істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в даному Договорі.

У разі коливання ціни за одиницю Товару на ринку Постачальник письмово звертається до Споживача щодо внесення відповідних змін до Договору. Наявність факту коливання ціни Товару на ринку підтверджується довідками або завіреними копіями довідок щодо ціни Товару на момент укладання Договору та на момент звернення органів, установ, організацій, які уповноважені подавати інформацію щодо коливання ціни товару на ринку.

Підвищення ціни за одиницю товару по даному Договору здійснюється шляхом підписання додаткових угод та з урахуванням вимог п. 5 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Споживач має право відмовитись від внесення змін до Договору, якщо Постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни товару, передбачене цим пунктом.

Згідно п. 13.1 Договір починає діяти з 01.01.2021та діє до 31.12.2021 року, а в частині розрахунків діє до повного їх завершення.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Заявкою-приєднанням від 29.12.2020 визначено, що початок постачання електроенергії здійснюється з 01.01.2021 (т. 1 а.с. 47).

Згідно з комерційною пропозицією (Додаток №2 до Договору), ціна за одиницю товару для Споживача по Договору складає: 2,38627грн./кВт*год. без ПДВ і 2,863524 грн./кВт*год. з ПДВ (т. 1 а.с. 44).

Ціна за одиницю товару включає в себе наступні складові: вартість закупівлі електричної енергії на організованих сегментах ринку, послугу постачальника, тариф на передачу електричної енергії, тариф на розподіл електричної енергії, всі обов`язкові податки (крім ПДВ, що обліковується окремо), збори та платежі, що передбачені правилами ринку електроенергії, та іншими нормативними документами (зокрема, регуляторні внески, оплата послуг оператора ринку).

У відповідності до п. 10 Комерційної пропозиції, істотні умови Договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених у Розділі 13 даного Договору.

При цьому, пунктом 11 Комерційної пропозиції визначено, що зміни та доповнення до цього Договору та комерційної пропозиції можливі лише за згодою Сторін або в порядку, встановленому чинним законодавством та вносяться шляхом складання та підписання Сторонами відповідних письмових угод, які є невід`ємною частиною, у порядку, встановленому чинним законодавством України.

У подальшому між Споживачем та Постачальником укладено додаткові угоди, зокрема Додаткову угоду № 2 від 08.02.2021 до Договору в частині збільшення ціни за одиницю товару, а саме: ціна за 1 кВт/год склала 3,288624 грн з ПДВ. Загальна вартість Договору збільшена до 8 293 909,73 грн з ПДВ (том 1 а.с. 49).

Далі між Споживачем та Постачальником укладено наступні додаткові угоди:

- №3 від 19.02.2021 в частині збільшення ціни за одиницю товару до 3,6144 грн/кВт*год;

- № 5 від 08.09.2021 в частині збільшення ціни за одиницю товару до 3,972 грн/кВт*год;

- № 6 від 09.09.2021 в частині збільшення ціни за одиницю товару до 4,368 грн/кВт*год;

- № 7 від 07.10.2021 в частині збільшення ціни за одиницю товару до 4,716 грн/кВт*год;

- № 8 від 21.10.2021 в частині збільшення ціни за одиницю товару до 5,172 грн/кВт*год;

- № 9 від 24.11.2021 в частині збільшення ціни за одиницю товару до 5,688 грн/кВт*год;

- № 10 від 25.11.2021 в частині збільшення ціни за одиницю товару до 6,24 грн/кВт*год (том 1 а.с. 55, 58, 61, 64, 67, 70, 74).

Підставами для укладення вказаних угод стали звернення відповідача 2 до відповідача 1 з пропозиціями про зміну ціни та надані експертні висновки Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати (том 1 а.с. 54, 56, 59, 60, 62, 63, 65, 66, 68, 69, 71, 72, 73, 75,76).

За наявними матеріалами справи, на виконання Договору за період січень - грудень 2021 поставлено 1887619 кВт.год електричної енергії та сплачено грошові кошти в загальному розмірі 8 238 234,29 грн з ПДВ (том 1 а.с. 79-118).

За твердженням Прокурора, вказані вище угоди укладено за відсутності законодавчо визначених підстав, оскільки відповідне коливання ціни в бік збільшення відсутнє, надані висновки Торгово-промислової палати не підтверджують такого коливання ціни. Окрім того, оспорюваними додатковими угодами підвищено ціну на електричну енергію більше ніж на 89 %, у порівнянні з первинною ціною за договором.

Згідно з листом від 10.01.2023 прокуратура звернулась до Східного офісу Держаудитслужби з повідомленням про зазначені вище обставини та запитом на проведення заходів державного фінансового контрою щодо законності укладення додаткових угоди (том 1 а.с. 125-126).

У відповідь на вказаний лист Східним офісом Держаудитслужби повідомлено прокуратуру в листі від 27.02.2023 про порушення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" під час укладення додаткових угод (том 1 а.с. 128-132).

Листом від 04.08.2022 прокуратура звернулась із запитом до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" із запитом про надання документів, в якому зазначено про відсутність коливання ціни в напрямку збільшення (том 1 а.с. 121-124).

На вказаний лист Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" надано запитувані документи та зазначено, зокрема, про відсутність порушення законодавства при укладенні додаткових угод (том 1 а.с. 125-126).

Кіровоградською обласною прокуратурою до Міністерства освіти і науки України спрямовувався лист від 05.01.2024 за № 24-17вих-24 з пропозицією звернутися до суду самостійно про визнання додаткових угод недійсними та стягнення сплачених на їх підставі коштів (том 1 а.с. 135-136).

Міністерством освіти і науки України листом від 22.01.2024 повідомлено, що Міністерством заходів, спрямованих на забезпечення дотримання вимог законодавства під час укладення додаткових угод до договору постачання електричної енергії не вживалось та просить вжити заходів спрямованих на захист інтересів держави (том 1 а.с. 137-139).

05.01.2024 та 02.02.2024 прокуратурою направлено позивачам повідомлення в порядку п. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (том 1 а.с.133-134, 140-141).

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 11, 509, 526 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення зобов`язань, які мають виконуватись належним чином відповідно до договору та закону.

В ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Абзацом другим частини 3 ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України, частиною 1 якої встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Вказаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41).

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Статтею 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ЦК України про договір купівлі-продажу, за таким договором продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662); покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692).

Господарський процесуальний кодекс України встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.ч. 1-4 ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 89).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236).

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Як встановлено матеріалами справи, Договір укладено за результатами публічних закупівель відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

На момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно з комерційною пропозицією (Додаток №2 до Договору), ціна за одиницю товару для Споживача по Договору складала: 2,38627грн./кВт*год. без ПДВ і 2,863524 грн./кВт*год. з ПДВ; загальний обсяг постачання електричної енергії - 2522000 кВт/год.

08.02.2021 між Споживачем та Постачальником укладено Додаткову угоду № 2 до Договору в частині збільшення ціни за одиницю товару, а саме: ціна за 1 кВт/год склала 3,288624 грн з ПДВ. Загальна вартість Договору збільшена до 8 293 909,73 грн з ПДВ (том 1 а.с. 49).

Вказана Додаткова угода № 2, укладена сторонами керуючись пунктом 7 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", постановою НКРЕКП від 09.12.2020 № 2353 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2021 рік" та постановою НКРЕКП від 09.12.2020 № 2371 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПрАТ "Кіровоградобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання".

Таким чином, дана додаткова угода укладена з дотриманням вимог пункту 7 частини 5 статті 41 Закону, так як тендерна пропозиція подана до набрання чинності вищевказаних постанов НКРЕКП.

В подальшому, згідно з Додатковими угодами №№3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 СІМ разів змінено істотні умови Договору, а саме: збільшено ціну за одиницю товару з 3,288624 грн до 6,24 грн за 1 кВт/год. Фактично ціна за 1 кВт/год (одиницю товару) збільшилася більше ніж 89%, порівняно з погодженою під час закупівлі.

Необхідність укладення оспорюваних Додаткових угод №№3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 до Договору обґрунтовано відповідачем коливанням ціни електричної енергії на ринку, на підтвердження якого (коливання) відповідачем було надано експертні висновки Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-67/11 від 09.02.2021, № В-554/3 від 06.08.2021, № В/558/1 від 09.08.2021, № В-628 від 10.09.2021, № В-700/3 від 06.10.2021, № В-792 від 29.10.2021 та № В-820 від 04.11.2021.

Тобто оспорювані додаткові угоди були укладені на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Суд встановив, що 19.02.2021 між ТОВ "КОЕК" та НАУ в особі Льотної академії НАУ укладено Додаткову угоду №3, якою з 01.02.2021 збільшено ціну електричної енергії за 1кВт/год до 3,6144 грн.

Разом з тим, за Договором, відповідач 2 протягом періоду з 01.01.2021 постачав, а відповідач 1 приймав та споживав електричну енергію.

Тобто Додатковою угодою №3 сторони змінили ціну електричної енергії, яка вже була продана позивачу та спожита ним з 01.01.2021.

Отже, електрична енергія, поставлена відповідачем до 19.02.2021, була не тільки прийнята відповідачем 1, а й спожита.

Укладені в подальшому додаткові угоди також передбачали зміну ціни щодо електричної енергії, яка вже була фактично спожита на дату внесення змін.

Поряд з цим, за приписами ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадку збільшення ціни за одиницю товару у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Сторони у п. п. 13.7.2. Договору встановили, що збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в даному Договорі.

У разі коливання ціни за одиницю Товару на ринку Постачальник письмово звертається до Споживача щодо внесення відповідних змін до Договору. Наявність факту коливання ціни Товару на ринку підтверджується довідками або завіреними копіями довідок щодо ціни Товару на момент укладання Договору та на момент звернення органів, установ, організацій, які уповноважені подавати інформацію щодо коливання ціни товару на ринку.

В експертному висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-67/1 від 09.02.2021, який був підставою для укладення Додаткової угоди №3, вказано середньозважені ціни на РДН в ОЕС України за 1мВт/год електроенергії (без ПДВ) станом на 29.12.2020 - 1531,32 грн; станом на 22.01.2021 - 1687,66 грн; відсоток коливання ціни - 10,209%.

Проте вказаний експертний висновок не містить відомостей щодо середньозваженої ціни на РДН в ОЕС станом на дату укладання Додаткової угоди № 2 від 08.02.2021 № 2 до Договору та на дату звернення до Кіровоградської РТПП - 08.02.2021, що не відповідає умовам п. п. 13.7.2. Договору та не може підтвердити реальне коливання ціни на електричну енергію між моментом укладення Договору та до моменту укладення Додаткової угоди №3 (або отримання пропозиції про її укладення).

При укладені наступних додаткових угоди, які оспорюються у справі, також застосовувались висновки торгово-промислової палати по періодах, які не відповідали датам останніх змін (збільшення). Правомірність та обґрунтованість застосування інших періодів, ніж визначено умовами Договору, відповідачі під час розгляду справи не довели.

З підстав викладеного суд погоджується з доводами Прокурора щодо відсутності підтверджених законодавчо визначених підстав для збільшення ціни за оспорюваними угодами.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 дійшла висновку, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

У справі, що розглядається встановлено, що Додатковими угодами №5-№10 збільшено ціну за одиницю товару до 6,24 грн за 1 кВт/год, що перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 % у порівняні з ціною, яка була визначена до початку застосування положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд невідповідність оспорюваних Додаткових угод №3, №5, №6, №7, №8, №9, №10 вимогам ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для визнання таких угод недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Заперечення відповідач щодо відсутності підстав для визнання угод недійсними спростовуються викладеним вище.

В ст. 217 ЦК України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Оскільки зменшення об`єму постачання товару згідно з оспорюваними Додатковими угодами пов`язано зі збільшенням ціни, суд дійшов висновку, що недійсність угод у частині збільшення ціни має наслідком недійсність угод загалом.

Щодо вимог про стягнення коштів.

Відповідно до вимог статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За приписами частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, за подібних обставин, дійшла висновку, що кошти одержані відповідачем безпідставно, оскільки підстава внаслідок визнання додаткових угод недійсними відпала, тому останній зобов`язаний їх повернути в силу статей 216, 1212 ЦК України.

Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка електроенергії, і її оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції Договору.

Наведена правова позиція узгоджується з сталою та послідовною практикою Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, Верховного Суду в постановах від 13.04.2023 у справі № 908/653/22, від 16.02.2023 у справі № 903/366/22, від 16.02.2023 у справі № 903/383/22, від 07.02.2023 у справі № 927/188/22.

Відповідно до умов Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 08.02.2021, та Комерційної пропозиції відповідач повинен був поставити позивачу - 2 522 000 кВт/год електричної енергії за ціною 3,288624 грн за 1 кВт/год.

Як встановив суд, відповідач 2 у період січень - грудень 2021 року поставив відповідачу 1 електричну енергію у кількості 1887619 кВт/год, за яку останній сплатив кошти у розмірі 8 238 234,29 грн.

Виходячи з первісної ціни у Договорі, без врахування спірних додаткових угод, позивач повинен був сплатити за фактично поставлену електроенергію 6 237 011,38 грн.

Отже, різниця між сумою коштів, які фактично перераховано позивачем за електроенергію, визначеній з урахуванням додаткових угод, та сумою за електроенергію по ціні відповідно до Договору без урахування спірних додаткових угод, становить 2 001 222,91 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 2 001 222,91 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний повернути їх на користь бюджету в особі Міністерства освіти і науки України, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість врахування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, так як у справі №912/386/24 Прокурор обґрунтував позовні вимоги положеннями ст. 670 ЦК України, оскільки висновки викладені у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 стосуються застосування норм права щодо збільшення ціни товару в договорі про закупівлю, які є правовими підставами цього позову.

Щодо порушення інтересів держави та підстав представництва інтересів Прокурором.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

У відповідності до п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №3-рп/99 у справі № 1-1/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

У зазначеному рішенні вказано, що оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В обґрунтування порушень інтересів держави прокурор зазначає, що у даному випадку сторони уклали оспорювані додаткові угоди всупереч вимог чинного законодавства і інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу поставки, тобто порушення інтересів держави, а саме принципів ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, максимальної ефективності та економії, що призвело до нераціонального та неефективного витрачання коштів бюджету та заподіяння прямих збитків державі.

Вказує, що підставою реалізації Прокурором представницьких повноважень є усвідомлена пасивна поведінка позивачів щодо захисту порушених інтересів держави.

При оцінці доводів Прокурора судом враховано наступне.

Повноваження Східного офісу Держаудитслужби у відповідній сфері зазначається у ст.8 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи.

Права органу державного фінансового контролю визначено у ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні".

Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

З урахуванням наведеного, Східний офіс Держаудислужби є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №826/9672/17 та у постанові Верховного Суду у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Водночас, Східним офісом Державної Держаудитслужби не вжито заходів щодо стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів, не зважаючи на очевидний характер порушень, що свідчить про їх бездіяльність, тобто нездійснення захисту інтересів держави та територіальної громади органами, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження.

Так, Кіровоградською обласною прокуратурою до Східного офісу Держаудитслужби та Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області спрямовувався лист від 10.01.2023 за №24-9вих-23 з пропозицією звернутися до суду самостійно про визнання додаткових угод недійними та стягнення сплачених на їх підставі коштів.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області листом від 22.02.2023 за №041131-17/631-2023 повідомлено, що в Управління наразі відсутні правові підстави для звернення до суду з позовом.

За вказаних обставин суд вважає підтвердженими підстави представництва Прокурора в інтересах Східного офісу Держаудитслужби.

Окрім цього, Прокурор пред`являє цей позов також в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України з наступних підстав.

Законом України "Про центральні органи виконавчої влади" визначені повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про вищу освіту" управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Міністерство освіти і науки України, як центральний орган виконавчої влади, згідно зі ст. ст. 1, 6 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій. Повноваження міністерств, інших центральних органів виконавчої влади поширюються на всю територію держави.

Як передбачено ст. 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення "Льотна академія Національного авіаційного університету", затвердженого ректором Національного авіаційного університету 03.02.2018, Льотна академія Національного авіаційного університету є відокремленим структурним підрозділом (філією) Національного авіаційного університету - державного вищого навчального закладу четвертого рівня акредитації, що має статус неприбуткового згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 3.2 Положення закріплено, що Льотна академія Національного авіаційного університету несе обов`язки та відповідальність в межах кошторису, затвердженому Міністерством освіти і науки України.

Відповідно до Статуту Національного авіаційного університету, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 05.09.2022 № 781, Університет належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

Пунктом 4.2.4 Статуту Національного авіаційного університету Міністерство освіти і науки України здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю університету.

Відповідно до ст. 71 Закону України "Про вищу освіту" фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень.

Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630 (далі Положення про МОН України) визначено, що Міністерство освіти і науки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, яке забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, юрисдикція якого поширюється на всю територію України.

Пунктом 1 Положення про МОН України передбачено, що Міністерство освіти і науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Підпунктом 772 пункту 4 Положення про МОН України визначено, що Міністерство освіти і науки України розподіляє освітні субвенції та державне фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та стипендійний фонд закладів освіти, що перебувають у сфері його управління.

Відповідно до підпунктів 3-5 пункту 5 Положення про МОН України Міністерство освіти і науки України контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; організовує планово-фінансову роботу в апараті МОН, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку; забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.

Таким чином, у розумінні частини 1 статті 22 Бюджетного кодексу України Міністерство освіти і науки України є головним розпорядником бюджетних коштів у сфері освіти та розпорядником вищого рівня по відношенню до Університету.

З аналізу положень ч. ч. 1, 3 ст. 3 Господарського кодексу України, вбачається, що укладення Льотною академією Національного авіаційного університету додаткових угод до Договору за результатами проведеної процедури відповідно до Закону є господарською діяльністю останнього. Разом з цим, контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу здійснює засновник - Міністерство освіти і науки України, а тому вказане питання віднесено до його компетенції.

Таким чином, згідно з наведеними нормативно-правовими актами Міністерство освіти і науки України є центральним органом виконавчої влади, яке здійснює повноваження органу управління відносно Національного авіаційного університету та виступає головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти і науки, є уповноваженим органом на здійснення контролю за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечення організації та вдосконалення бухгалтерського обліку, ефективного і цільового використання бюджетних коштів.

При цьому, за умови існування декількох органів, що можуть здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, законодавство не визначає перевагу одних над іншими при виборі відповідного органу прокурором.

Враховуючи наведене, Міністерство освіти і науки України є органом, уповноваженим державою на здійснення повноважень у спірних правовідносинах.

Кіровоградською обласною прокуратурою до Міністерства освіти і науки України спрямовувався лист від 05.01.2024 за № 24-17вих-24 з пропозицією звернутися до суду самостійно про визнання додаткових угод недійсними та стягнення сплачених на їх підставі коштів.

Міністерством освіти і науки України листом від 22.01.2024 повідомлено, що Міністерством заходів, спрямованих на забезпечення дотримання вимог законодавства під час укладення додаткових угод до договору постачання електричної енергії не вживалось та просить вжити заходів спрямованих на захист інтересів держави.

За вказаних обставин суд вважає підтвердженим правомірність визначення позивачем у даній справі Міністерства освіти і науки України.

Матеріалами справи підтверджено повідомлення Прокурором позивачів про наявність порушень та необхідність їх усунення.

Однак, вказаними органами жодних заходів протягом розумного строку після того, як їм стало відомо про порушення інтересів держави, вжито не було, що кваліфікується як бездіяльність відповідних органів.

Таким чином, Прокурор здійснюючи представництво інтересів держави, з метою їх захисту, які полягають у недопущенні незаконних витрат бюджетних коштів, а також порушення законодавчої процедури зміни істотних умов договору закупівлі, для того щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, правомірно звернувся до суду з даним позовом в інтересах Східного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Міністерства освіти і науки України.

Суд зазначає, що правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Вказані висновки суду спростовують твердження відповідачів про відсутність підстав для звернення Прокурора з даним позовом до суду та визначення Східного офісу Держаудитслужби в якості позивача 2.

Судові витрати.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за висновком суду визнані недійсними додаткові угоди були підписані внаслідок неправомірних дій обох сторін в однаковій мірі, як ТОВ "КОЕК" так і Льотною академією Національного авіаційного університету, суд вважає, що судовий збір в цій частині має бути покладений на відповідачів 1 та 2 у рівних частинах.

Судовий збір за позовною вимогою про стягнення коштів покладається на відповідача 2, до якого пред`явлено таку вимогу.

Інших судових витрат сторонами не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсними додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу №10-64К/1 від 29.12.2020, укладених між Льотною академією Національного авіаційного університету (вул. Степана Чобану, 1, м. Кропивницький, 25005, ідентифікаційний код 37939527) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Велика Перспективна, 78, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 42132581), а саме: №3 від 19.02.2021, №5 від 08.09.2021, №6 від 09.09.2021, №7 від 07.10.2021, №8 від 21.10.2021, №9 від 24.11.2021, №10 від 25.11.2021.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Велика Перспективна, 78, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 42132581) кошти у розмірі 2 001 222,91 грн на користь бюджету в особі Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код 38621185), зарахувавши кошти за наступними реквізитами: банк отримувача: ДКСУ м. Киїі, IBAN НОМЕР_1 .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Національного авіаційного університету (просп. Гузара Любомира, 1, м. Київ, 03058, ідентифікаційний код 01132330) в особі відокремленого підрозділу - Льотна академія Національного авіаційного університету (вул. Степана Чобану, 1, м. Кропивницький, 25005, ідентифікаційний код 37939527) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (просп. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 02910025) 10 598,00 грн судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Велика Перспективна, 78, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 42132581) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (просп. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 02910025) 40 616,34 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішення суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Керівнику Кіровоградської обласної прокуратури, Міністерству освіти і науки України, Східному офісу Держаудитслужби, Національному авіаційному університету, Льотній академії Національного авіаційного університету, Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" до електронних кабінетів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повне рішення складено 13.05.2024.

Суддя В.В.Тимошевська