СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Харків Справа № 917/2069/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Медуниця О.Є.
розглянувши у письмовому проваджені апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця",м. Київ
на рішення господарського суду Полтавської області
ухвалене 21.02.2024
у справі №917/2069/23 (суддя Тимощенко О.М.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця",м. Київ, в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця",м. Київ
до Науково - виробничого підприємства "ФЕРОЛІТ", м. Горішні Плавні, Полтавська область
про 73 086,27грн. заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Науково - виробничого підприємства "ФЕРОЛІТ" (далі - Відповідач) про стягнення штрафних санкцій (пені) за договором купівлі - продажу №СВРЗ-01-22-22-06/ю від 16.09.2022 року у розмірі 73086,27 грн.

2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 було відкрито провадження у справі №917/2069/23 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.

3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.02.2024 у справі №917/2069/23 позов задоволено частково та стягнуто з Науково-виробничого підприємства «Фероліт» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» 36543,14грн. пені та 2684,00грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

4. Означене рішення суду обґрунтоване тим, що у зв`язку з неналежним виконанням покупцем зобов`язань за договором позивач правомірно нарахував відповідачу 73 086,72 грн. пені за порушення строків другої попередньої оплати за товар за період з 18.11.2022 по 16.02.2023.

4.1. Місцевий суд зазначив, оскільки договір був укладений під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, у зв`язку з чим відповідач усвідомлював та повинен був усвідомлювати можливість настання негативних комерційних ризиків здійснення власної господарської діяльності.

4.2. Суд, також врахував правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладений у постанові від 21 вересня 2022 року у cправі №911/589/21, про те, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (п.5.21 постанови).

4.3. Відповідач не довів причинно-наслідковий зв`язок між вказаними форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання ним зобов`язань, визначених у п. 2.4.2 договору.

4.4. Судом враховано, що заявлена пеня нарахована не за прострочення оплати вже поставленого товару, а за несвоєчасне внесення попередньої оплати, тобто позивач не поніс жодних збитків в зв`язку із простроченням, оскільки на наявність таких збитків позивач у позові не посилається.

4.5. Судом також враховано ступінь виконання зобов`язання боржником, а саме, що боржник повністю сплатив кошти попередньої оплати, вказані у спірному рахунку, а термін прострочення не є значним.

4.6. Крім того, судом враховано надані відповідачем листи НВП «ФЕРОЛІТ» від 30.06.2023р. № 700, лист Кременчуцької районної військової адміністрації Полтавської області від 07.07.2023р. №1823/01-33, лист Головного управляння Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 12.07.2023р. №61-20.13-1693/61-20.02, що внаслідок ракетних обстрілів енергетичної інфраструктури було пошкоджене обладнання ПС Кременчук, що призвело до настання режиму системної аварії і аварійного відключення споживачів електричної енергії, в тому числі і НВП «ФЕРОЛІТ».

4.7. При цьому, місцевим судом відхилено посилання відповідача на форс-мажорні обставини з тих підстав, що одне лише передбачене законом віднесення введеного воєнного стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках воєнного стану унеможливлює виконання конкретного договору. У той же час, за висновками суду стягнення з відповідача значних сум штрафних санкцій під час воєнного стану може призвести до негативних наслідків для нього, тоді як для позивача не матиме негативних наслідків зменшення розміру пені.

4.8. З урахуванням наведених обставин, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) та дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, судом першої інстанції було зменшено розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій (пені) на 50% від сум, визначених позивачем та визнаних обґрунтованими судом, а саме пені до 36 543,14 грн.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Акціонерне товариство "Українська залізниця",м. Київ не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.02.2024 у справі №917/2069/23, звернулось з апеляційної скаргою на означене рішення суду, в якій останнє просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 21.02.2024 у справі №917/2069/23 в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача 36543,14грн. пені та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» задовольнити повністю та стягнути з Відповідача на користь Позивача суму понесених останнім судових витрат за подання цієї апеляційної скарги.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає, що у даній справі відсутні підстави для зменшення розміру неустойки, оскільки Відповідачем:

- не вживались заходи для своєчасного виконання умов Договору;

- не надано доказів, які б свідчили про наявність хоча б однієї із підстав для зменшення штрафних санкцій;

- не було подано будь-яких доказів, які б свідчили про майновий стан Відповідача та наявність виключних або будь-яких інших обставин, які б могли слугувати підставами для зменшення пені та штрафу.

6.1. Господарським судом Полтавської області в оскаржуваному рішенні зроблено висновок, що термін прострочення виконання зобов`язання за Договором Відповідачем є незначним, Апелянт не погоджується з даним висновком, оскільки чинне законодавство України не містять поняття «незначного терміну прострочення зобов`язання».

Відповідач порушив строки оплати другої попередньої оплати на 91 день (три місяці), що є значним терміном прострочення виконання зобов`язання, оскільки Договором встановлено термін оплати за Товар - протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати надсилання Продавцем відповідного рахунку (пункт 2.4.2.Договору).

6.2. На думку Скаржника, за відсутності належних доказів настання дії непереборної сили (форс-мажорних обставин), які унеможливили виконання зобов`язання у строки, передбачені Договором, підстави для звільнення від відповідальності НВП «ФЕРОЛІТ» (як суб`єкта господарювання), в силу положень ст.218 Господарського кодексу України, відсутні.

6.3. Судом першої інстанції не було враховано, що у відповідності до усталеної судової практики штрафні санкції можуть бути зменшені, якщо боржник має збитковий фінансовий результат (постанова Верховного Суду від 21.10.2019 у справі 910/1005/19), має заборгованість із виплати заробітної плати (постанова Верховного Суду від 10.12. 2019 у справі № 904/410/19). В свою чергу, Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, які б зумовили наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, у зв`язку з чим Скаржник вважає, що виключні обставини, передбачені ст. 551 Цивільного кодексу України, що зумовлюють можливість зменшення розміру штрафних санкцій до 36543,14 грн. відсутні.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Науково - виробничим підприємством "ФЕРОЛІТ" в межах визначеного апеляційним судом строку надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого представник проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду та зазначає, що:

7.1. Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однією зі сторін за рахунок іншої, що відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін, тобто право на зменшення штрафу спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монопольного становища контрагента на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 р. у справі №925/577/21).

7.2. Внаслідок масованих ракетних обстрілів енергетичної інфраструктури України збройними силами РФ, які відбулись 10.10.2022 р., 23.11.2022р.,16.12.2022р., було пошкоджене обладнання ПС Кременчук 330/154/35/10 кВ, що призвело до настання режиму системної аварії і аварійного відключення споживачів електричної енергії, в тому числі і НВП «Фероліт». Цей факт підтверджується листом НВП «Фероліт» від 30.06.2023р.№700, листом Кременчуцької районної військової адміністрації Полтавської області від 07.07.2023р. №1823/01-33, листом Головного управляння Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 12.07.2023р. №61-20.13-1693/61-20.02.

7.3. Відсутність електричної енергії з 10.10.2022р. позбавило підприємство НВП «Фероліт» можливості здійснювати господарську діяльність і виконати прийняті на себе зобов`язання по укладеним господарським договорам, вплинуло на спроможність своєчасного ведення розрахунків. Виробнича діяльність НВП «Фероліт» на час режиму системної аварії і аварійного відключення споживачів електричної енергії була відсутня.

7.4. Відповідач зазначає, що не зважаючи на скрутне становище, яке виникло на підприємстві «Фероліт» в результаті масованих ракетних обстрілів ПС Кременчук 330/154/35/10 кВ, що призвело до настання режиму системної аварії і аварійного відключення споживачів електричної енергії, відповідач, з метою зменшення негативних наслідків від дій агресора, при першій можливості сплачував рахунки позивача і не допускав в подальшому порушення платіжної дисципліни.

7.5. На думку Відповідача, застосування до останнього значних сум штрафних санкцій, на яких наполягає позивач, може бути нерозумним з огляду на їх непропорційність наслідкам порушення, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання НВП «Фероліт» певних зобов`язань перед оборонно-промисловим комплексом України.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 06.03.2024р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Медуниця О.Є.

9. Ухвалою від 07.03.2024р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/2069/23 та призначила розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з викликом учасників справи у судове засідання.

Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином на зазначені у справі поштові адреса та в електронні кабінети.

10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Медуниця О.Є. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. 25.03.2024 року на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла від Акціонерного товариства "Українська залізниця"Поновити філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» відповідь на відзив, в якій останній просить поновити пропущений процесуальний строк для подання відповіді на відзив на апеляційну скаргу, обґрунтовуючи тим, що відзив на апеляційну скаргу був отриманий 21.03.2024 о 18:16 то цей строк включає в себе 1 робочий день (22.03.2024), а 23.03.2024 та 24.03.2024 (субота та неділя є вихідними днями), тобто було замало часу на формування відповіді та просить врахувати його при винесені рішення у справі №917/2069/23 та скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача 36543,14грн. пені та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» задовольнити повністю.

12. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

13. Щодо клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця"Поновити філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» про поновлення строку на подання відповіді на відзив, судова колегія вказує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 114 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Частиною 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, цим Кодексом встановлені випадки неможливості такого поновлення.

З огляду на вказані обставини в обґрунтуванні підстав для поновлення пропущеного строку, колегія суддів вважає за можливе, для надання Відповідачу можливості реалізувати право на подання відповіді на відзив, з урахуванням незначного пропуску строку (1 день) та поновити йому даний строк.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця», продавець) та Науково-виробничим підприємством «ФЕРОЛІТ» (далі - НВП «ФЕРОЛІТ», покупець) укладено договір купівлі-продажу № СВРЗ -01-22-22-06/ю від 16.09.2022 року (далі - договір, а. с. 3 - 8а) із додатками № 1-5 до нього (а. с. 8 а зворотна сторона - 11).

14.1. Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити металобрухт (брухт металів чорних вторинних згідно з ДСТУ 4121-2002) (далі - товар).

14.2. Згідно з п. 2.1 Договору ціна договору складається з сукупної вартості товару відповідно до специфікації (додаток 1 до договору) та вартості послуг щодо організації навантаження товару (у разі їх надання) відповідно до специфікації(-й) щодо організації навантаження товару (додаток 3 до договору) та становить: вартість товару - 2 345 200,26 грн без ПДВ, вартість послуг щодо організації навантаження товару - 105 988,61 грн, у тому числі ПДВ 17 664,77 грн, загальна ціна договору складає 2 451 188,87 грн.

14.3. За п. 2.4 договору оплата вартості товару здійснюється покупцем чотирма рівними частинами у такому порядку:

п. 2.4.1. Договору сума першої попередньої оплати 25 %, яка становить 586 300,07 грн (без ПДВ), сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 10 банківських днів з дати підписання сторонами договору на підставі надісланого продавцем рахунку;

п. 2.4.2. Договору сума другої оплати 25 %, яка становить 586 300,06грн. (без ПДВ), сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 банківських днів з дати надсилання продавцем відповідного рахунку;

п. 2.4.3. Договору сума третьої оплати 25 %, яка становить 586 300,07грн. (без ПДВ), сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 банківських днів з дати надсилання продавцем відповідного рахунку;

п. 2.4.4. Договору сума четвертої оплати 25 %, яка становить 586 300,06грн. (без ПДВ), здійснюється остаточно і сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 банківських днів з дати надсилання продавцем відповідного рахунку.

Кожна наступна оплата здійснюється покупцем після відвантаження товару на не менше ніж 80 (вісімдесят) % від суми останньої попередньо здійсненої оплати відповідно до частин оплати як вказано в цьому пункті вище.

14.4. Згідно п. 2.6 договору, рахунки для оплати вартості товару та послуг щодо організації навантаження товару надсилаються покупцеві на адресу електронної пошти, що зазначена в реквізитах покупця в розділі 11 цього договору.

14.5. Відповідно до п.5.2. Договору за порушення Покупцем строків оплати за Товар та/або послуги щодо організації навантаження Товару, визначених пунктами 2.4, 2.5 цього Договору, Продавець має право стягнути з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки виконання зобов`язання, за кожен день прострочки.

14.6. У розділі 7 договору сторони узгодили наступне:

- п. 7.1. - сторони погодилися, що в разі виникнення обставин непереборної сили або подій надзвичайного характеру (форс-мажорних обставин), вони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених ним договором.

- п. 7.2. - до форс-мажорних обставин належать обставини непереборної сили або події надзвичайного характеру, такі як: війни, військові дії, блокади, терористичні акти, антитерористичні операції; стихійні лиха чи природні явища; дії чи бездіяльність органів державної влади чи місцевого самоврядування, які виникли після підписання цього договору та які сторони не могли передбачити і запобігти їм, якщо ці обставини вплинули на виконання зобов`язань сторонами за договором.

- п. 7.3. - у цьому разі строк виконання зобов`язань за Договором змінюється за взаємною згодою сторін, про що вони (сторони) укладають додаткову угоду.

- п.7.4. - у разі виникнення форс-мажорних обставин сторони протягом 5 календарних днів письмово сповіщають одна одну про наявність вказаних обставин з подальшим наданням підтверджуючих документів протягом 30 робочих днів з дня виникнення таких обставин.

- п.7.5. - достатнім доказом дії форс-мажорних обставин с документ, виданий компетентними органами відповідно до вимог законодавства,

- п.7.6. - неповідомлення, а також несвоєчасне повідомлення про обставини непереборної сили, позбавляє сторону права посилання на них.

14.7. Відповідно до розділу 11 Договору розрахунки за Товар здійснюються через філію «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця».

15. Позивачем додано до позовної заяви рахунки на здійснення авансових платежів (попередньої оплати):

- рахунок № ЦЗВМБ-126/п від 04.102022 - згідно з п. 2.4.1 договору - на суму 586 300,07 грн (а. с. 18);

- рахунок № ЦЗВМБ-197/п від 09.11.2022 - згідно з п. 2.4.2 договору - на суму 586 300,06 грн (а. с. 23).

16. Позивач на підтвердження факту направлення відповідачу рахунків надав скріншоти електронних листів, відправлених 04.10.2022 (а. с.19), 10.11.2022 (а. с. 24) з електронної пошти на електронні адреси @ferolit.com.ua. та

17. Позивач на підтвердження факту направлення відповідачу рахунку від 09.11.2022 на здійснення другої попередньої оплати за договором надав скріншот електронного листа, відправленого 10.11.2022 (а. с. 24) з електронної пошти філії «ЦЗВ» АТ «Укрзалізниця» () на електронну адресу НВП «ФЕРОЛІТ» (), наступного змісту: «Директору НВП «ФЕРОЛІТ» Аллі ВОЙТЮК.

18. З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем вказані рахунки оплачені наступним чином:

- за платіжним документом від 14.10.2022 №2663 сплатив 586300,07грн. - по рахунку № ЦЗВМБ-126/п від 04.102022 (а.с.20);

- за платіжним документом від 17.02.2023 № 292 сплатив 586 300,06 грн - по рахунку № ЦЗВМБ-197/п від 09.11.2022 (а. с. 25).

19. Згідно з актом приймання-передачі металів чорних вторинних № 1 від 08.11.2022 Позивачем передано Відповідачу продукцію масою 45,50 т. на загальну суму 295 750,03 грн (а. с. 21).

20. Згідно з актом приймання-передачі металів чорних вторинних № 2 від 09.11.2022 Позивачем передав Відповідачу продукцію масою 38,85 т. на загальну суму 252 525,03 грн (а. с. 22).

21. З метою досудового врегулювання спору позивач засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача з претензією від 27.09.2023 № ЦЗВ-20/3600 (а. с. 12 - 15) з вимогою сплатити пеню у сумі 73086,72 грн. (докази направлення претензії - опис вкладення у відправлення УЕ від 27.09.2023 року, поштова накладна №915 від 27.09.2023 року та список згрупованих поштових відправлень вид Експрес від 27.09.2023 року, а. с. 16, 17).

22. Позивач у позові вказує, що у період 08.11.2022 -09.11.2022 було відвантажено брухт сталевий на загальну суму 548 275,06 грн, що складає більше ніж 80 % від суми останньої попередньо здійсненої оплати.

Відповідно до п. 2.10 договору, датою оплати за товар та послуги щодо організації навантаження товару вважається дата надходження суми платежу/ів на поточний рахунок продавця.

Отже, в порушення умов п. 2.4.5 договору протягом 5 банківських днів (з 11.11.2022 по 17.11.2022) НВП «ФЕРОЛІТ» не провело другу попередню оплату на суму 586 300,06 грн (без ПДВ), оплата здійснена лише 17.02.2023 року.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за порушення покупцем строків оплати за товар та/або послуги щодо організації навантаження товару, визначених пунктами 2.4, 2.5 цього договору, продавець має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання, за кожен день прострочення.

23. У зв`язку з неналежним виконанням покупцем зобов`язань за договором, Позивач нарахував відповідачу 73 086,72грн. пені за порушення строків другої попередньої оплати за товар у сумі 586 300,06грн. за період з 18.11.2022 по 16.02.2023.

24. Заперечуючи проти позовної заяви, Відповідачем було подано відзив (а.с. 87-93), у якому останній просив зменшити заявлений позивачем розмір пені, посилаючись на те, що позивач не поніс збитків внаслідок прострочення попередньої оплати, просив врахувати, що підприємство відповідача працює в умовах воєнного стану.

Відповідач також вказав, що внаслідок масованих ракетних обстрілів енергетичної інфраструктури України збройними силами РФ, які відбулись 10.10.2022 p., 23.11.2022р.,16.12.2022р., було пошкоджене обладнання ПС Кременчук, що призвело до настання режиму системної аварії і аварійного відключення споживачів електричної енергії, в тому числі і НВП «ФЕРОЛІТ». Після відновлення енергопостачання було введено режим обмеження енергоспоживання нарівні 1-1,25 Мвт*годину на період до 27.02.2023 р.; а при нормальному режимі енергоспоживання підприємства складало 4-4,3 Мвт* годину. Основні споживачі електроенергії, основні виробничі потужності та допоміжне обладнання на підприємстві не можуть працювати без електроенергії. Відсутність електричної енергії з 10.10.2022р. позбавило підприємство відповідача можливості здійснювати господарську діяльність і виконати прийняті на себе зобов`язання по укладеним господарським договорам, вплинуло на спроможність своєчасного ведення розрахунків. Виробнича діяльність НВП «ФЕРОЛІТ» на час режиму системної аварії і аварійного відключення споживачів електричної енергії була відсутня. Все це також ускладнювало можливість Відповідача здійснювати оплату по Договору. Не зважаючи на скрутне становище, яке виникло на підприємстві «ФЕРОЛІТ» в результаті масованих ракетних обстрілів ПС Кременчук 330/154/35/10 кВ, що призвело до настання режиму системної аварії і аварійного відключення споживачів електричної енергії, відповідач при першій можливості сплачував рахунки позивача і не допускав в подальшому порушення платіжної дисципліни.

Відповідачем було надано до відзиву копію листа НВП «Фероліт» від 30.06.2023р. №700 (а.с.97) , копію листа Кременчуцької районної військової адміністрації Полтавської області від 07.07.2023р. №1823/01-33 (а.с.98), копію листа Головного управляння Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (а.с.99).

25. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного та Господарського кодексів України.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

26. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

27. Сутність розглядуваного спору полягає у застосуванні до Відповідача штрафних санкцій (пені) у розмірі 73086,27 грн. за порушення умов договору купівлі - продажу металобрухту №СВРЗ-01-22-22-06/ю від 16.09.2022 року, а саме щодо строку здійснення попередньої оплати.

28. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

29. Сутність апеляційної скарги, враховуючи, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції погодився як з доводами Позивача відносно доведеності підстав для застосування відповідальності, передбаченої п.5.2. Договору у вигляді пені, за порушення строків другої частини попередньої оплати за товар за період з 18.11.2022 по 16.02.2023, так і з правильністю розрахунку суми пені, фактично зводиться до оспорювання здійсненого судом зменшення розміру належної до стягнення пені на 50% від заявленого в позові.

При цьому, заперечення Скаржника у сукупності зводяться до того, що Позивач не згоден з застосуванням дискреційних повноважень суду, передбачених ч.1 ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України.

30. Апеляційний суд вважає аргументи Скаржника неспроможними та не обґрунтованими, з огляду на наступне:

30.1. Позивач не надавав до суду жодних доказів ні про розмір своїх збитків у зв`язку з простроченням оплати, ні про факт їх (збитків) наявності у нього.

30.2. Зменшення неустойки судом опосередковує забезпечення пропорційності та справедливості, перешкоджаючи її перетворенню на надмірний тягар для Відповідача та джерело доходу для Позивача, а не звільнення від відповідальності, чого не сталося в даному випадку, але безпідставно затверджується апелянтом.

30.3. Місцевий суд правомірно встановив і взяв до уваги, що зобов`язання було повністю виконане Відповідачем, прострочення оплати здійснювалося не щодо поставленого товару, а щодо внесення передоплати. Також судом першої інстанції правильно враховані надані копії листів НВП «ФЕРОЛІТ» від 30.06.2023р. № 700, Кременчуцької районної військової адміністрації Полтавської області від 07.07.2023р. №1823/01-33, Головного управляння Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 12.07.2023р. №61-20.13-1693/61-20.02, на підтвердження впливу обмеження електропостачання виробничої діяльності відповідача, які не були (вказані обставини у поданих листах) спростовані Скаржником.

30.4. Щодо вказаної місцевим судом «незначності строку прострочення», то це оцінночна категорія щодо конкретних індивідуальних обставин та сама по собі незгода Позивача з такою оцінкою не спростовує правомірність врахування судом цієї обставини для обґрунтування зменшення.

30.5. Твердження Скаржника щодо відсутності у даній справі належних доказів настання дії непереборної сили (форс-мажорних обставин), які зумовили б підстави для звільнення від відповідальності НВП «ФЕРОЛІТ», судова колегія вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції залишено поза увагою тезу Відповідача про необхідність повної відмови у позові через форс-мажор.

30.6. Судова колегія відмічає, апеляційна скарга не містить жодних конкретних вказівок, у чому саме полягає неправильне (безпідставне) застосування судом дискреційних повноважень зі ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України при зменшенні суми стягуваного штрафу, враховуючи що:

про необхідність такого зменшення із зазначенням підстав вказував Відповідач у відзиві на позов (таким чином, місцевий суд не здійснював зменшення за власною ініціативою, як безпідставно згадується в тексті апеляційної скарги);

рішення суду містить аргументацію як стосовно наявності підстав для зменшення, так і розміру зменшення, і таке обґрунтування відповідає правовому підходу, викладеному Верховним Судом в постанові від 06.09.2019р. у справі №910/16925/18 та положенням п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України, ст.15 Господарського процесуального кодексу України та не було (обґрунтування) спростовано Скаржником.

Крім того, положення ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України не встановлюють збитковість діяльності Відповідача як обов`язкову умову для зменшення пені - ця обставина серед інших може враховуватися судом та посилання на випадки такого врахування (збитковості) в інших справах не мають взагалі відношення до обґрунтування неправильності оскаржуваного рішення.

30.7. Більш того, колегія суддів звертає увагу, що статус Позивача сам по собі в силу принципу рівності сторін і характеру спірних відносин (продаж металобрухту, а не здійснення перевезень, що мають стратегічне значення) ніяк не обмежує суд у застосуванні дискрецій щодо зменшення пені.

Отже, з урахування викладеного, місцевим судом цілком обґрунтовано застосування дискреційного повноваження, а саме зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій (пені) на 50% від сум, що відповідає принципу пропорційності. Апелянт не спростував викладених судом підстав зменшення та не обґрунтував наявність порушень норм матеріального права - фактично скарга опосередковує незгоду з оцінкою та внутрішнім переконанням суду щодо можливості здійснення зменшення пені.

31. Оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця",м. Київ залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

32. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця",м. Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.02.2024 у справі №917/2069/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 21.02.2024 у справі №917/2069/23 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.05.2024р.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.Є. Медуниця