ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Справа № 918/614/15

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Павлюк І.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі №918/614/15 (суддя Бережнюк В.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Апрель" про видачу дубліката виконавчого документа - наказу від 17.08.2015 у справі №918/614/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель"

до Фізичної особи-підприємця Галат Віталія Васильовича

про стягнення боргу в сумі 524 158 грн. 52 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі №918/614/15 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" про видачу дубліката виконавчого документа - наказу від 17.08.2015 у справі №918/614/15.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 01.12.2023 у справі №918/614/15 Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі № 918/614/15. Скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі № 918/614/15 та ухвалити нову, якою:

- видати дублікат наказу від 17.08.2015 про примусове виконання рішення на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 04.08.2015 у справі № 918/614/15, яке набрало чинності 17.08.2015, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

- визнати поважною причину необхідності поновлення строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновити строк для пред`явлення до виконання наказу від 17.08.2015 про примусове виконання рішення на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 04.08.2015 у справі № 918/614/15, яке набрало чинності 17.08.2015;

- поновити строк для пред`явлення до виконання наказу від 17.08.2015 про примусове виконання рішення, на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 04.08.2015 у справі №918/614/15, яке набрало чинності 17.08.2015.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що Господарським судом Рівненської області не надано належної оцінки та не враховано ті обставини, що ТОВ фірма "Апрель" вживалися дії, направлені на відновлення майнового стану боржника.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №918/614/15/1376/24 від 28.02.2024 витребувано матеріали справи №918/614/15 з Господарського суду Рівненської області. 11.03.2024 матеріали справи №918/614/15 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі №918/614/15 - залишено без руху. Запропоновано протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки.

27.03.2024 на виконання вимог ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 у справі №918/614/15 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі №918/614/15; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі №918/614/15.

Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Запропоновано відповідачу у строк до 19.04.2024 надати суду відзив на апеляційну скаргу та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Копію ухвали направлено сторонам на електронні адреси, відомості про які наявні в матеріалах справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з ст.ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Галат Віталія Васильовича 487 224 грн. 70 коп. заборгованості, з яких 304 806 грн. 73 коп. - основний борг, 113173 грн. 94 коп. - інфляційні втрати, 4 347 грн. 52 коп. - 3 % річних, 64 896 грн. 51 коп. - пеня.

Рішенням від 04.08.2015 позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Галат Віталія Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Апрель" 304 806 грн. 73 коп. - основного боргу, 124 056 грн. 34 коп. - інфляційних втрат, 5 575 грн. 65 коп. - 3 % річних, 89 719 грн. 80 коп. - пені, 10 483 грн. 16 коп. витрат по сплаті судового збору.

17.08.2015 року на виконання рішення видано наказ.

14.04.2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Апрель" до Господарського суду Рівненської області надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.05.2023 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Апрель" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу №918/614/15 від 17.08.2015.

27.11.2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Апрель" до Господарського суду Рівненської області надійшла заява про видачу дубліката виконавчого документа.

Заява мотивована тим, що наказ у передбачений законодавством строк, а саме 23.09.2015, було пред`явлено до виконання, однак відкрите виконавче провадження було завершене, борг стягнуто не було.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" звернулося до Відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з запитом щодо отримання інформації про стан виконавчого провадження №48791430, вжиті виконавчі дії з наданням копій відповідних документів.

Листом від 10.07.2023 № 167166 Відділ Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив ТОВ фірму "Апрель" про те, що 20.12.2017 державним виконавцем винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом виконавчого документа на підставі пункту 7 частини 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження". Також цим листом повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю фірму "Апрель" про неможливість надання підтвердження направлення Наказу, у зв`язку зі знищенням відповідного реєстру відправлень.

Однак Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" стверджує, що ними не отримувався оригінал Наказу, вважає що його було втрачено при пересилці, що підтверджується журналом реєстрації вхідної кореспонденції Товариства за грудень 2017 року та січень 2018 року.

У зв`язку з цим заявник звернувся до Господарського суду Рівненської області про видачу дубліката виконавчого документа - наказу від 17.08.2015 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі №918/614/15 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Апрель" про видачу дубліката виконавчого документа - наказу від 17.08.2015 у справі №918/614/15.

В обґрунтування такої відмови місцевий господарський суд вказав, що строк пред`явлення до виконання наказу №918/614/15 від 17.08.2015 сплинув в кінці 2019 року, а обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення строку за рішенням суду.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі №918/614/15 та її мотивами, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із частинами 1, 3, п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ГПК України).

Приписами ч. 1 ст. 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на 06.06.2015 року) визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його постановлення (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи 23.09.2015 заявником було пред`явлено до виконання Наказ №918/614/15 від 17.08.2015 року, тобто в межах річного строку унормованого законом.

Положеннями частин 4, 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Листом від 10.07.2023 № 167166 Відділ Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив ТОВ фірму "Апрель" про те, що 20.12.2017 державним виконавцем винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом виконавчого документа на підставі пункту 7 частини 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим 05.10.2016 року вступив у дію Закону України "Про виконавче провадження" у новій редакції, яким змінено строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції станом на 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на час видачі виконавчого листа, а також на час завершення виконавчого провадження) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином колегія суддів робить висновок, що днем повернення виконавчого документа стягувачу є 20.12.2017, а тому у стягувача був трирічний строк для повторного пред`явлення Наказу до виконання до органу виконання судових рішень, тобто до кінця 2019 року.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 19.4 Розділу XI Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено колегією суддів заявник звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про видачу дубліката виконавчого документа - наказу №918/614/15 від 17.08.2015 року лише 23.11.2023 року, що підтверджується відбитком штемпеля органу поштового зв`язку про відправку конверта із відповідною заявою до суду та відбитком штемпеля канцелярії місцевого суду.

Колегією суддів враховується, що заявник звертався до місцевого господарського суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу №918/614/15 від 17.08.2015, однак ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.05.2023 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Апрель" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу №918/614/15 від 17.08.2015.

Суд першої інстанції вказав, що позивачем (стягувачем) не надано жодних доказів щодо існування поважних причин, які б перешкоджали повторному пред`явленню судового наказу №918/614/15 від 17.08.2015 до виконання (після повернення органом ДВС). Суду не подано взагалі доказів повторного звернення стягувачем до органів виконання судових рішень.

Відповідно до постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №5023/1702/12 від 23.05.2019 року, ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення за рішенням суду.

Колегією суддів приймається до уваги, що згідно ч. 1 статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову, після чого відповідно до частини 2 вищезазначеної статті стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Позивачем не надано суду постанови органу державної виконавчої служби, якою б було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у зв`язку із пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" виконанню державною виконавчою службою підлягають, зокрема, судові накази, а тому відсутність у позивача наказу або його дублікату не призведе до можливості пред`явлення судового наказу до виконання і як наслідок унеможливить дотримання унормованого порядку звернення до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання.

Колегією суддів приймається до уваги, що стягувач звернувся до суду з заявою про видачу дубліката наказу поза межами встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання, тобто після 2019 року; доказів звернення із цією заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також доказів поновлення судом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявником не надано, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Апрель" про видачу дубліката виконавчого документа - наказу 17.08.2015 у справі №918/614/15.

Судова колегія вважає, що посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, документально не підтвердженими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, скаржник, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З врахуванням вищевикладеного у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування винесеної у справі ухвали.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Апрель" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі №918/614/15 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

3. Матеріали справи №918/614/15 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Павлюк І.Ю.