ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" квітня 2024 р. Справа № 924/37/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Нечаюк А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації), м. Хмельницький

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації), м. Хмельницький

до:

1) Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький

2) Ямпільської селищної ради, смт. Ямпіль, Шепетівський район, Хмельницька область

про:

1) усунення перешкод власнику - державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) () - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення, площею 11,2865 га, що знаходиться на території Ямпільської селищної територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га, шляхом: визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області () від 18.06.2019р. № 22-4464-СГ в частині передачі у комунальну власність Ямпільської селищної ради об`єднаної територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га (п. 11 додатку до наказу від 18.06.2019р. № 22-4464-СГ); скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Ямпільської селищної ради () на земельну ділянку :09:007:0002, площею 12,0931 га, припинивши право комунальної власності на неї; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га.

2) зобов`язання Ямпільської селищної ради () повернути земельну ділянку історико-культурного призначення, площею 11,2865 га, що знаходиться на території Ямпільської селищної територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га, під пам`яткою археології національного значення - Поселення II-V ст.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Коруняк Л.В. за довіреністю

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на стороні позивача: не з`явився

прокурор: Скрипнюк А.В.

Рішення виноситься 24.04.2024 р. оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 09.01.2024 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 08.02.2024. Ухвалою від 08.02.2024 із занесенням до протоколу судового засідання продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 28.02.2024. Ухвалою від 28.02.2024 підготовче засідання відкладено на 13.03.2024. Ухвалою від 13.03.2024р. підготовче засідання відкладено на 28.03.2024. Ухвалою від 28.03.2024 із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 09.04.2024. У судовому засіданні 09.04.2024 оголошено перерву до 24.04.2024.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Прокурор звернувся із позовом до суду про усунення перешкод власнику - державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) () - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення, площею 11,2865 га, що знаходиться на території Ямпільської селищної територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га, шляхом: визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області () від 18.06.2019р. № 22-4464-СГ в частині передачі у комунальну власність Ямпільської селищної ради об`єднаної територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га (п. 11 додатку до наказу від 18.06.2019р. № 22-4464-СГ); скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Ямпільської селищної ради () на земельну ділянку :09:007:0002, площею 12,0931 га, припинивши право комунальної власності на неї; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га зобов`язання Ямпільської селищної ради () повернути земельну ділянку історико-культурного призначення, площею 11,2865 га, що знаходиться на території Ямпільської селищної територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га, під пам`яткою археології національного значення - Поселення II-V ст.

Обґрунтовуючи позов прокурор зазначає, що Ямпільською селищною територіальною громадою в особі Ямпільської селищної ради 01.08.2019 зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203).

Реєстрація речового права здійснена державним реєстратором Білогірської районної державної адміністрації Пилипчуком Ю.М. за заявою селищної ради на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.06.2019 № 22-4464-СГ про передачу земель із державної у комунальну власність, що підтверджується інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.07.2023 №340504415.

Вказаний наказ видано Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області у відповідності до ст.ст. 15-1, 117, 122 ЗК України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» та наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2019 № 59 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» за клопотанням Ямпільської селищної ради від 11.03.2019 № 240/02-24. Цим наказом Ямпільській селищній територіальній громаді в особі Ямпільської селищної ради передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 619,9840 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га, які розташовані за межами населених пунктів на території громади, що підтверджується також копією додатку до наказу від 18.06.2019 № 22-4464-СГ (пункт 11), копією акту приймання-передачі земельних ділянок від 18.06.2019 із додатком (пункт 11), копією рішення 8 сесії селищної ради VII скликання від 01.07.2019 № 2 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення з державної у комунальну власність», наявних у реєстраційній справі щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 21.08.2023 № НВ-023 та поземельної книги відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га до Державного земельного кадастру внесено 27.03.2019 на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 18.03.2019, виготовленої Хмельницькою регіональною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». Водночас, моніторингом відкритих даних земельного кадастру України на інформаційному порталі відомостей Національної кадастрової системи доступу до відомостей Державного земельного кадастру на території

Ямпільської селищної територіальної громади Шепетівського (колишнього Білогірського) району в межах сформованої, за наслідками проведення органом виконавчої влади інвентаризації земель,з земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га знаходиться пам`ятка археології -Поселення ІІ-У ст. н.е. Зауважує, що вказаний об`єкт культурної спадщини взято на державний облік як пам`ятку археології у 1971 році, згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької обласної Ради депутатів трудящих від 25.03.1971 № 84 (п. 7 додатку 1 до рішення). Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 928 пам`ятку археології занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією пам`ятки національного значення (охоронний номер 220001-Н).

На вказану пам`ятку археології виготовлено «Проект меж території, зон охорони та режимів їх використання «Поселення, ІІ-У ст.» (черняхівська культура) біля с. Лепесівка з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (без виділення в окреме землеволодіння) на території Ямпільської селищної ради, Білогірського району, Хмельницької області».

Згідно цієї документації площа території пам`ятки археології становить 12,7156 га, а її охоронної зони - 28,9178 га. Водночас, співставлення координат поворотних точок меж земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га та координат кутів зовнішніх меж пам`ятки археології засвідчило, що в межах сформованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га знаходиться територія вище зазначеної пам`ятки археології площею 11,2865 га.

Прокурор зазначає, що оскільки, землі історико-культурного призначення, на яких розташовані пам`ятки археології, є обмежено оборотоздатними об`єктами цивільних прав та не можуть передаватись із державної у комунальну власність, територіальна громада в особі Ямпільської селищної ради не могла набути право власності на земельну ділянку площею 11,2865 га в межах земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га, на якій знаходиться пам`ятка археології - Поселення, II-V ст.

З огляду на викладене, прокурор вважає, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.06.2019 № 22-4464-СГ в частині передачі у комунальну власність Ямпільської селищної ради об`єднаної територіальної громади земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га (п. 11 додатку до наказу від 18.06.2019 № 22-4464-СГ) прийнятий усупереч вимог Конституції України, ЗК України, Конституції України, Закону України «Про охорону культурної спадщини», порушує виключне право власності держави на землю обмеженої оборотоздатності, створює реальні ризики пошкодження (знищення) частини археологічної спадщини України в результаті беззастережної передачі цієї ділянки місцевій громаді для сільськогосподарських потреб, а тому підлягає визнанню недійсним.

Прокурор також зауважує, що без скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, землі історико-культурного призначення будуть рахуватися у їх складі як землі сільськогосподарського призначення, можуть зазнавати руйнування та пошкодження внаслідок використання цієї землі не за цільовим призначенням. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки. А тому, для забезпечення державі реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо земель історико-культурного призначення, на яких розміщена пам`ятка археології, необхідно усунути перешкоди в користуванні нею шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га та скасування державної реєстрації земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га, що є належним та ефективним способом захисту прав держави, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника та цільового призначення земельної ділянки.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області проти позовних вимог заперечує та вказує, що за результатами проведення інвентаризації, враховуючи клопотання Ямпільської селищної об`єднаної територіальної громади Білогірського району Хмельницької області (вх.№ 240/02-24 від 11.03.2019) Головним управлінням прийнято наказ від 18.06.2019 року № 22-4463-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», згідно якого Ямпільській селищній ОТГ передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 619,9840 га, які розташовані на території Ямпільської селищної об`єднаної територіальної громади Білогірського району Хмельницької області. Звертає увагу суду, що під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності має місце прийняття державою рішення про передачу з державної власності у комунальну власність об`єднаної територіальної громади земель сільськогосподарського призначення, що було реалізовано шляхом прийняття уповноваженим органом виконавчої влади оскаржуваного наказу, складення акту прийняття-передачі земельної ділянки та в подальшому зареєстровано право комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Що стосується надання вихідних даних для проведення інвентаризації та формування земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002 як земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зауважує, що на момент проведення інвентаризації в Головному управлінні була відсутня інформація про те, що в межах спірної земельної ділянки знаходиться пам`ятка археології - Поселення ІІ-Vст. н.е. Вказує, що земельна ділянка, в межах якої знаходиться пам`ятка археології, до проведення інвентаризації Головним управлінням, не сформована як земельна ділянка історико-культурного призначення, хоча ще у 2015 році на вказану пам`ятку археології виготовлено «Проект меж території, зон охорони та режимів їх використання «Поселення ІІ-V ст.» (черняхівська культура) біля с. Лепесівка з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (без виділення в окреме землеволодіння) на території Ямпільської селищної ради, Білогірського району, Хмельницької області». Разом з тим, наголошує, що координати поворотних точок зовнішніх меж території охоронної зони пам`ятки археології, схема розташування межових знаків та точок повороту меж пам`ятки археології відповідно до цього проекту меж території не внесені до Державного земельного кадастру, реєстрація прав згідно чинного законодавства України не проводилась. Таким чином, приймаючи спірний наказ, Головне управління діяло в межах повноважень, і відповідно до наявної в управлінні інформації.

Крім того, посилаючись на праві висновки Верховного Суду відповідач 1 вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки із встановлених обставин того, що останній не є володільцем спірних земельних ділянок, але як власник має право володіння ними, захист порушеного Хмельницькою обласною військовою адміністрацією права має відбуватися шляхом подачі позову про витребування земельних ділянок з володіння кінцевого набувача. Просить відмовити у позові з підстав обрання неналежного способу захисту.

Відповідач 2 Ямпільська селищна рада Шепетівського району Хмельницької області у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує та вказує, що із прийняттям органом місцевого самоврядування ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних, суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у сфері земельних правовідносин. Відповідний ненормативний акт слугує підставою, виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних та юридичних осіб приватного права. Зауважує, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 19.06.2019 року № 22-4464-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та рішення 8 сесії селищної ради VII скликання від 01.07.2019 року №2 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення з державної у комунальну власність», є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Враховуючи викладене, вважає, що позов, предметом якого є визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, тобто ненормативного акту індивідуальної дії, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволено, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію внаслідок виконання.

Просить застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин та відмовити у позові.

Позивач у письмових поясненнях від 22.02.2024 позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити та розглядати справу за відсутності представника.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

Відповідач 2 у клопотанні від 07.02.2024 просить розглядати справу за відсутності представника та наявними у ній матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної адміністрації у письмовій позиції позов просить задовольнити, розглядати справу за відсутності представника.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради депутатів трудящих №84 від 25.03.1971р. затверджено списки і взято під державну охорону пам`ятники археології, історії і мистецтва союзного і республіканського значення, розташовані на території області в т.ч. на території Білогірського району пам`ятники археології поселення черняхівської культури III-IV ст.н.е ( с.Лепесівка). Поселення розташоване в 1 км на північних схід від села, в урочищі Круча, яке знаходиться в басейні старого русла р.Горинь. Печі глинобитні, житла дерев`яно-земляні. Поселення має площу близько 3га.

12.10.2011р. між Відділом охорони пам`яток історії та культури у Хмельницькій області та Ямпільською селищною радою укладено охоронний договір №5/11 за яким селищна рада взяла на себе зобов`язання щодо охорони пам`ятка археології поселення; дата і номер рішення про її державну реєстрацію - №928 від 03.09.09, охоронний № 220001-Н; знаходиться 1 км на північних захід, в уроч. Круча.

19.06.2012 Державною службою з питань національної культурної спадщини видано паспорт об`єкта культурної спадщини поселення II-V ст.н.е (черняхівська культура), охоронний номер пам`ятки 220001-Н, охоронний договір №5/11 від 12.11.2011р.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-2212-СГ від 29.03.2019р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 137,3382 в кількості 14 земельних ділянок (за межами населених пунктів) на території Білогірського району Хмельницької області з урахуванням Перспективного плану формування території Ямпільської селищної об`єднаної територіальної громади в т.ч. земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га.

На підставі вказаної технічної документації внесено відомості про земельні ділянки, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га, до Державного земельного кадастру про що свідчить витяг із Державного земельного кадастру від 21.08.2023 № НВ-023.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.06.2019 № 22-4464-СГ, на підставі клопотання Ямпільської селищної ради об`єднаної територіальної громади від 11.03.2019, передано останній у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту) загальною площею 619,9840 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га (п. 11 додатку до наказу від 18.06.2019 № 22-4464-СГ).

18.06.2019 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та Ямпільською селищною радою підписано акт прийому-передачі вище зазначених земель, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002 (п. 11 згідно додатку до акту приймання - передачі).

Рішенням восьмої сесії Ямпільської селищної ради VII скликання від 01.07.2019 № 2 на підставі акта прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 18.06.2019, наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.06.2019 № 22-4464-СГ, розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р, рішення Ямпільської селищної ради від 07.03.2019, прийнято у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 619,9840 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.07.2023 № 340504415 державним реєстратором Білогірської районної державної адміністрації Пилипчуком Ю.М., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.06.2019 № 22-4464-СГ про передачу земель із державної у комунальну власність, 01.08.2019 зареєстровано право комунальної власності Ямпільської селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203).

15.08.2023 співробітниками відділу охорони пам`яток Хмельницького обласного науково методичного центру культури і мистецтва проведено візуальне обстеження пам`ятки національного значення поселення II-V ст.н.е (черняхівська культура) с.Лепесівка Шепетівський район Хмельницька область про що складено акт. Обстеженням встановлено, що пам`ятка знаходиться в задовільному стані. Територія поселення та його охоронна зона задернована та використовується як пасовище. Крім того, під час обстеження в центрі поселення виявлено недавній розкоп розміром 2*3 м, на території якого виявлено розкидані фрагменти кераміки черняхівської культури, що свідчить про проведення несанкціонованих розкопок на території пам`ятки. Констатовано, що такі дії призводять до руйнації культурного шару пам`ятки та спотворення інформації в контексті вивчення історії.

В матеріалах справи наявний проект меж території, зон охорони та режимів їх використання пам`ятки археології національного значення „Поселення, II-V ст.н.е (черняхівська культура) біля с.Лепесівка з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (без виділення в окреме землеволодіння) на території Ямпільської селищної ради, Білогірського району Хмельницької області затверджений начальником управління культури, національностей, релігій та туризму у Хмельницькій ОДА у 2015 році.

Листом №58 від 16.10.2023 Хмельницьку обласну прокуратуру повідомлено, щоти14.08.2023 інженером землевпорядником Хмельницької філії ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було проведено обстеження земельних ділянок пам`ятки археології Поселення II-V ст.н.е. Проведено топографо-геодезичні вишукування земельних ділянок за адресою Хмельницька область, Шепетівський район, Ямпільська селищна рада за межами с.Лепесівка. За результатами обстеження та топографо-геодезичних робіт в натурі (на місцевості) підготовлено збірний кадастровий план земельних ділянок. Із збірного кадастрового плану вбачається накладання земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002 на пам`ятку археології - Поселення II-V ст.н.е.

Згідно наданої інформації секретаріатом Кабінету Міністрів України (від 09.08.2023) останнім не приймались рішення щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002.

Хмельницька обласна військова адміністрація листом від 24.11.2023 повідомила Хмельницьку обласну прокуратуру про відсутність намірів вжиття нею заходів представницького характеру з метою усунення перешкод у користуванні землями історико-культурного призначення під пам`ятками археології,що знаходять в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931га. Проте не заперечила щодо представництва інтересів держави органами прокуратури.

19.12.2023 Хмельницькою обласною прокуратурою направлено Хмельницькій обласній військовій адміністрації повідомлення про намір здійснювати представництво інтересів держави в особі адміністрації за фактом усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою історико-культурного призначення під пам`яткою археології.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до частини третьої статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Повноваження прокурора з представництва інтересів держави в суді визначені Законом України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон України «Про прокуратуру»).

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наведеним правилам кореспондують відповідні приписи ГПК України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (частини четверта, п`ята статті 53 ГПК України).

Оскільки прокурор вважає, що у спірних правовідносинах є компетентний орган, уповноважений на захист порушених інтересів держави, суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду з позовом прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (висновки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (пункт 81)).

У даному випадку звернення прокурора з позовом зумовлено тим, що внаслідок незаконного формування Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки сільськогосподарського призначення за рахунок земель історико-культурного призначення, на яких розміщена пам`ятка археології національного значення, що фактично призвело до зміни її цільового призначення, та подальшої неправомірної передачі цієї землі у комунальну власність територіальної громади, держава в особі Хмельницької обласної військової адміністрації позбавлена можливості повноцінно реалізовувати права власника щодо свого майна.

Другим елементом, який становить невід`ємну частину підстав представництва прокурором інтересів держави, є нездійснення чи неналежне здійснення захисту порушених інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень або його відсутність. Таким органом у спірних правовідносинах є Хмельницька обласна військова адміністрація.

Згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених ч.ч. 3, 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

З огляду на те, що спірна земельна ділянка перебуває за межами населеного пункту та належить до земель історико-культурного призначення, повноваженнями на розпорядження нею, а також і на захист інтересів держави наділена Хмельницька обласна військова адміністрація (Хмельницька обласна державна адміністрація).

Листом від 07.11.2023 № 15/1-353вих-23 Хмельницька обласна прокуратура повідомила Хмельницьку обласну військову адміністрацію про встановлення обставин перебування у комунальній власності земельної ділянки історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології національного значення - Поселення, ІІ-V ст. (с. Лепесівка) та просила надати інформацію чи вживалися та чи вживатимуться заходи для захисту порушених інтересів держави щодо повернення цієї земельної ділянки історико-культурного призначення.

Натомість листом від 24.11.2023 № 68/-30-9830/2023 позивач повідомив, що наразі не планує вживати заходи представницького характеру щодо повернення цієї землі та не заперечує проти пред`явлення вказаного позову обласною прокуратурою. Причини такої бездіяльності компетентним органом не повідомлено.

Таким чином, Хмельницька обласна військова адміністрація як орган державної влади, уповноважений на захист інтересів держави у сфері використання земель історико-культурного призначення, не здійснює захист таких інтересів.

19.12.2023 Хмельницькою обласною прокуратурою скеровано до Хмельницької обласної військової адміністрації повідомлення про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді за фактом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою під пам`яткою археології національного значення.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про дотримання прокурором приписів статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та, відповідно, порядку звернення до суду з цим позовом.

Згідно із ст. 13 Конституції України земля та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За ст. 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами. Охорона культурного надбання держави, враховуючи те, що руйнування об`єктів культурної спадщини однієї країни є втратою для всього людства, є зобов`язанням України і перед світовою спільнотою.

Прокурор звернувся до суду з позовом з метою захисту прав держави на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти культурної спадщини - пам`ятки археології, що передані у комунальну власність Ямпільської селищної ради на підставі оскаржуваного наказу Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.06.2019 №22-4464-СГ.

Згідно з абзацом третім статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини - це визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Археологічні об`єкти культурної спадщини - це рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації (абзац 2 частини другої статті 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності (абзац 4 статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Отже, кургани та залишки стародавніх поселень є нерухомими археологічними об`єктами культурної спадщини, а отже, не можуть бути перенесеними на інше місце без втрати своєї цінності.

Пам`ятка культурної спадщини - це об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (абзац 6 статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Об`єкт культурної спадщини визначається загальною характеристикою об`єктів, які мають цінність, зокрема, з археологічного погляду. Натомість пам`ятка культурної спадщини - це об`єкт культурної спадщини, цінність якого підтверджена у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом його реєстрації.

Судом встановлено, що належність земельної ділянки площею 11,2865 га в межах сформованої на території Ямпільської селищної територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га до земель історико-культурного призначення в силу розміщення на ній пам`ятки археології національного значення - Поселення, ІІ-V ст., підтверджується: рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної Ради депутатів трудящих від 25.03.1971 № 84 (п. 7 додатку 1 до рішення), постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 928 «Про занесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» (охоронний номер 220001-Н); паспортом об`єкта культурної спадщини від 19.06.2012; обліковою карткою об`єкта культурної спадщини від 19.06.2012; актом візуального обстеження від 15.08.2023, складеного співробітниками відділу охорони пам`яток Хмельницького науково методичного центру культури і мистецтва; Проектом меж території, зон охорони та режимів використання пам`ятки археології національного значення Поселення, ІІ-V ст. н.е. «черняхівська культура», затвердженого управлінням культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації у 2015 році.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.

Статтею 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» гарантовано право державної власності на пам`ятки археології. Відчуження з державної власності земельної ділянки, на якій розташовані пам`ятки археології, фактично унеможливлює здійснення державою права користування та розпорядження цими пам`ятками археології, у зв`язку з невіддільністю пам`ятки археології від земельної ділянки, на якій вона розташована.

Водночас, накладення земель історико-культурного призначення площею 11,2865 га на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га підтверджується збірним кадастровим планом, виготовленим сертифікованим інженером-землевпорядником Хмельницької філії Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за наслідками спільного з працівниками облдержадміністрації виїзду на місцевість та проведення топографо-геодезичних вишукувальних робіт, що підтверджується листами Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) від 21.08.2023 № 68/35-30-6709/2023 та Хмельницької філії Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 12.09.2023 № 49.

Таким чином, в силу розміщення на земельній ділянці з кадастровим номером :09:007:0002 площею 12,0931 га пам`ятки археології національного значення, земля під нею площею 11,2865 га належить до земель історико-культурного призначення, є державною власністю згідно ст. 17 Закону України від 08.06.2000 № 1805-ІП, перебуває за межами населеного пункту, а відтак розпорядження нею у відповідності до вимог ст. 122 ЗК України відноситься до повноважень Хмельницької обласній адміністрації, а не Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Доводи відповідача 1 про відсутність у нього відомостей про знаходження спірної земельної ділянки в межах пам`ятки археології національного значення на момент надання вихідних даних для інвентаризації земель та формування спірної земельної ділянки та в подальшому прийняття оскаржуваного наказу судом до уваги не приймаються з огляду на таке.

Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької ОДА листом від 03.04.2018 № 04-638 на вимогу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.03.2018 повідомило останнього про кількість наявних об`єктів археологічної спадщини на території області та наявність виготовлених проектів меж території, зон охорони та режимів їх використання, однак зважаючи на великий обсяг таких проектів інформувалося про їх місцезнаходження та можливість їх отримання в електронному вигляді у Відділі охорони пам`яток історії та культури у Хмельницькій області. Однак, така інформація Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області не була здобута, що підтверджується їх листом від 22.08.2023 №10-22-0.504-2661/2-23, який долучено до матеріалів справи. Окрім того, самій Ямпільській селищній раді було відомо про знаходження за межами населених пунктів пам`яток археології національного значення з огляду на укладений між селищною радою та Відділом охорони пам`яток історії та культури у Хмельницькій області у відповідності до вимог Закону України №280/97-ВР охоронного договору № 5/11 від 12.10.2011 на пам`ятку археології - Поселення II-V ст. н.е.

А відтак, орган місцевого самоврядування, котрий клопотав, а у подальшому за актом прийому-передачі земель приймав у власність спірну земельну ділянку, проявивши розумну обачність, враховуючи також зовнішні особливості рельєфу об`єкта культурної спадщини, мав би знати про неможливість її формування як землі сільськогосподарського призначення та протиправність набуття права комунальної власності на неї, про що міг би повідомити Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що у свою чергу ставить під сумнів добросовісність його поведінки.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).

Кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді (статті 15-16 ЦК України). Шляхом вчинення провадження у справах суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, пункт 5.5). Тобто, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц (пункт 14) та від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18 (пункт 40)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57) та від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40)).

Серед способів захисту порушених прав та інтересів законодавець у пункті 10 частини другої статті 16 ЦК України розрізняє визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади.

Згідно зі статтею 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Відповідно до частин другої, третьої цієї ж статті землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої статті 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Аналіз наведених правових норм підтверджує, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою цивільного права.

Звернувшись із даним позовом прокурор посилається на те, що наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4464-СГ від 18.06.2019 у частині передання у комунальну власність земельної ділянки, площею 12,0931га, кадастровий номер :09:007:0002, суперечить вимогам земельного законодавства та законодавства про охорону культурної спадщини, оскільки на зазначені земельній ділянці розташовані пам`ятки археології, що свідчить про її належність до земель історико-культурного призначення.

Судом зазначається, що власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 143), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 99), від 07.04.2020 року у справі № 372/1684/14-ц (пункт 46)).

У пункті 64 постанови від 30.05.2018 у справі № 923/466/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: «Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. На підставі оскаржуваного рішення селищної ради було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, отже, вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсним як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав можуть бути предметом розгляду в господарських судах».

Наведений висновок є застосовним і до правовідносин, у яких земельна ділянка протиправно передана органами Держгеокадастру з державної власності у комунальну власність територіальної громади, якщо не відбулося її подальше відчуження.

З огляду на особливості правового регулювання земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки археології, та неможливість їх передання у комунальну чи приватну власність, а також з урахуванням того, що спірні земельні ділянки були передані Ямпільській селищній раді як землі сільськогосподарського призначення суд констатує, що позов з вимогою про визнання незаконним наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області за встановлених судом конкретних обставин цієї справи відповідає критерію правомірності та ефективності вибраного позивачем способу захисту порушеного права, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки та особи її власника. Подібний за змістом висновок сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у пункті 82 постанови від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17.

Обраний прокурором спосіб захисту шляхом оскарження рішення (наказу) уповноваженого органу про передачу земельної ділянки в комунальну власність безпосередньо передбачений у пункті 10 частини другої статті 16 ЦК України та, за встановлених судом конкретних обставин справи, є достатнім і ефективним у спірних правовідносинах, відповідає правовій природі відносин учасників спору. З урахуванням обставин, з якими прокурор пов`язує порушення прав та інтересів держави (наявність у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку), визнання недійсним рішення уповноваженого органу, яке продовжує діяти як підстава виникнення та існування права комунальної власності і внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, саме лише приведе до усунення порушення прав держави на особливо цінні об`єкти археологічної спадщини.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькійобласті від 18.06.2019 № 22-4464-СГ в частині передачі у комунальну власність Ямпільської селищної ради земельної ділянки площею12,0931га кадастровий номер :09:007:0002, прийнятий усупереч вимог Конституції України, Земельного кодексу України та Закону України Про охорону культурної спадщини, порушує виключне право власності держави на земельну ділянку обмеженої оборотоздатності, створює реальні ризики пошкодження (знищення)частини археологічної спадщини України у результаті беззастережної передачі цієї ділянки місцевій громаді для ведення фермерського господарства.

Таким чином, позов у частині вимог про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькійобласті від 18.06.20219 № 22-4464-СГ в частині передачі у комунальну власність Ямпільської селищної ради земельної ділянки площею12,0931га кадастровий номер :09:007:002 підлягає задоволенню.

Поряд із цим судом звертається увага, що прокурором визначено позовну вимогу про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Однак враховуючи п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, принцип jura novit curia ("суд знає закони"), згідно з яким неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, оскаржуваний наказ підлягає визнанню незаконним.

З огляду на викладене, судом встановлено, що спірна земельна ділянка відноситься до земель історико культурного призначення та сформована з порушенням чинного законодавства, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.0.2019 року №22-4464-СГ який не відповідає закону.

Вказане призвело до існування земельної ділянки площею 12,0931га сільськогосподарського призначення за видом цільового призначення 16:00 (землі запасу земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) на земельній ділянці історико культурного призначення. Зазначене підтверджується даними Поземельної книги, витягом з Державного земельного кадастру від 21.08.2023р., Інформацією з Державного реєстру речових прав на рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.12.2023.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 177 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно з ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких е неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені, до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно із ч.10 ст.24 вищезгаданого Закону, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

За змістом ч.2 ст.90 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

При цьому, у відповідності до вищенаведених норм законодавства, права дійсного власника - держави в особі Хмельницької ОВА на належне їй майно, мають бути зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у державному земельному кадастрі.

3 метою відновлення порушених прав дійсного власника, забезпечення витребування спірної земельної ділянки та реєстрації права власності на таку земельну ділянку за належним власником, суд вважає, що належним способом судового захисту порушених прав та інтересів держави є судове рішення про скасування за Ямпільською селищною радою державної реєстрації прав на земельну ділянку з кадастровим номером :09:007:0002, а також скасування її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Згідно із ч.13 ст.79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Визначені законом підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки не надають можливості усунути порушення прав позивача, яке виникло внаслідок встановлених судом обставин, оскільки у чинному законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного звернення позивача до органів Держгеокадастру із заявою про скасування протиправного запису, який порушує його права.

3 огляду на викладене, прокурором обрано саме такий спосіб захисту, який може відновити його становище та захистити порушене право позивача.

Крім іншого прокурор просить зобов`язати Ямпільську селищну раду повернути земельну ділянку історико-культурного призначення, площею 11,2865 га, що знаходиться на території Ямпільської селищної територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га, під пам`яткою археології національного значення - Поселення II-V ст.

Судом береться до уваги, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Разом з цим, негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Як зазначалося вище, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно правових позицій викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 557/303/21, від 17.05.2023 у справі №748/1335/20 зайняття земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, потрібно розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави; у такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку доцільно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

Приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.

Зазначені правові норми спрямовані на забезпечення належної охорони пам`яток археології, оскільки пам`ятки археології як нерухомі об`єкти культурної спадщини не можуть бути перенесені на інше місце без втрати їх цінності.

Суд враховує, що пам`ятки археології зазвичай знаходяться безпосередньо у глибині земної поверхні, в зв`язку з чим нерозривно пов`язані з земельними ділянками, на яких вони розташовані. Правовий режим земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, не має відрізнятися від правового режиму самої пам`ятки, яка згідно з Законом України «Про охорону культурної спадщини» не може перебувати в приватній чи комунальній власності.

У контексті наведеного, враховуючи, що Ямпільською селищною радою незаконно зайнято земельну ділянку історико - культурного призначення, з порушенням вищезазначених норм законодавства, то вказані правовідносини необхідно розглядати як не пов`язані з позбавленням володіння порушення права власності держави та титульного володільця.

З огляду на те, що Хмельницькою обласною державною адміністрацією рішення про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки та передачу її у комунальну власність Ямпільській селищній раді не приймалось, відтак право постійного користувача та дійсного володільця спірної землі до цього часу у законний спосіб не припинене, право власності спірною земельною ділянкою у Ямпільської селищної ради в силу законодавчо встановлених обмежень на оборот земель історико - культурного призначення не виникло, тому заявлена прокурором вимога про зобов`язання повернути спірну земельну ділянку історико культурного призначення площею 11,2865 на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини та положення законодавства у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Доказів, які би спростовували вищенаведене, суду не подано.

З приводу заяви відповідача 2 про застосування строку позовної давності судом береться до уваги, що приписи про застосування позовної давності поширюються зокрема на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Натомість негаторний позов може бути пред`явлений позивачем впродовж усього часу, поки існує відповідне правопорушення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №653/1096/16-ц ). В свою чергу, вимога про витребування майна у позові носить похідний характер.

Судом враховується, що у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010 Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Також у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" Суд вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів в рівних частинах з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (, вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький, 29016) від 18.06.2019р. № 22-4464-СГ в частині передачі у комунальну власність Ямпільської селищної ради об`єднаної територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га (п. 11 додатку до наказу від 18.06.2019р. № 22-4464-СГ).

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації право комунальної власності Ямпільської селищної ради (, вул. Чернавіна, 52А, смт. Ямпіль, Шепетівський район, Хмельницька область, 30231) на земельну ділянку :09:007:0002, площею 12,0931 га, припинивши право комунальної власності на неї.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га.

Зобов`язати Ямпільську селищну раду (, вул. Чернавіна, 52А, смт. Ямпіль, Шепетівський район, Хмельницька область, 30231) повернути земельну ділянку історико-культурного призначення, площею 11,2865 га, що знаходиться на території Ямпільської селищної територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :09:007:0002, площею 12,0931 га, під пам`яткою археології національного значення - Поселення II-V ст.

Стягнути з Ямпільської селищної ради (, вул. Чернавіна, 52А, смт. Ямпіль, Шепетівський район, Хмельницька області, 30231) на користь Хмельницької обласної прокуратури (, р/р UA 0002814, МФО 820172, Банк: ДКСУ, м. Київ) судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (, вул. Інститутська, 4/1 м. Хмельницький, 29016) на користь Хмельницької обласної прокуратури (, р/р UA 0002814, МФО 820172, Банк: ДКСУ, м. Київ) судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення суду складено 06.05.2024 року.

Суддя В.В. Димбовський