УХВАЛА

13 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/14467/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г. О. - головуюча, Баранець О. М., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Інформаційні судові системи"

на рішення Господарського суду міста Києва

суддя Ващенко Т. М.

від 31.01.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду

колегія суддів: Барсук М. А., Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

від 21.03.2024

за позовом Дочірнього підприємства "Е-Консалтинг"

до Державного підприємства "Інформаційні судові системи"

про стягнення 6 652 309,79 грн,

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Інформаційні судові системи"

до Дочірнього підприємства "Е-Консалтинг"

про стягнення 1 523 839,69 грн,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Е-Консалтинг" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Інформаційні судові системи" (далі - Відповідач, Скаржник) про стягнення 6 652 309,79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 у справі № 910/14467/19 прийнято зустрічний позов Відповідача до Позивача про стягнення 1 523 839,69 грн до розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 у справі № 910/14467/19 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 6 600 231,25 грн заборгованості з основного боргу, 52 078,54 грн три проценти річних та 99 784,65 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2023 у справі № 910/14467/19 апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 у справі № 910/14467/19 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 у справі № 910/14467/19 скасовано частково в частині задоволення первісного позову. В цій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні первісного позову Позивача відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі № 910/14467/19 заяву Відповідача про ухвалення додаткової постанови задоволено частково. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 26 098,22 грн витрат за проведення комп`ютерно-технічної експертизи у справі № 910/14467/19.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 910/14467/19 касаційну скаргу Позивача задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі № 910/14467/19 скасовано. Справу № 910/14467/19 передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19 апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 у справі № 910/14467/19 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 у справі № 910/14467/19 частково скасовано та прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 5 105 541,00 грн заборгованості з основного боргу, 40 284,82 три проценти річних та 77 187,39 грн судового збору. В решті первісних позовних вимог відмовлено. Зустрічні позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 83 277,32 грн пені та 1 249,16 грн судового збору за подачу зустрічної позовної заяви. В решті зустрічних позовних вимог відмовлено.

25 квітня 2024 року Відповідач із використанням підсистеми "Електронний суд" подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19.

У прохальній частині касаційної скарги Скаржник просить:

- прийняти касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19 до розгляду та відкрити касаційне провадження;

- зупинити дію рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19 до закінчення касаційного перегляду;

- задовольнити касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19;

- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19 в частині задоволення первісного позову та в цій частині направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва;

- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19 в частині відмови в задоволені зустрічного позову та в цій частині прийняти нове рішення, яким зустрічні позовні вимоги Скаржника до Позивача про стягнення 1 523 839,69 грн задовольнити повністю;

- здійснити розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У тексті касаційної скарги Скаржник зазначає, що підставами касаційного оскарження є пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України, а саме:

- пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України - на думку Скаржника, суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, неправильно застосували положення статей 526, 610, 837, 854, 857, 882 Цивільного кодексу України, статей 173, 193 Господарського кодексу України та не врахували висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №916/446/16, від 04.12.2018 у справі №910/4103/18, від 14.01.2020 у справі № 910/45/19, від 15.05.2019 у справі №909/523/18, від 02.08.2023 у справі №917/1373/21, від 12.12.2018 у справі №902/1107/15, від 19.03.2019 у справі №922/1777/18, від 04.10.2019 у справі №914/1949/18, від 16.01.2024 у справі №906/1139/20;

- пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України - на думку Скаржника, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм статей 77-79, 86 ГПК України у подібних правовідносинах;

- пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України - Скаржник зазначає про наявність підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Аналіз наведеної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.

Скаржник, обґрунтовуючи необхідність зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19 до закінчення касаційного перегляду зазначає, що у разі початку виконавчими органами процесу стягнення коштів у примусовому порядку, Скаржник буде не в змозі виплатити навіть заробітною плату працівникам, що стане підставою звільнення за наслідком порушення роботодавцем частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України, додаткових стягнень та приведення Скаржника до банкрутства. Також він не зможе надавати свої послуги, що призведе до невідворотних негативних наслідків для органів державної влади та всієї судової системи.

Суд зауважує, що відповідно до сформованої судової практики суд при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення враховує такі обставини: ймовірність утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду з урахуванням конкретних обставин справи.

З огляду на те, що зупинення виконання (дії) рішення є винятковим заходом, застосування судом відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави зупинення - достатньо вагомими та доведеними, позаяк інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої ухвалено рішення, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Європейський суд з прав людини у пункті 43 рішення в справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 (заява № 60750/00) зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - Конвенція), для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Набрання судовим рішенням законної сили та, як наслідок, його виконання (дія), є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання (дія) судового рішення саме собою (per ipsum) не є безумовною та самостійною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання або зупинення дії судового рішення.

Суд звертає увагу Скаржника, що сама лише посилання скаржника на настання невідворотних наслідків не є достатньою підставою для зупинення його виконання (дії), оскільки скаржник має обґрунтувати та довести, що незупинення виконання рішення або його дії може мати незворотні наслідки.

Оскільки зупинення виконання (дії) судового рішення відповідно до статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, Суд відхиляє заявлене клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19 до закінчення касаційного перегляду.

Правом подати заперечення проти відкриття касаційного провадження відповідно до частини другої статті 294 ГПК України Позивач не скористався.

З урахуванням зазначеного, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга Скаржника відповідає вимогам статті 290 ГПК України, а отже відповідно до правил статті 294 ГПК України необхідно відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Скаржника на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19 на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 287, 290, 294, 310, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Інформаційні судові системи" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19.

2. Призначити касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18 червня 2024 року о 15:00 год. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, у залі судових засідань № 2 (кабінет № 209).

3. У задоволенні клопотання Державного підприємства "Інформаційні судові системи" про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/14467/19 до закінчення касаційного перегляду - відмовити.

4. Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 31 травня 2024 року. У разі закінчення п`ятнадцятиденного строку з дня вручення цієї ухвали вже після встановленої судом дати, останнім днем строку для подання відзиву на касаційну скаргу є день, в який спливає п`ятнадцятиденний строк. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

5. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

6. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду справу № 910/14467/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

І. Кондратова