ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/5196/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Кондратова І.Д., Баранець О.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго"

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2023 (суддя Хотенець П.В.)

постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 (колегія суддів: Фоміна В.О., Крестьянінов О.О., Шевель О.В.)

за заявою Приватного підприємства "АН"Рестріелт"

про забезпечення позову

у справі за позовом Приватного підприємства "АН"Рестріелт" (далі - ПП "Рестріелт")

до Акціонерного товариства "Харківобленерго"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) фізичної особи-підприємця Мігунова Володимира Івановича (далі - ФОП Мігунов В.І.),

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" (далі - ТОВ "Консалт-Буд 2011"),

3) Обслуговуючого кооперативу "КІМ" (далі - ОК "КІМ"),

4) Обслуговуючого кооперативу "Дубки-Харків" (далі - ОК "Дубки-Харків"),

5) Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство нерухомості "Рестріелт"

про визнання дій протиправними

та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство нерухомості "Рестріелт" (далі - ТОВ "Рестріелт")

до Акціонерного товариства "Харківобленерго" (далі - АТ "Харківобленерго")

про визнання дій протиправними,

ВСТУП

1. Під час розгляду цієї касаційної скарги перед Верховним Судом постало питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, які полягають у забороні вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення чи обмеження електропостачання та/або розподілу електричної енергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень в об`єктах нерухомості, включаючи багатоквартирні житлові будинки та їх частини.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

2. У грудні 2023 року ПП "Рестріелт" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Харківобленерго", в якій просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо припинення з 08 год. 00 хв. 18.12.2023 розподілу електроенергії до багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Дмитрівська, буд. 19.

3. Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, протиправністю дій відповідача щодо припинення розподілу електроенергії.

4. 13.12.2023 ПП "Рестріелт" подало до Господарського суду Харківської області заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони АТ "Харківобленерго" в особі будь-яких його органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення чи обмеження електропостачання та/або розподілу електричної енергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень в об`єктах нерухомості, включаючи багатоквартирні житлові будинки та їх частини, за такою адресою: місто Харків, вулиця Дмитрівська, 19.

5. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник, посилаючись на зазначені вище правовідносини, ст.137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), п.7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії (затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312) (далі - ПРРЕЕ) та відповідну практику Верховного Суду, зазначив:

- факт існування спору стосовно застосування відповідного тарифу, що є предметом розгляду справи №922/468/22, АТ "Харківобленерго" добре відомо, адже воно є учасником цієї справи;

- не зважаючи на законодавчі заборони відключення від електропостачання населення навіть у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі таких послуг на період воєнного стану (приписи постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 05.03.2022 №206) АТ "Харківобленерго" направлено чергове повідомлення позивачу про припинення розподілу електроенергії від 08.12.2023;

- у разі невжиття заходів забезпечення позову може відбуватися припинення або обмеження подачі електроенергії у житловому будинку за адресою: місто Харків, вулиця Дмитрівська, 19;

- припинення/обмеження електропостачання та розподілу електричної енергії ставить під загрозу реалізацію прав та інтересів побутових споживачів - мешканців багатоквартирних житлових будинків, призведе до зупинки ліфтів будинків, зупинки насосного обладнання, відключення системи водопостачання всередині будинку до усіх співвласників;

- припинення подачі електричної енергії позбавить співвласників можливості безпечно пересуватися по прибудинковій території, оскільки буде відключено освітлення, припинення також призведе до неможливості обслуговування сантехнічного обладнання у підвальних приміщеннях та на технічних поверхах;

- у разі відключення електричної енергії не будуть працювати датчики підтоплення у підвалах та сигналізація в електрощитових, що може призвести до аварійного затоплення підвалів;

- метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

6. Господарський суд Харківської області ухвалою від 14.12.2023 задовольнив заяву ПП "Рестріелт" про вжиття заходів забезпечення позову. Вжив заходи забезпечення позову у справі за позовом ПП "Рестріелт" до АТ "Харківобленерго" про визнання дій протиправними, а саме: заборонив АТ "Харківобленерго" в особі будь-яких його органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення чи обмеження електропостачання та/або розподілу електричної енергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень в об`єктах нерухомості, включаючи багатоквартирні житлові будинки та їх частини, за такими адресами: місто Харків, вулиця Дмитрівська, 19.

7. Ухвала суду першої інстанції, з посиланням на вимоги статей 136, 137 ГПК, висновки з постанов Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 07.12.2021 у справі №922/1930/21 мотивована тим, що:

- матеріали справи містять письмові докази на підтвердження заявленої вимоги про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: договір від 01.01.2019 №5-25к щодо розподілу електричної енергії, повідомлення про припинення розподілу електроенергії від 08.12.2023 №5611Е/21-2511, заяву від 05.12.2023 до АТ "Харківобленерго", копію рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2023 у справі №922/468/22;

- посилаючись на обставини ухвалення Господарським судом Харківської області рішення від 23.10.2023 у справі №922/468/22, п.7.11 ПРРЕЕ, суд вказав, що припинення постачання та розподілу електричної енергії до квартир та нежитлових приміщень в багатоквартирних житлових будинках для потреб населення в умовах воєнного стану не відповідає приписам постанови КМУ від 05.03.2022 №206, якою заборонено припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі;

- враховуючи, що припинення/обмеження електропостачання та розподілу електричної енергії ставить під загрозу реалізацію прав та інтересів побутових споживачів - мешканців багатоквартирних житлових будинків, то заявлені заходи забезпечення позову в цьому випадку є обґрунтованими та співмірними з заявленим позовом, у зв`язку із тим, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому;

- вжиття зазначених заходів забезпечення позову жодним чином не перешкоджає відповідачу у здійсненні основних видів його діяльності.

8. Східний апеляційний господарський суд постановою від 06.02.2024 ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2023, постановлену за наслідками розгляду заяви ПП "Рестріелт", залишив без змін.

9. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема, тим, що:

- спір у справі №922/468/22 стосується, зокрема, визнання укладеними з 01.01.2019 договорів між позивачем та ПрАТ "Харківенергозбут", АТ "Харківобленерго" на постачання та на розподіл електричної енергії побутовим споживачам за адресою об`єкта: місто Харків, вулиця Дмитрівська, 19, з оплатою електричної енергії та розподілу електроенергії, що постачається за цінами, які встановлені для побутових споживачів;

- сам факт визнання укладеним та/або неукладеним між АТ "Харківобленерго" та ПП "Рестріелт" відповідного договору від 01.01.2019 на відповідних умовах (за цінами, які встановлені для побутових споживачів) є суттєвим та впливатиме на правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем, в тому числі стосовно переходу ПП "Рестріелт" на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії";

- обґрунтованим є посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі та позивачем у заяві про забезпечення позову на обставини перебування на розгляді у Господарському суді Харківської області справи №922/468/22; суд першої інстанції не визнав в порядку ст.75 ГПК будь-які обставини, які встановлені рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/468/22;

- не зважаючи на обізнаність відповідача щодо наявного спору в межах справи №922/468/22, АТ "Харківобленерго" направило ПП "Рестріелт" повідомлення від 08.12.2023 про припинення розподілу електроенергії з 18.12.2023;

- доводи АТ "Харківобленерго", що згідно технічних умов приєднання до електричних мереж за адресою вулиця Дмитрівська, 19, відбулось стосовно нежитлових будівель, не спростовують наявність за вказаними адресами відповідних зареєстрованих квартир у багатоповерховому житловому будинку;

- тимчасова заборона вчинення певних дій не є вирішенням в межах вказаної справи спору по суті, що також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка наведена в постанові від 25.11.2020 у справі №509/4324/19;

- колегія суддів також враховує правову позицію Верховного Суду, який у постанові від 23.06.2021 у справі №904/6410/20 зазначив, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) позивачеві узгоджується з приписами ч.11 ст.137 ГПК;

- застосовані заходи забезпечення позову не порушують прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, не призведуть до втручання у звичайну діяльність підприємства, а лише запровадить тимчасові обмеження, які можуть мати наслідком припинення чи обмеження електропостачання та/або розподілу електричної енергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень;

- АТ "Харківобленерго" не спростовує тих обставин, що він вчиняв дії, спрямовані на припинення розподілу електроенергії за адресою м. Харків, вул. Дмитрівська, буд. 19 та навпаки всі доводи скаржника зводяться до законності вчинених ним дій; вказане свідчить про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, захист прав ТОВ "Рестріелт" (і не тільки позивача, а й власників нежитлових приміщень та/або квартир багатоквартирного будинку) буде можливий тільки на майбутнє, а відшкодування збитків, які, ймовірно, можуть бути спричинені власникам квартир та/або нежитлових приміщень в період до ухвалення рішення суду, потребуватиме звернення до суду з новими позовами;

- щодо встановлення додаткової заборони іншою ухвалою суду від 14.12.2023 за результатами розгляду заяви ТОВ "Рестріелт", колегія суддів звертає увагу, що саме ПП "Рестріелт" першочергово звернулось до суду першої інстанції із відповідною позовною заявою та заявою про забезпечення позову, яка і була розглянута оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції. Натомість зазначена ухвала Господарського суду Харківської області від 14.12.2023, ухвалена за результатами розгляду заяви ТОВ "Рестріелт", яка була подана до суду першої інстанції пізніше. Крім того, вказана ухвала суду від 14.12.2023 (ухвалена за результатами розгляду заяви ТОВ "Рестріелт") також була оскаржена відповідачем та перебуває на розгляді Східного апеляційного господарського суду.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

10. 07.03.2024 АТ "Харківобленерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2024, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ПП "Рестріелт" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю.

11. Скаржник у касаційній скарзі, зокрема, зазначає, що:

1) суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме положення п.7.11 ПРРЕЕ; ці положення не можуть бути застосовані:

- п.7.11 ПРРЕЕ застосовується в тому випадку, якщо припинення електропостачання здійснюється у зв`язку з порушенням споживачем ПРРЕЕ та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими ПРРЕЕ; у розд.VIII ПРРЕЕ чітко визначено, що порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії фіксується актом про порушення, який складається представниками оператора системи та в якому зазначається зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил;

- спір у справі №922/468/22 не є спором, який би стосувався спірних питань щодо порушення споживачем ПРРЕЕ та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими ПРРЕЕ та жодним чином не пов`язаний з оскарженням фактів порушення ПРРЕЕ;

2) суди безпідставно визнали встановленими обставини, що встановлені у рішенні Господарського суду Харківської області від 23.10.2023 у справі №922/468/22: обставини, на які посилається позивач, як такі, що встановлені цим рішенням, підлягали доведенню заявником в порядку, встановленому ч.4 ст.74 ГПК, а отже не можуть бути встановлені судом на підставі вказаного рішення суду;

3) суди неправильно з`ясували обставин, що мають значення для справи:

- підставою припинення розподілу електричної енергії за договором ПП "Рестріелт" за адресою: м. Харків, Дмитрівська, буд. 19, є: 1) закінчення терміну дії договорів із постачальником "останньої надії"; 2) необрання у термін дії договорів "останньої надії" вказаними споживачами електропостачальників та неукладення відповідних договорів на купівлю електричної енергії у електропостачальника;

- станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову АТ "Харківобленерго" в силу вимог чинного законодавства зобов`язане здійснити припинення розподілу електричної енергії за вказаними адресами, а з іншої сторони обмежене в можливості виконати покладений на нього обов`язок в силу заборон встановлених оскаржуваною ухвалою;

- за умови відсутності у споживачів договірних відносин з купівлі електричної енергії та внаслідок продовження надання послуги з розподілу споживачам електричної енергії, які її не купують самостійно на ринку електричної енергії чи в електропостачальника, зарахування обсягів, спожитих такими споживачами покладається на втрати Оператора систем розподілу (п.7.5 ПРРЕЕ), чим завдаються збитки АТ "Харківобленерго";

4) вжиті заходи забезпечення не є співмірними та взаємопов`язаними з предметом спору (оскаржувані рішення ухвалені з порушенням ст.136 ГПК):

- визнання протиправним дій АТ "Харківобленерго" щодо припинення з 08 год. 00 хв 18.12.2023 розподілу електроенергії до багатоквартирного житлового будинку за адресом: м. Харків, вул. Дмитрівська, буд. 19 як спосіб захисту порушених прав ПП "Рестріелт" можливий лише в разі встановлення факту протиправного вчинення АТ "Харківобленерго" дій зобов`язального характеру, які не узгоджуються із положеннями чинного законодавства;

- заборона АТ "Харківобленерго" в особі будь-яких його органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення та/або обмеження електропостачання та/або розподілу електричної енергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень в об`єктах нерухомості, включаючи багатоквартирні житлові будинки та їх частини є заходом забезпечення позову, який є тотожним позовним вимогам щодо визнання протиправним дії АТ "Харківобленерго" щодо припинення розподілу електроенергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень в об`єктах нерухомості, включаючи багатоквартирні житлові будинки та їх частини;

- з тексту оскаржуваної ухвали не зрозуміло, яким чином заборона вчиняти дії щодо припинення або обмеження електропостачання може поновити порушене право позивача, підставою якого є договір компенсації вартості спожитої електричної енергії та предметом є визначення вартості наданих послуг; заява не містить обґрунтування необхідності відповідного заходу забезпечення позову та не доведено, яким саме чином забезпечення позову порушує вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, як того вимагає норми діючого законодавства;

- вжиттям оскаржуваних заходів забезпечення позову, обмежуються законні права АТ "Харківобленерго" на проведення господарської діяльності, що в розумінні положень ст.136 ГПК є неприпустимим.

12. 12.04.2024 надійшов відзив ПП "Рестріелт", в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

13. У відзиві ПП "Рестріелт", зокрема, зазначає:

1) щодо неправильного застосування положень п.7.11 ПРРЕЕ:

- спір у справі №922/468/22 стосується моменту та факту укладення договорів на постачання та розподіл електричної енергії з АТ "Харківобленерго" та ПрАТ "Харківенергозбут", які як раз передбачені ПРРЕЕ;

- на виконання вимог ПРРЕЕ та Закону "Про ринок електричної енергії" АТ "Харківобленерго" уклало договори про надання послуг з розподілу електричної енергії з ПП "Рестріелт" від 01.01.2019 №5-25к шляхом факту споживання та оплати електричної енергії;

- сам факт укладання та/або не укладання АТ "Харківобленерго" та ПП "Рестріелт" договору №5-25к від 01.01.2019 на відповідних умовах є суттєвим та може підпадати під дію п.7.11 ПРРЕЕ;

2) щодо обставин, встановлених рішенням Господарського суду Харківської області від 23.10.2023 у справі №922/468/22: як позивач у своїх заявах, так і суд в оскаржуваних рішеннях не посилаються на ч.5 ст.75 ГПК стосовно обставин встановлених цим рішенням, а лише констатують факт наявності спору між сторонами справи;

3) щодо посилання скаржника на відсутність договірних відносин з постачальником електричної енергії: питання щодо визнання договорів про розподіл та постачання електричної енергії укладеними, а також щодо цін та тарифів на електричну енергію розглядається в рамках справи №922/468/22, про що скаржнику відомо;

4) щодо посилань скаржника на те, що вжиті заходи забезпечення позову не є співмірними та взаємопов`язаними з предметом спору:

- припинення постачання та розподілу електричної енергії до квартир та нежитлових приміщень в багатоквартирні житлові будинках для потреб населення в умовах воєнного стану не відповідає приписам постанови КМУ від 05.03.2022 №206, якою заборонено припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі;

- незважаючи на законодавчі заборони відключення від електропостачання населення, АТ "Харківобленерго" направило чергове повідомлення про припинення розподілу електроенергії, що є початком процедури процесу припинення розподілу (відключення) від електричної енергії, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з цим позовом;

- вбачається наявність зв`язку між заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із позовними вимогами, з якими звернувся позивач; вжиття таких заходів сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим відновлення становища сторін, що існує на теперішній час в разі прийняття рішення на користь позивача, оскільки електрична енергія є товаром, який споживається позивачем в момент його отримання;

5) щодо тверджень скаржника про те, що заходи забезпечення позову порушують права відповідача, та є втручанням в господарську діяльність АТ "Харківобленерго": заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та жодним чином не мають на меті втручання у господарську діяльність АТ "Харківобленерго" та ПрАТ "Харківенергозбут"; доказів протилежного надано не було; вжиті заходи забезпечення позову є доведеними, обґрунтованими, співмірними та такими, що забезпечують баланс інтересів сторін.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

14. Верховний Суд ухвалою від 27.03.2024 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Харківобленерго", розгляд касаційної скарги призначив у порядку письмового провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо співмірності та пов`язаності заходів забезпечення позову із позовними вимогами

15. Скаржник зазначив, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, однак з тексту оскаржуваної ухвали незрозуміло, яким чином заборона вчиняти дії щодо припинення або обмеження електропостачання може поновити порушене право позивача, підставою якого є договір компенсації вартості спожитої електричної енергії та предметом є визначення вартості наданих послуг. Заява не містить обґрунтування необхідності відповідного заходу забезпечення позову та не доведено, яким саме чином забезпечення позову порушує вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, як того вимагає норми діючого законодавства. Також зауважив, що вжиттям заходів забезпечення позову, обмежуються законні права АТ "Харківобленерго" на проведення господарської діяльності, що в розумінні положень ст.136 ГПК є неприпустимим.

16. Верховний Суд погоджується з доводами скаржника, виходячи з таких мотивів.

17. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч.1 ст.136 ГПК). Позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.137 ГПК).

18. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК).

19. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.

20. При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

21. Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

22. Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, то має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, від 15.01.2020 у справі №915/1912/19 та від 11.02.2021 у справі №915/1185/20).

23. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 16.11.2023 у справі №921/333/23).

24. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17).

25. Предметом спору у цій справі за позовом ПП "Рестріелт", є визнання протиправними дії АТ "Харківобленерго" щодо припинення з 08 год. 00 хв. 18.12.2023 розподілу електроенергії до багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Дмитрівська, буд. 19.

26. Враховуючи, що позов у цій справі стосується визнання протиправними дій, то вжиття заходів забезпечення позову у справі з такими вимогами не може забезпечити згаданий вище критерій співмірності.

27. Крім того, АТ "Харківобленерго" в апеляційній та касаційній скаргах наголошує на тому, що вказане товариство не є постачальником електричної енергії, а згідно з постановою НКРЕКП від 16.11.2018 №1446 є оператором системи розподілу та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території м. Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії. АТ "Харківобленерго" водночас вказує на те, що позивач є організацією, що забезпечує управління багатоквартирним житловим будинком у місті Харкові, як споживач після дострокового припинення договору на постачання електричної енергії, у зв`язку із розірванням через наявну заборгованість, не уклав з новим постачальником договір, тому скаржник на виконання положень п.3.4.4 ПРРЕЕ має припинити розподіл та постачання електричної енергії таким суб`єктам.

28. Тобто за твердженнями АТ "Харківобленерго", у нього відсутні правові підстави для здійснення розподілу та постачання електричної енергії суб`єкту, що не уклав з новим постачальником договір про постачання електричної енергії.

29. Верховний Суд наголошує, що у межах цієї справи №922/5196/23 не є предметами дослідження такі питання, зокрема щодо: (1) наявності/відсутності заборгованості за договором, що є спірними у справі №922/468/22; (2) розірвання/чинності спірного договору та (3) строку його дії. Задоволення вимоги позивача у цій справі про визнання дій протиправними не призведе до виникнення в АТ "Харківобленерго" обов`язку або продовження його виконання, пов`язаного із постачанням та розподілом електричної енергії позивачеві. Зважаючи на вказане, вжиті у цій справі заходи забезпечення не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

30. Наведене свідчить про порушення принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, адже вид забезпечення (заборона вчиняти дії/бездіяльність на майбутнє) жодним чином не забезпечує заявнику досягнення ним справедливого та ефективного захисту порушених прав чи охоронюваних законом інтересів за допомогою обраного ним способу захисту у вигляді визнання дій, що мали місце у минулому, протиправними. Отже, відсутній зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги ПП "Рестріелт", тому заходи забезпечення позову, вжиті судами попередніх інстанцій, не є співмірними і адекватними.

31. Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій допустили порушення статей 136, 137 ГПК та дійшли помилкових висновків про наявність підстав для задоволення заяви ПП "Рестріелт" про забезпечення позову з підстав, визначених заявником, у зв`язку з чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити повністю.

32. Крім того, суд апеляційної інстанції у контексті правомірності посилання суду першої інстанції на рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2023 у справі №922/468/22 зазначив, що сам факт визнання укладеним та/або не укладеним між АТ "Харківобленерго" та ПП "Рестріелт" договору від 01.01.2019 на відповідних умовах (за цінами, які встановлені для побутових споживачів) є суттєвим та впливатиме на правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем, в тому числі стосовно переходу ПП "Рестріелт" на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

33. Наведене свідчить про те, що суди попередніх інстанцій фактично вжили заходи забезпечення позову, виходячи з предмета спору в іншій справі (№922/468/22), що суперечить ст.136 ГПК і є неприпустимим.

34. Верховний Суд зауважує, що скаржник помилково вказав на те, що позивач захищає свої права, що ґрунтуються на підставі договору компенсації вартості спожитої електричної енергії, предметом якого є визначення вартості наданих послуг. Вказаного суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не зазначали, а ПП "Рестріелт" на таке також не посилався.

35. Однак твердження АТ "Харківобленерго" не має істотного значення та не впливає на результат розгляду касаційної скарги.

Щодо застосування положень п.7.11 ПРРЕЕ

36. АТ "Харківобленерго" у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме положення п.7.11 ПРРЕЕ, вважає, що ці положення не можуть бути застосовані, оскільки спір у цій справі жодним чином не пов`язаний з оскарженням фактів порушення ПРРЕЕ.

37. ПП "Рестріелт" у відзиві на касаційну скаргу вказує на те, що спір у справі №922/468/22 стосується моменту та факту укладення договорів на постачання та розподіл електричної енергії, які передбачені ПРРЕЕ; на виконання вимог ПРРЕЕ та Закону "Про ринок електричної енергії" АТ "Харківобленерго" уклало договори про надання послуг з розподілу електричної енергії з ПП "Рестріелт" від 01.01.2019 №5-25к шляхом факту споживання та оплати електричної енергії; сам факт укладання та/або не укладання АТ "Харківобленерго" та ПП "Рестріелт" договору від 01.01.2019 №5-25к на відповідних умовах є суттєвим та може підпадати під дію п.7.11 ПРРЕЕ.

38. Суд апеляційної інстанції, враховуючи такі події: (1) припинення договору постачання електричної енергії через наявність заборгованості, (2) переведення позивача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", (3) закінчення терміну дії договору із постачальником "останньої надії", (4) необрання ПП "Рестріелт" протягом строку дії договору "останньої надії" електропостачальника та не укладення договору на купівлю електричної енергії та (4) як результат, складання відповідачем повідомлення про припинення розподілу електричної енергії, вважає, що посилання суду першої інстанції на п.7.11 ПРРЕЕ не суперечить меті, встановленій цим пунктом правил.

39. Верховний Суд щодо застосування п.7.11 ПРРЕЕ зазначає таке.

40. Виходячи зі змісту оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій послалися на абз.4 п.7.11 ПРРЕЕ, відповідно до якого на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

41. Норма права, встановлена в абз.4 п.7.11 ПРРЕЕ, є імперативною для суб`єкта постачання електричної енергії, якому належить право відключити споживача від електропостачання та відновити його. Вказана норма права діє самостійно за наявності визначених в її гіпотезі умов, незалежно від наявності підстав для застосування судом заходів забезпечення позову.

42. Суди попередніх інстанцій, посилаючись на вказані положення правил, не врахували те, що, як вказувалося вище, АТ "Харківобленерго" не є суб`єктом електропостачання. Крім того, позивач у своєму позові в межах цієї (№922/5196/23) порушує питання щодо правомірності/неправомірності дій суб`єкта, який є оператором системи розподілу, а не порушення споживачем ПРРЕЕ та/або умов договорів.

43. Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій допустили порушення статей 136, 137 ГПК та дійшли помилкових висновків про наявність підстав для задоволення заяви ПП "Рестріелт" про забезпечення позову з підстав, визначених заявником, у зв`язку з чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а в задоволенні заяви необхідно відмовити повністю.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

44. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

45. Згідно із ч.1 ст.311 ГПК суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

46. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про задоволення касаційної скарги, скасування судових рішень судів попередніх інстанцій та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Судові витрати

47. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, то судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг покладаються на заявника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 у справі №922/5196/23 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Приватного підприємства "АН"Рестріелт" про забезпечення позову відмовити.

4. Стягнути з Приватного підприємства "АН"Рестріелт" (61004, Харківська обл., місто Харків, вулиця Примакова, будинок 46; ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, місто Харків, вулиця Георгія Тарасенка, будинок 149; ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 147,20 (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійок) грн, та касаційної скарги - 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) грн.

5. Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді І. Кондратова

О. Баранець