ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024р. Справа № 904/881/24

За позовом: Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, м.Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго Ріелті», м. Дніпро

Про: стягнення 475 845,14грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

КП «Теплоенерго» ДМР (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Фарго Ріелті» (відповідач) про стягнення 475 845,14грн. (в т.ч.: 276 792,43грн. - основна заборгованість, 10 968,18грн. - 3% річних, 29 065,76грн. - інфляційні витрати, 143 974,84грн. - пеня та 13 839,62грн. - штраф (з урахуванням позовної заяви в новій редакції від 07.03.24р. про збільшенням позовних вимог). Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії №514 від 22.03.16р. в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 12.03.24р. відкрито провадження у справі №904/881/24, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 21.03.24р. позовну заяву залишено без руху, позивача зобов`язано усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати докази сплати судового збору у встановлених ЗУ «Про судовий збір» порядку і розмірі. Позивачем до суду надано докази сплати судового збору. Ухвалою суду від 25.03.24р. продовжено розгляд справи №904/881/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ТОВ «Фарго Ріелті» (відповідач) у відзиві на позовну заяву вказав про те , що введення воєнного стану на території України та обмеження електропостачання значною мірою вплинуло на спроможність своєчасного ведення розрахунків та обмежило безперебійне ведення господарської діяльності. Крім того, посилається на наявність форс-мажорних обставин, викликаних збройною агресію російської федерації проти України, які підтверджені листом ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що унеможливили своєчасне виконання грошових зобов`язань із здійснення оплати поставленого товару. Зазначає , що після введення воєнного стану ним було повідомлено позивача засобами телефонного зв`язку про неможливість виконання своїх обов`язків за договором. Також, згідно наказу №1-03/22 від 01.03.22р. на підприємстві відповідача встановлений простій з 01.03.22р. до моменту закінчення воєнного стану. Крім того, відповідач вказує на те, що він намагався врегулювати спір шляхом укладання з позивачем договору про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію від 28.10.22р., однак враховуючи відсутність можливості для відновлення господарської діяльності, викладеної продовженням воєнного стану, не зміг виконувати та сплачувати платежі згідно графіку погашення заборгованості за використану теплову енергію. Відповідач вказує на те, що штрафні санкції (пеня, штраф) нараховані позивачем після 24.02.22р. без належних правових підстав.

КП «Теплоенерго» ДМР (позивач) у відповідь на відзив вказав, що сторонами укладено договір №063 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію 28.10.22р., однак відповідачем не виконуються зобов`язання з оплати за спожиту теплову енергію, погоджені договором про реструктуризацію. Відповідачем також не надано доказів належного повідомлення відповідача про наявність форс-мажорних обстави та їх впливу на виконання договору згідно з п.5.4 договору. Позивач зазначає, що наявність форс-мажорних обставин не є безумовною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, а стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а і їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язань у даних правовідносинах. Позивач вказує, що відповідачем на надано жодних доказів, які б підтверджували би неспроможність відповідача здійснювати розрахунки з позивачем. Таким чином, відповідачем безпідставно не виконувались зобов`язання за догодами та він є винним у виникненні спору, такі обставини як введення воєнного стану на території України мають загальний характер та впливають на діяльність усіх суб`єктів господарювання та не можуть бути перешкодою для виконання відповідачем зобов`язань, в тому числі зі сплати пені та штрафу за порушення зобов`язань за вищевказаними договорами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.16р. між КП «Теплоенерго» (теплопостачальне підприємство) та ТОВ «Фарго Ріелті» (споживач) укладено договір №514 про постачання теплової енергії, відповідно до умов якого теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених цим договором (п.2.1) Теплова енергія постачається споживачу в обсягах визначених додатком №1 до договору для задоволення наступних потреб: опалення в опалювальний період (172 доби); вентиляції в опалювальний період - в період опалювального сезону (172 доби); гаряче водопостачання- протягом опалювального період (172 доби); технологічні потреби - відповідно до виробничої програми споживача (п.3.1) Фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, за формою визначеною сторонами в додатку №3 договору (п. 3.3) Початок та кінець опалювального періоду встановлюється відповідним актом місцевого органу самоврядування (п.3.5). Споживач теплової енергії зобов`язується до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянувши останній, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу теплопостачального підприємства. В разі незгоди з зазначеним в акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії або з відповідним актом про встановлення факту, складеного за участю теплопостачального підприємства) в письмовому вигляді протягом 5 календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (п. 4.2.2) Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього договору. У термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з теплопостачальним підприємством (п. 4.2.4). Облік спожитої теплової енергії споживачем здійснюється на межі продажу, яка є межею балансової належності (додаток №2 договору) на підставі показників комерційних приладів обліку. В разі відсутності у споживача комерційних приладів обліку теплової енергії обсяг спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження (визначеного додатком № 1 договору) з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (п. 6.1) Облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється за показниками комерційного приладу обліку встановленого за адресою: вул. ламана, буд.19, вул. Ливарна, буд.13 (п. 6.2) Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку №2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 6.4) Споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно, в термін не пізніше останнього робочого дня розрахункового місяця, подає до теплопостачального підприємства звіт про фактичне споживання теплової енергії. В разі несвоєчасного надання звіту про фактичне споживання теплової енергії за показниками комерційних приладів обліку або виходу з ладу комерційних приладів обліку кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається теплопостачальним підприємством відповідно до теплового навантаження, визначеного додатком №1 договору з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (п. 6.5) Розрахунки між теплопостачальним підприємством та споживачем за договором проводяться виключно у безготівковій формі у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних у відповідних платіжних документах, на поточні рахунки, зазначені сторонами у розділі 15 договору (п. 6.6) Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами в додатку №3 договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період або його відсутність в порядку п.п. 4.2.2, 6.10 договору є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії (п.6.7) Споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80% від вартості теплової енергії згідно із кількістю, передбаченою додатком №1 до цього договору, за власним платіжним дорученням з вказаним періодом, за який він сплачується (п. 6.8) Споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати вона зараховується в рахунок наступних платежів (п.6.9) Сторони, підписавши цей договір, домовились, що факт отримання споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом 5 календарних діб з моменту отримання підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним зі сторони споживача (п. 6.10) Тариф для розрахунків, з врахування вимог ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", за цим договором складає: Теплова енергія для потреб інших споживачів (крім населення) - 1 341,68 грн/Гкал (без ПДВ); - 1610,02 грн./Гкал (з ПДВ). Про зміну тарифів споживач повідомляє в порядку, визначеному п. 5.1.7, п. 5.2.3. договору (п.7.2) Сторони несуть відповідальність за порушення умов договору, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом (п.9.1) В разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу за весь період неналежного виконання зобов`язання споживачем (п. 9.4.4) Цей договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 30.04.2019, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Датою підписання цього договору вважається дата, зазначена у правому верхньому куті першої сторінки цього договору (п. 11.1)

На виконання умов договору позивач у період з грудня 2021р. по березень 2022р. та з листопада 2022р. та березень 2023р. поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 298 214,83грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі послуг № 090514 від 31.12.21р. - на суму 29 745,00грн.; № 090514 від 31.01.22р. - на суму 41 478,19грн.; № 090514 від 28.02.22р. -на суму 33 351,49грн.; №090514 від 31.03.22р. - на суму 35 773,01 грн.; № 090514 від 30.11.22р. - на суму 10 306,78грн.; № 090514 від 31.12.22р. - на суму 31 384,52грн.; № 090514 від 31.01.23р. - на суму 35 336,75грн.; № 090514 від 28.02.23р. - на суму 47 230,42 грн.; № 090514 від 31.03.23р. - на суму 31 186,27 грн.

Відповідно до довідки про розподіл спожитої теплової енергії вбачається, що загальне споживання в Гкал згідно приладу обліку відповідача підтверджується актами споживання теплової енергії з 22.11.21р. по 20.12.21р., з 20.12.21р. по 28.01.22р., з 28.01.22р. по 24.02.22р., з 24.02.22р. по 31.03.22р.

Також, кожного місяця в програмному продукті системи HAS відділу збуту теплової енергії (юр. особи) служби реалізації та збору платежів формуються рахунки та акти прийому-передачі послуги з постачання теплової енергії та направляються з поштової скриньки абонентського відділу через застосунок-органайзер Microsoft OutlooK на електронні адреси споживачів комунальної послуги, зокрема відповідачеві.

Отже, відповідно до направлених електронних листів на офіційну електронну адресу споживача , розрахункові документи відповідачем отримано: за грудень 2021р. - 12.01.22р.; за січень 2022р. - 10.02.22р.; за лютий 2022р. - 07.03.22р.; за березень 2022р. - 12.04.22р.; за листопад 2022р. - 19.12.22р.; за грудень 2022р. - 06.01.23р.; за січень 2023р. - 08.02.23р.; за лютий 2023р. - 07.03.23р.; за березень 2023р. - 04.04.23р.

Як зазначає позивач, відповідачем належним чином не виконувались зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленої позивачем теплової енергії та здійснено лише часткову оплату у розмірі 19 000,00грн. ( що підтверджується банківською випискою ), у зв`язку з чим заборгованість відповідача на час розгляду справи складає 276 792,43грн. Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Крім того, позивач вказує на те, що 28.10.22р. сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію №063. Умовами цього договору встановлено, що кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію дебіторської заборгованості за спожиту теплову енергію, використану боржником за договором про постачання теплової енергії № 090514 від 22 березня 2016 р., що виникла у боржника перед кредитором станом на 28.10.22 р. у розмірі 121 347,69грн. (п.1.1) Боржник зобов`язується сплатити зазначену у п.1.1 цього договору суму протягом 12 календарних місяців шляхом розстрочення.(п.1.2) Боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті

1.1 цього договору, шляхом перерахування щомісяця коштів на поточний рахунок кредитора рівними частинами починаючи з листопада 2022 року, відповідно до графіка погашення

заборгованості згідно з додатком №1, який є невід`ємною частиною цього договору, але не пізніше останнього числа відповідного місяця (п.2.2)

Як зазначає позивач, відповідач в порушення взятих на себе за договором №063 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію від 28.10.22р. заборгованість за спожиту теплову енергію не сплатив.

Також, крім основної заборгованості позивачем просить суд стягнути з відповідача нарахувану на підставі п.9.4.4 договору пеню за загальний період з 14.03.23р. по 11.10.23р. (нараховано на заборгованість за лютий 2023р., березень 2023р.) у розмірі 143 974,84грн. та штраф у розмірі 13 839,62грн. Також, на підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував 3% річних за період з 12.01.22р. по 09.02.24р. (по кожному акту окремо) у розмірі 10 968,18грн. та інфляційні збитки за вказаний період у розмірі 29 065,76грн.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Частиною 6 статті 25 цього Закону визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості поставленої теплової енергії не виконав.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 276 792,43грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.9.4.4 договору в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу за весь період неналежного виконання зобов`язання споживачем.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що розрахунок здійснено арифметично правильно.

Стосовно дії форс мажорних обставин (військова агресія російської федерації), які на думку відповідача є підставою для звільнення його від виконання зобов`язань за договором про постачання теплової енергії №514 від 22.03.2016р., суд зазначає наступне.

Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти.

Також, п.5.3 договору, сторона, у якої виникли форс-мажорні обставини, зобов`язана негайно, не пізніше 2-х днів з часу їх виникнення, письмово повідомити іншу сторону про початок, можливий строк дії та про припинення дії таких обставин.

Підтвердженням настання обставин непереборної сили є виключно офіційне підтвердження таких обставин Торгово-промисловою палатою України.

Так, листом від 28.02.22р. Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента від 28.02.2022 № 64/2022 «Про ведення воєнного стану». Однак, в порушення умов п.5.3 договору, у визначені договором строки замовником належним чином не повідомлено виконавця. Крім того, умовами п.5.4 договору, визначено, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання чи припинення форс-мажорних обставин позбавляє сторону права на них посилатись.

Лист, оприлюднений ТПП України 28.02.22р., забезпечив можливість визнати за спрощеною процедурою факт форс-мажору. Слід зазначити, що засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є однією з функцій ТПП, затверджених Статутом ТПП України та Законом України «Про торгово-промислові палати України», надалі закон № 671/97-ВР. Засвідчення форс-мажорних обставин є послугою в розумінні Цивільного кодексу України (ЦК України), яку ТПП надає для фізичних та юридичних осіб. Звернення суб`єктів господарської діяльності до ТПП України за отриманням сертифіката для засвідчення форс-мажорних обставин є належним доказом їх засвідчення відповідно до законодавства України. Проте сертифікат про форс-мажорні обставини не є актом державного органу, який спричиняє виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків сторін. У разі судового процесу сертифікат ТПП є лише одним із доказів, який не має наперед визначеної сили перед іншими доказами, і лише в їх сукупності на підставі наданих доказів суд приймає рішення. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин встановлюється регламентом засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин, який затверджено рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 за № 44(5).Відповідно до регламенту форс-мажорні обставини засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб щодо кожного окремого договору, зобов`язання, контракту, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тягар доказування форс-мажорних обставин покладено на заявника, а посилання на лист не буде визнано таким.

Таким чином, сторона, що посилається на форс-мажорні обставини, повинна надати докази за чотирма складовими події «форс-мажору»: 1) подія (форс-мажорна обставина); 2) непередбачуваність обставин; 3) причинно-наслідковий зв`язок між обставиною (подією) і неможливістю виконання стороною своїх конкретних зобов`язань; 4) неможливість виконання і альтернативного виконання.

Однак, відповідач в порушення вищенаведених норм чинного законодавства України, жодних дій для засвідчення форс-мажорних обставин не вчинив, а тому його посилання на вищенаведений лист ТПП України в якості підстави для звільнення від оплати за надані послуги є хибним.

Суд критично ставиться до посилань відповідач на відсутність можливості виконання зобов`язань з оплати поставленої теплової енергії з січня 2022р. по теперішній час за укладеним договором, оскільки враховуючи норми ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Зазначені положення повністю кореспондуються з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України яка визначає, що відсутність у боржника необхідних коштів, не вважається обставиною, що звільняє боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити..

2.Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго Ріелті» (49000, м. Дніпро, вул. Ливарна, буд. 13, ) на користь позивача - Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 29, офіс 504, ): 276 792,43грн. - заборгованосі, 168 966,93грн. - пені, 13 839,62грн. - штрафу, 10 968,18грн. - 3% річних, 29 065,76грн. - інфляційних витрат та 5 695,69грн. - витрат на сплату судового збору

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 13.05.24р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.