УХВАЛА

13 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/1048/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Картере В.І.

розглянув в порядку письмового провадження касаційні скарги

Акціонерного товариства "Кредобанк",

арбітражного керуючого Корольова В.В.

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду

від 27.02.2024

у складі колегії суддів: Шутенко І.А. (головуюча), Гребенюк Н.В., Слободін М.М.,

у справі за заявою

ОСОБА_1

про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. Ухвалою суду від 29.09.2022 в підготовчому засіданні господарський суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржниця), здійснив оприлюднення оголошення про відкриття справи про неплатоспроможність на веб-сайті судової влади України (ВГСУ), призначив керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Корольова Вадима В`ячеславовича (далі - арбітражний керуючий Корольов В.В.), зобов`язав керуючого реструктуризацією вчинити певні дії, призначив проведення попереднього засідання суду на 22.11.2022.

2. Ухвалою суду першої інстанції від 28.03.2023 було визнано грошові вимоги кредиторів:

- Акціонерного товариства "Кредобанк" (далі - АТ "Кредобанк", скаржник) на суму 43 447,85 грн. та 4 962,00 грн. судового збору;

- Акціонерного товариства "ПУМБ" (далі - АТ "ПУМБ") на суму 21 818,94 грн. та 4 962,00 грн. судового збору;

- гр. ОСОБА_2 на суму 295 782,36 грн. та 4 962,00 грн. судового збору;

- Акціонерного товариства "Мегабанк" (далі - АТ "Мегабанк") на суму 60 265,81 грн. та 4 962,00 грн. судового збору;

- Акціонерного товариства "Сенс Банк" (далі - АТ "Сенс Банк") на суму 94 460,14 грн. та 5 368,00 грн. судового збору.

- визнано вимоги АТ "Мегабанк" та АТ "Сенс Банк" такими, що є конкурсними, але не мають права вирішального голосу;

- з урахуванням статті 123 Кодексу процедур банкрутства (далі - КУзПБ) зобов`язано керуючого реструктуризацією організувати та провести збори кредиторів на якому розглянути погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

3. До господарського суду надійшла скарга АТ "Кредобанк" на незаконні дії арбітражного керуючого Корольова В.В., в якій кредитор просить суд:

1) визнати неправомірними дії та бездіяльність арбітражного керуючого Корольова В.В. при виконанні ним повноважень керуючого реструктуризацією;

2) відсторонити арбітражного керуючого Корольова В.В. від виконання обов`язків керуючого реструктуризацією;

3) провадження у справі закрити.

3.1. Скарга мотивована відсутністю та/або сумнівністю підстав для визнання ОСОБА_1 неплатоспроможною, недобросовісністю, на думку Банку, дій боржниці та особи, з найбільшим розміром кредиторських вимог у справі, змовою Боржниці та зазначеного кредитора з метою визнання її неплатоспроможною заради списання боргів, неналежним виконанням арбітражним керуючим покладених на нього обов`язків.

4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.10.2023 (залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2024) в задоволенні скарги АТ "Кредобанк" на дії арбітражного керуючого Корольова В.В. відмовлено; в частині вимог скарги щодо закриття провадження у справі провадження закрите; в задоволенні клопотання представника боржника адвоката Іванченко А.В. про застосування заходів примусу відмовлено.

5. 04.12.2023 до Східного апеляційного господарського суду від керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Корольова В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, крім іншого, арбітражний керуючий зробив заяву про те, що докази, які підтверджують надання адвокатом Кайдашовим В.С. правничої допомоги арбітражному керуючому Корольову В.В. будуть надані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення, які просить тягнути з АТ "Кредобанк", шляхом винесення додаткового рішення у цій справі. Орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу зазначений арбітражним керуючим у розмірі 30 000,00 грн.

6. 12.02.2024 в системі "Електронний суд" керуючим реструктуризації арбітражним керуючим Корольовим В.В. сформовано та направлено до Східного апеляційного господарського суду заяву про розподіл витрат, понесених ним під час апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Кредобанк".

Короткий зміст додаткової ухвали апеляційного господарського суду

7. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 922/1048/22 в задоволення заяви керуючого реструктуризацією Корольова В.В. про ухвалення додаткової постанови про розподіл витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

7.1. Суд встановив такі обставини:

- у відзиві на апеляційну скаргу керуючий реструктуризацією повідомив суд про те, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу та зазначив, що орієнтовний розмір таких витрат складає 30 000,00 грн. Також повідомив, що докази про понесення таких витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення;

- вступна та резолютивна частина постанови апеляційного суду за результатами апеляційного провадження (вх. № 2391 Х) проголошена в судовому засіданні 06.02.2024;

- в судовому засіданні до закінчення судових дебатів арбітражним керуючим Корольовим В.В. зроблено заяву про те, що він здійснить подання доказів щодо понесених витрат протягом 5 днів після ухвалення постанови;

- заява про ухвалення додаткового рішення сформована арбітражним керуючим в підсистемі "Електронний суд" 12.02.2024, тобто у встановлений процесуальним законом 5-денний строк для надання доказів понесених судових витрат;

- арбітражний керуючий додав до заяви копію договору про надання правничої допомоги від 22.11.2023 між АО "В суді" та Клієнтом - керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 у справі № 922/1048/22 арбітражним керуючим Корольовим В.В.;

- сторонами 22.11.2023 підписано додаток до Договору від 22.11.2023, в якому сторони погодили обсяг правничої допомоги, яка надається в межах цього договору, а саме: представництво інтересів Клієнта у судових органах (суд апеляційної інстанції) у справі № 922/1048/22 - розгляд апеляційної скарги АТ "Кредобанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області у даній справі від 24.10.2023. Сторонами визначено фіксований розмір гонорару за надання правничої допомоги 30 000,00 грн. (у будь якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта);

- арбітражним керуючим надано акт про надання послуг правничої допомоги від 06.02.2024 за Договором від 22.11.2023 та платіжну інструкцію від 08.02.2024 про сплату арбітражним керуючим Корольовим В.В. 30 000,00 грн. за Договором від 22.11.2023 АО "В суді";

- адвокатом Кайдашовим складений та підписаний відзив на апеляційну скаргу та прийняв участь в одному судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

7.2. Суд відмовив у задоволенні клопотання арбітражного керуючого, з огляду на таке:

- законом надано право арбітражному керуючому залучати для забезпечення виконання своїх зобов`язань інших осіб, однак, необхідність такого залучення повинна бути ним обґрунтована та мотивована; для залучення інших осіб з оплатою їх послуг, арбітражний керуючий повинен навести та довести обставини, які свідчать про те, що він самостійно не може виконати такі послуги та виконати необхідні для провадження у справі дії;

- у цьому випадку, маючи необхідний досвід, освіту та повноваження, арбітражний керуючий Корольов В.В. залучає до участі у справі представника - адвоката без будь-яких обґрунтувань необхідності такого залучення та наведення обставин, які доводять неможливість арбітражного керуючого самостійно виконати покладені на нього у даній справі функції;

- ця справа не є складною, питання, які ставив кредитор, стосуються виключно діяльності керуючого реструктуризації, не є особливими і такими, що виходять за межі компетенції арбітражного керуючого, тому арбітражний керуючий не тільки міг, а й був зобов`язаний особисто відповісти на ці питання, які стосуються його діяльності та повноти виконаних цій у цій справі;

- надавши згоду на участь у справі, арбітражний керуючий підтвердив, що його завантаженість дозволить йому належним чином виконувати обов`язки у справі. Також, надавши згоду на участь у справі, арбітражний керуючий, який має необхідну кваліфікацію, підтвердив, що участь у справі про банкрутство/неплатоспроможність передбачає також і участь в судових засіданнях, подання звітів, відповідей, заперечень, відзивів тощо. Виконання повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється арбітражним керуючим за винагороду, тобто не є безоплатним.

7.3. З огляду на зазначене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що керуючим реструктуризації арбітражним керуючим Корольовим В.В. не доведено необхідність залучення до участі у цьому апеляційному провадженні для надання правової допомоги адвоката, оскільки питання, які розглядались в цьому апеляційному провадженні, безпосередньо відносяться до обов`язків керуючого реструктуризації та процедурних питань у справі про неплатоспроможність.

7.4. Крім того, апеляційний господарський суд звернув увагу на те, що керуючий реструктуризацією, звертаючись із заявою про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, просив стягнути ці витрати з АТ "Кредобанк", оскільки саме він звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого господарського суду за результатами розгляду скарги на дії арбітражного керуючого та клопотання про закриття провадження у справі.

7.5. Разом з тим, апеляційну скаргу також підтримував і інший кредитор АТ "Перший український міжнародний банк", про що ним зазначено у поданій до апеляційного господарського суду заяві та відображено в постанові суду.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

8. АТ "Кредобанк" 05.03.2024 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на у ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 922/1048/22.

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/1048/22 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.03.2024.

10. Керуючий реструктуризацією Корольов В.В. 25.03.2024 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 922/1048/22.

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/1048/22 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.03.2024.

12. Ухвалою від 26.03.2024 Верховний Суд задовольнив клопотання керуючого реструктуризацією Корольова В.В. про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження;

12.1. поновив керуючому реструктуризацією Корольову В.В. строк на касаційне оскарження;

12.2. відкрив касаційне провадження у справі № 922/1048/22 за касаційними скаргами АТ "Кредобанк" та керуючого реструктуризацією Корольова В.В.;

12.3. об`єднав касаційні скарги АТ "Кредобанк" та керуючого реструктуризацією Корольова В.В. в одне касаційне провадження;

12.4. ухвалив здійснити перегляд ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 922/1048/22 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

12.5. витребував з Господарського суду Харківської області та Східного апеляційного господарського суду матеріали справи № 922/1048/22 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність, що містять оригінали оскаржуваного судового рішення та заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

12.6. матеріали справи № 922/1048/22 надійшли до Верховного Суду 10.04.2024 у кількості 17 т. (1-11, 11а, 11б, 11в, 12-14) із супровідним листом від 03.04.2024 № 922/1048/22/00544/24 від Господарського суду Харківської області.

12.7. Суддя Картере В.І. перебував у відпустці з 29.04.2024 по 10.05.2024 (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2024 № 81-к); суддя Васьковський О.В. перебував у відпустці з 01.05.2024 по 08.05.2024 (наказ в.о. голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.04.2024 № 109-к); суддя Погребняк В.Я. перебував у відпустці з 01.05.2024 по 10.05.2024 (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2024 № 138-кв);

13. З урахуванням положень Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 06.02.2024 № 49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2024 № 3564-IX, та з огляду на обставини, зазначені у п.п. 12.6 -12.7. цієї Постанови, Верховний Суд розглядає справу № 922/1048/22 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржників

АТ "Кредобанк"

14. В обґрунтування заявлених вимог скаржник, з посиланням на статтю 221 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) зазначив, що арбітражний керуючий Корольов В.В., звертаючись з заявою про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, не надав докази поважності неподання документів (доказів).

14.1. Представник банку просив врахувати правову позицію, означену в поставні Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, а також врахувати, що застосування статей 119, 221 ГПК України має виключне значення для єдності судової практики в КГС, КЦС і КАС (що дозволить прийти уже до правової визначеності у цьому питанні).

Арбітражний керуючий В.В. Корольов

15. Скаржник зазначив, що в аналогічній справі (у справі № 910/18250/16) в межах справи про банкрутство під час розгляду скарги окремого кредитора на дії арбітражного керуючого, Верховним Судом було підтверджено право арбітражного керуючого на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу за рахунок кредитора. Про зазначену судову практику повідомлялось в заяві про винесення додаткового рішення. Разом з тим, суд апеляційної інстанції проігнорував наявність судових рішень в аналогічній справі, залишеними без змін Верховним Судом, якими було стягнуто на користь арбітражного керуючого Корольова В.В. витрати на професійну правничу допомогу, не наведено мотивів відхилення цієї практики, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

15.1. Також скаржник аргументував, що під час слухання справи в суді апеляційної інстанції не проводились дії щодо реструктуризації боргів чи інші дії, пов`язані із виконанням обов`язків арбітражного керуючого, арбітражний керуючий потребував саме захисту своїх прав, оскільки була подана скарга саме най його дії, у зв`язку з чим, був вимушений звернутися до фахівця - адвоката. Водночас, наявність у арбітражного керуючого юридичної освіти та досвіду роботи не може бути підставою для позбавлення його права на захист порушених прав.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

16. Відповідно до вимог статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

18. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

19. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

21. Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

22. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

23. Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 ГПК України, за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

24. Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

25. Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, про що роз`яснено Конституційним Судом України у рішенні від 25.04.2012 № 11-рп/2012.

26. Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

26.1. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

26.2. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення ЄСПЛ від 23.10.1996 у справах "Levages Prestations Sevices v. France"; від 19.12.1997 у справі "Brualla Gomes de la Torre v. Spain").

26.3. У рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб".

26.4. Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення ЄСПЛ від 15.02.2000 у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії", від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden").

26.5. З огляду на зазначене, право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (правова позиція викладена в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18).

27. Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

29. Суд звертає увагу, що 21.10.2019 введено в дію КУзПБ, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

30. З дня введення в дію КУзПБ визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

31. Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

32. Отже, реалізація права на касаційне оскарження судових рішень у справі про банкрутство відбувається за правилами і в порядку, передбаченими главою 2 "Касаційне провадження" розділу IV "Перегляд судових рішень" ГПК України, з урахуванням особливостей оскарження судових рішень у справі про банкрутство, визначених КУзПБ.

33. Законодавцем у статті 9 КУзПБ встановлено особливості застосування правил оскарження судових рішень, що ухвалюються місцевими та апеляційними господарськими судами в процесі провадження у справі про банкрутство (основне провадження).

34. Відповідно до частини першої статті 9 КУзПБ ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

35. Частиною третьою статті 9 КУзПБ визначено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), ухвали попереднього засідання, ухвал за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, поданих після закінчення строку, встановленого для їх подання, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника та рішень, прийнятих за результатами розгляду заяв, поданих у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

36. Зазначений в частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами (висновок судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19).

37. Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 ГПК України).

Щодо касаційного перегляду ухвали суду апеляційної інстанції щодо заяви представника арбітражного керуючого про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції

38. У цій справі основним (первісним) судовим рішенням була ухвала суду першої інстанції від 24.10.2023 (залишена без змін постановою апеляційного господарського суду від 06.02.2024), прийнята за результатом розгляду скарги на дії арбітражного керуючого (перша група судових рішень за висновком Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 918/335/17), можливість оскарження якої у касаційному порядку не передбачена частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

39. За містом оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції від 27.02.2024 вбачається, що нею фактично вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Водночас, така ухвала, не дивлячись на її визначення судом саме як ухвали, а не як додаткової постанови (зміна назви судового рішення не змінює його змісту по суті), є похідним судовим актом та невід`ємною частиною первісного судового рішення, яким є постанова апеляційного господарського суду від 06.02.2024, ухвалена за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції від 24.10.2023.

40. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

40. Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що, у цьому випадку, можливість касаційного оскарження додаткового судового рішення (в будь-якій процесуальній формі) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, ухваленого внаслідок апеляційного перегляду первісного судового рішення, яким розглянуто скаргу на дії арбітражного керуючого, постановленої у межах справи про банкрутство, не передбачена частиною третьою статті 9 КУзПБ, тому є таким судовим рішенням, що не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України (див. ухвалу Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 24.05.2023 у справі № 910/18250/16).

41. Колегія суддів також зауважує на правову позицію об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20 з приводу можливості відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткову постанову до судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (додаткову постанову суду апеляційної інстанції щодо розподілу судових витрат у малозначній справі).

41.1. При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстав.

41.2. Можливість оскарження судових рішень та похідних від них додаткових рішень у справах позовного провадження обмежена касаційними фільтрами, відповідно до яких не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

41.3. Разом з тим, скаржники таких обставин не навели, в порядку, передбаченому положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, доказів на підтвердження існування таких обставин не надали, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

41.4. Отже, можливість касаційного оскарження додаткової постанови (ухвали) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, ухваленої внаслідок прийняття постанови за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, якою розглянуто скаргу на дії арбітражного керуючого, постановленої у межах справи про банкрутство, не передбачена частиною третьою статті 9 КУзПБ.

42. Верховний Суд зазначає, що положення статей 287 та 296 ГПК України не передбачають закриття касаційного провадження з вище наведених підстав, однак, у цьому випадку, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики ЄСПЛ.

43. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційними скаргами АТ "Кредобанк" та арбітражного керуючого Корольова В.В. на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 922/1048/22.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 287, 296, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду,-

УХВАЛИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційними скаргами Акціонерного товариства "Кредобанк" та арбітражного керуючого Корольова Вадима В`ячеславовича на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 922/1048/22.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

В.І. Картере