ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Справа№ 910/19228/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 23.04.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Комерціний Банк "Індустріалбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 20.12.2023

у справі №910/19228/23 (суддя Пукаса А.Ю.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій"

про забезпечення позову до подання позову

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

відповідач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліга - Прогрес"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Олена Анатоліївна

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій" про забезпечення позову до подання позову - задоволено.

Вжито наступні заходи забезпечення позову (до подання позову):

- накладено арешт на нерухоме майно - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; тип об`єкта: приміщення, частина групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2, з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474, 8 кв.м (літ. А), адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14;

- заборонено органам та особам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, проводити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; тип об`єкта: приміщення, частина групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2, з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474, 8 кв.м (літ. А), адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, зокрема, що позивачем належними та допустимими доказами обґрунтовано дійсну можливість утруднення чи неможливість виконання рішення в майбутньому, у разі задоволення позовних вимог; майно, на яке заявник просить суд накласти арешт безпосередньо стосується предмету спору майбутнього позову, а застосування такого заходу забезпечення позову забезпечить збереження існуючого становища учасників судового спору до остаточного вирішення питання власності щодо спірного майна; у той же час, заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності власника спірного нерухомого майна.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство Акціонерний Комерціний Банк "Індустріалбанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 20.12.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позову у повному обсязі.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив про відсутність реального наміру заявника на подання позову та розгляд спору, оскільки ТОВ "Меркурій" вже подавало позов про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора, який за клопотанням Товариства, було залишено без розгляду. Також скаржник зазначив, що Товариство не наводить жодних фактів порушення Державним реєстратором вимог законодавства про державну реєстрацію приміщення, як підстав для задоволення позову, разом з тим, правильність і законність дій Державного реєстратора щодо звернення стягнення та реєстрації за Банком права власності на приміщення підтверджено висновком Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 18.04.2023. До того ж апелянт зазначив, що у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову Банк буде позбавлений можливості продажу приміщення, а отже нести збитки у вигляді недоотриманого прибутку від розміщення коштів, отриманих від такого продажу.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2024, справу №910/19228/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. - головуючий суддя, судді - Кравчук Г.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

15.01.2024 матеріали оскарження ухвали №910/19228/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Комерціний Банк "Індустріалбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/19228/23 та призначено судове засідання на 18.03.2024.

На адресу Північного апеляційного господарського суду 04.03.2024 від заявника надійшов відзив на апедяційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відрядженні та перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/19228/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024, справу №910/19228/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Тарасенко К.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 колегія суддів ухвалила здійснювати розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Комерціний Банк "Індустріалбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/19228/23 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Тищенко А.І., Тарасенко К.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024. Розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Комерціний Банк "Індустріалбанк" призначено на 23.04.2024.

02.04.2024 через канцелярію суду заявником подано додаткові пояснення, в яких останній повторно виклав доводи зазначені у відзиві.

У судове засідання 23.04.2024 з`явились представники заявника та відповідача, представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені засобами поштового зв`язку на адреси, зазначені в ЄДРПОУ та шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідкою від 09.04.2024.

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, виходячи зі змісту положень ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, п. п. 11, 17, 99, 116 та 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДРЮО прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 258, 263, 290 та 295 Господарського процесуального кодексу України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 та 14.08.2020 у справі №904/2584/19). Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням. Отже, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Отже судом вжито належних заходів для повідомлення третьої особи-2 та третьої особи-3 про розгляд справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Оскільки явка представників учасників судового процесу в судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення позивача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третіх осіб.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані заявником та відповідачем пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій" надійшла заява про забезпечення позову до подання позову в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на нерухоме майно - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; тип об`єкта: приміщення, частина групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2, з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474, 8 кв.м (літ. А), адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14;

- заборонити органам та особам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, проводити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; тип об`єкта: приміщення, частина групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2, з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474, 8 кв.м (літ. А), адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Меркурій" зазначив, що 11.12.2006 між АКБ "Індустріалбанк" та ТОВ "Меркурій" укладено Договір кредитної лінії (в іноземній валюті) № КЛ/0100/25/06, в який в подальшому було внесено зміни та доповнення (далі за текстом - "Кредитний договір"), відповідно до пункту 1.1 якого (в редакції Додаткової угоди № 42 від 26.06.2020) Банк надає Позичальнику кредит окремими траншами (надалі за текстом - кредит, транш кредиту) в загальній сумі, яка не може перевищувати 22 760 000,00 (двадцять два мільйони сімсот шістдесят тисяч) доларів США та складається з двох частин 19 760 000,00 (Дев`ятнадцять мільйонів сімсот шістдесят тисяч) доларів США 00 центів (надалі - Первинна заборгованість) та 3 000 000,00 (три мільйони) доларів США 00 центів (надалі - Нове фінансування), у порядку, передбаченому п. 3.1 Договору, на цілі: для фінансування поточної комерційної діяльності підприємства (на обігові кошти) та реконструкції з надбудовою нежитлових приміщень готелю з рестораном і розважально - оздоровчим комплексом, розташованим за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 14, а також придбання сировини, матеріалів, обладнання, здійснення виробничих розрахунків, оплати нарахованих процентів (строкових та/або прострочених) за користування кредитними коштами, а також тих, які будуть нараховуватися в майбутньому, сплати інших платежів (комісійної винагороди банку, страхових платежів, тощо), строком користування з 11.12.2006 по 31.05.2040 включно, для Первинної заборгованості, а також з 26.06.2020 по 31.01.2031 включно, для Нового фінансування, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів (...).

Відповідно до пункту 5.2.6 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди № 40 від 11.10.2019) Банк має право призупинити видачу кредиту, або припинити дію цього договору, направивши відповідне письмове повідомлення Позичальнику і достроково стягнути суму заборгованості за кредитом, нарахованих процентів і штрафних санкцій, якщо Позичальник не виконає будь-яких зобов`язань (частину будь-яких зобов`язань), передбачених п.п. 1.4, 2.1, 4.1 - 4.14, 4.17.

Згідно п. 5.3 Кредитного договору наслідками припинення дії договору є обов`язок Позичальника виконати усі свої зобов`язання за договором, що виникли до такого припинення або можуть виникнути у майбутньому, у термін, зазначений у п. 4.11 цього договору.

Відповідно до п. 4.11. Кредитного договору позичальник зобов`язався, у разі отримання вимоги Банку про припинення дії договору, проводити повне погашення заборгованості по цьому договору в період 10 (десяти) календарних днів з моменту одержання такої вимоги.

Згідно з п. 2.1 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди № 42 від 26.06.2020) Позичальник забезпечує виконання своїх обов`язків з повернення кредиту, нарахованих процентів і штрафних санкцій, покриття можливих збитків Банку обумовлених неналежним виконанням обов`язків Позичальником по цьому договору, шляхом застави нерухомого майна (іпотеки) та поруки, а саме:

- нежитлові приміщення - готель (літ. А), загальною площею 8 125,1 м2, які розташовані за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Хрещатик, буд № 14, що належать на праві власності майновому поручителю ТОВ "Ліга-Прогрес";

- нежитлові приміщення, частина групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2, з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474,8 кв.м (літ. А), які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14, що належить на праві власності Позичальнику;

- фінансова порука фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на повну суму заборгованості по кредиту.

В пункті 8.4 Кредитного договору сторони погодили, що Банк вправі звернути стягнення на заставлене майно у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором вони не будуть виконані.

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору у разі недостатності коштів, виручених від реалізації заставленого майна, Банк має право звернути стягнення на інше: рухоме, нерухоме майно, майнові права позичальника у порядку встановленому діючим законодавством України.

11.12.2006 в якості забезпечення належного виконання ТОВ "Меркурій" всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором, між АКБ "Індустріалбанк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліга-Прогрес" (іпотекодавець) (далі також - "Майновий поручитель") укладено Договір застави нерухомого майна (іпотеки) № КЛЗ/0100/25/06 (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом - "Договір іпотеки № 1").

Згідно з п. 1.2. Договору іпотеки № 1 (в редакції Договору про внесення змін та доповнень № 7 від 11.06.2012) предметом іпотеки, який надає іпотекодавець іпотекодержателю у забезпечення вимог, зазначених у п. 1.1 цього Договору, є нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 8 125, 10 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі також - "Предмет іпотеки № 1").

Пунктом 4.3. Договору іпотеки № 1 (в редакції Договору про внесення змін та доповнень № 13 від 26.06.2020) сторони погодили, що з дня набуття іпотекодержателем права власності внаслідок звернення стягнення вважаються погашеними вимоги іпотекодержателя за Кредитним договором на суму вартості предмета іпотеки та настають інші наслідки, встановлені статтею 37 ЗУ "Про іпотеку".

Відповідно до п. 4.5 Договору іпотеки № 1 (в редакції Договору про внесення змін та доповнень № 13 від 26.06.2020) сторони цього Договору домовились, що у разі, якщо в результаті позасудового врегулювання розмір вимог іпотекодержателя за Кредитним договором, буде більший, ніж вартість предмета іпотеки на момент звернення стягнення (оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності у разі звернення стягнення шляхом набуття предмета іпотеки у власність іпотекодержателя, або ціна предмета іпотеки у договорі купівлі-продажу але не нижче оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності у разі звернення стягнення шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві), вважається, що цей Договір забезпечує вимоги іпотекодержателя лише у розмірі вартості предмета іпотеки на момент звернення стягнення. Вимоги іпотекодержателя, які не будуть задоволені за рахунок цього предмету іпотеки, будуть задоволені за рахунок іншого майна позичальника.

Також, 26.06.2020 в якості забезпечення належного виконання ТОВ "Меркурій" всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором, між АКБ "Індустріалбанк" (іпотекодержатель) та ТОВ "Меркурій" (іпотекодавець) укладено Договір застави нерухомого майна (іпотеки) № КЛЗ 7/0100/25/06 (далі за текстом - "Договір іпотеки № 2").

Відповідно до п. 1.2 Договору іпотеки № 2 предметом іпотеки, який надає іпотекодавець іпотекодержателю у забезпечення вимог зазначених у п. 1.1 цього Договору є таке нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно: 000. Об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення частини групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2; з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474,8кв.м (літ. А). Адреса об`єкта: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності: 21685225 (далі за текстом - "Предмет іпотеки № 2").

В п. 4.7 Договору іпотеки № 2 визначено, що у разі, якщо вимоги іпотекодержателя забезпечені декількома предметами іпотеки (у тому числі за декількома договорами іпотеки), а позасудове звернення стягнення здійснюється за рахунок окремого предмета іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати (у тому числі шляхом позасудового врегулювання) виконання зобов`язань позичальником та/або іпотекодавцем в частині, що залишається невиконаною після завершення позасудового врегулювання за таким окремим предметом іпотеки.

Згідно з п. 5.2 Договору іпотеки № 2 цей Договір діє до повного виконання обов`язків по Кредитному договору.

30.06.2017 в якості забезпечення належного виконання ТОВ "Меркурій" всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором, між АКБ "Індустріалбанк" та ОСОБА_1 (далі за текстом - "Поручитель") укладено Договір поруки (зі змінами та доповненнями) (далі також - "Договір поруки").

Відповідно до п. 1.2. Договору поруки Поручитель зобов`язався солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань по Кредитному договору.

Згідно з п. 6.1. Договору поруки порука набуває чинності з моменту підписання сторонами цього договору та скріплення печаткою кредитора та діє до повного виконання позичальником та поручителем зобов`язань за вищезазначеним Кредитним та цим Договором.

Пунктом 6.2. Договору поруки передбачено, що порука припиняється з припиненням зобов`язання, яке вона забезпечує.

З матеріалів справи слідує, що Банк (ПАТ АКБ "Індустріалбанк") 25.01.2023 направив на адресу Позичальника та Майнового поручителя Повідомлення про порушення основного зобов`язання і Вимогу про усунення порушення (в порядку статті 35 Закону України "Про іпотеку"), в яких повідомлено, що у випадку несплати простроченої заборгованості - процент за користування кредитом за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 в сумі 115 822,00 доларів США Банк здійснить звернення стягнення на Предмети іпотеки за договором іпотеки № КЛЗ/7/0100/25/06 від 26.06.2020.

Згідно Звітів про оцінку нерухомого майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Увекон Ленд" вартість Предмета іпотеки № 1 станом на 14.02.2023 становить 582 907 500 грн (без ПДВ), а Предмету іпотеки № 2 - 95 572 900,00 грн. (без ПДВ).

За розрахунками Банку, станом на 25.02.2023 розмір заборгованості Позичальника за Кредитним договором становив 23 304 221, 40 доларів США, з яких: 22 760 000 дол. США тіло кредиту та 544 221, 40 дол. США проценти за користування кредитом.

25.02.2023 на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, визначеного Договором іпотеки № 1, Банком застосовано позасудову процедуру звернення стягнення на Предмет іпотеки № 1 шляхом набуття його у власність за вартістю 699 489 000 грн (з ПДВ).

Зазначені обставини про внесення відомостей про речове право щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером № 0 (Предмет іпотеки № 1) підтверджуються наданими Позивачем витягами з Державного реєстру речових прав (індексний номер 324050378) станом на 25.02.2023 та (індексний номер 324050378) станом на 15.12.2023.

Реєстраційні дії щодо реєстрації права власності Банку на Предмет іпотеки № 1 здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Петренко О.А.

Так, За рахунок набуття у власність вказаного Предмету іпотеки Банком здійснено погашення заборгованості ТОВ "Меркурій" за Кредитним договором у розмірі 19 128 131,79 дол. США, з яких: 544 221,40 дол. США проценти за користування кредитом; 18 583 910,39 дол. США частина кредиту.

Однак, 28.02.2023 у зв`язку з неповним погашенням заборгованості за Кредитним договором за рахунок Предмета іпотеки № 1, на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, визначеного Договором іпотеки № 2, Банком застосовано позасудову процедуру звернення стягнення на Предмет іпотеки № 2 шляхом набуття його у власність за вартістю 114 687 480,00 грн. (з ПДВ).

Згідно рішення № 66586137 від 28.02.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Петренко О.А. проведену державну реєстрацію права приватної власності Банку на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 000 (Предмет іпотеки № 2).

Зазначене вбачається з наданого Позивачем витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер 324249930) станом на 28.02.2023.

На підставі вказаного вище рішення № 66586137 від 28.02.2023 приватного нотаріуса, за рахунок набуття у власність вказаного Предмету іпотеки № 2 Банком здійснено погашення заборгованості Позичальника за тілом кредиту у розмірі 3 136 228, 35 дол. США.

Заявник вказав, що рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Петренко О.А. № 66586137 від 28.02.2023 є незаконним, прийняте з істотним порушенням положень чинного законодавства оскільки Банк не мав права на звернення стягнення на Майно у зв`язку з припиненням Кредитного договору його повним виконанням 25.02.2023 у зв`язку зі звернення стягнення на Предмет іпотеки № 1.

Так, Заявник вказав, що має намір звернутися до суду із позовом про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Петренко О.А. № 66586137 від 28.02.2023.

При цьому Заявник звернув увагу суду на те, що наданий Банком Звіт про оцінку нерухомого майна Предмета іпотеки № 1, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Увекон Ленд" суперечить нормативно-правовим актам з оцінки майна та має значні недоліки, які вплинули на достовірність виконаної оцінки та формування вартості Предмета іпотеки № 1, що відповідно призвело до звернення стягнення і на Предмет іпотеки № 2 та що на переконання Заявника є незаконним в силу припинення з 25.02.2023 зобов`язання за Кредитним договором.

Крім того, Заявник зазначив про відсутність станом на 28.02.2023 у Банку права та повноважень на звернення стягнення на майно в рахунок погашення тіла кредиту оскільки встановлений Кредитним договором десятиденний строк із дати припинення Кредитного договору станом на 28.02.2023 не сплив.

Заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, що саме обрані заходи дозволять ТОВ "Меркурій" ефективно вчинити дії задля відновлення порушеного права без додаткових звернень до суду з позовами про скасування інших реєстраційних дій та дозволить зберегти спірне майно у власності Відповідача на час розгляду майбутньої справи.

Заявник звернув увагу суду на те, що наразі Банком вчиняються дії щодо відчуження спірного майна - об`єкта нерухомості за реєстраційним № 000: приміщення частини групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2, з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474, 8 кв.м (літ. А), адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14.

На підтвердження зазначеного Заявником до суду надано роздруківку з веб-сайту ПАТ АКБ "Індустріалбанк" з оголошенням про намір здійснити продаж в тому числі вказаного вище об`єкта нерухомості за реєстраційним №000 у зв`язку з чим ТОВ "Меркурій" вказав про існування у нього обґрунтованого припущення, що за час розгляду справи за майбутнім позовом спірне майно може бути відчужене третім особам, що відповідно ускладнить процес відновлення права Заявника, які на його переконання є порушеними.

З огляду на викладене вище, Заявник просить суд подану заяву задовольнити та застосувати заходи забезпечення позову, оскільки останні відповідають критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності, не суперечать збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У випадку звернення до суду з вимогами немайнового характеру не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічна правова позиції викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статтею 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишилось невиконаним стосовно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатись як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 23.07.1999 у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії".

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдає шкоди та збитків відповідачу, не позбавляє його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №910/4777/21).

Підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов`язаністю з позовною вимогою. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що проведення реєстраційних дій (щодо реєстрації прав/обтяжень прав) зупиняється, зокрема на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Згідно із частиною 2 цієї статті Закону судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Відповідно до частини 3 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій та/або судового рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Відтак, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У той же час, заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності власника спірного нерухомого майна.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 910/18567/20 та від 06.12.2023 у справі № 910/15043/21 (910/11194/23).

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням обґрунтованих посилань заявника (ТОВ "Меркурій") на те, що нерухоме майно за реєстраційним № 000 - тип об`єкта: приміщення, частина групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2, з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474, 8 кв.м (літ. А), адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14 вибуло з його власності з огляду на порушення Банком вимог чинного законодавства та на підставі прийнятого приватним нотаріусом рішення, яке Заявник має намір оскаржити в судовому порядку, враховуючи встановлену судом обставину того, що Банк (Іпотекодержатель) вчиняє дії щодо підготовки вказаного вище майна до продажу, що відповідно може призвести до його відчуження третім особам та тим самим ускладнить процедуру відновлення порушеного права ТОВ "Меркурій" у випадку задоволення майбутнього позову, суд апеляційної інстанції вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд правильно надав оцінку обґрунтованості доводів ТОВ "Меркурій", встановив безпосередній зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову та предметом майбутнього позову і правильно застосував ст. 136 ГПК України та обрав заходи забезпечення позову, які відповідають п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

При цьому колегією суддів враховано, надані представником апелянта в судовому засіданні усні пояснення, відповідно до яких останній погодився з оскаржуваною ухвалою в частині задоволених вимог про накладення арешту на нерухоме майно - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; тип об`єкта: приміщення, частина групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2, з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474, 8 кв.м (літ. А), адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14.

Щодо викладених скаржником в апеляційній скарзі заперечень стосовно заборони органам та особам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, проводити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; тип об`єкта: приміщення, частина групи приміщень № 4 (приміщення з № 1 по № 2, з № 17 по № 41) та частини МСК 1-го поверху, загальною площею 1 474, 8 кв.м (літ. А), адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14, то колегія суддів зазначає, що вони є необґрунтованими, оскільки предметом позову, з яким має намір звернутися ТОВ "Меркурій" до суду, буде саме оскарження реєстраційних дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Петренко О.А. №66586137 від 28.02.2023, що має безпосередній зв`язок із прийнятими місцевим судом заходами забезпечення позову до подання позову.

До того ж, колегія суддів погоджується з, викладеними заявником у відзиві на апеляційну скаргу твердженнями, про те, що більшість доводів апелянта стосуються незгоди останнього з оскаржуваною ухвалою саме виходячи із заперечень проти позовних вимог Товариства, а не у зв`язку з відсутністю правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених вище. При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Комерціний Банк "Індустріалбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/19228/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство Акціонерний Комерціний Банк "Індустріалбанк".

Матеріали оскарження ухвали №910/19228/23 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 02.05.2024

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді К.В. Тарасенко

А.І. Тищенко