ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4443/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Мисько І.С.

за участю представників учасників у справі про банкрутство:

Від Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» - адвокат Шепітко Г.І.

Розпорядник майна арбітражна керуюча Венська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження в справі про банкрутство, суддя суду першої інстанції Райчева С.І., м. Одеса, повний текст ухвали складено та підписано 01.11.2023

по справі №916/4443/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП»

до боржника Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ»

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ», посилаючись на заборгованість останнього у розмірі 5 822 344,41 грн. та положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.11.2023, окрім іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ»; визнано конкурсні грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» у сумі 5 822 344,41 грн. та витрати у сумі 87 140,00 грн. понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ»; призначено розпорядником майна боржника Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» арбітражну керуючу Венську Оксану Олександрівну.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату винесення оскаржуваної ухвали у боржника перед кредитором існує заборгованість у сумі 5 822 344,41 грн, спір між кредитором і боржником за заявленим боргом відсутній, заборгованість не погашена, законодавчі заборони щодо відкриття провадження у даній справі відсутні.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції встановив наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та визнання вимог заявника у сумі 5 558 925,81 грн., що підлягають задоволенню у четверту чергу задоволення вимог кредиторів та 263 418,60 грн., що підлягають задоволенню у шосту чергу задоволення вимог кредиторів.

Крім того, суд зазначив, що ініціюючим кредитором у даній справі понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 840,00 грн. та авансуванням винагороди арбітражного керуючого у розмірі 60 300,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями №6594 від 09.10.2023 р. та №6595 від 09.10.2023. Дані вимоги підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 про банкрутство.

Апелянт зазначив, що з моменту винесення заочних рішень Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області пройшло майже 11 років, всі можливі строки для пред`явлення відповідних документів до виконання було пропущено, а тому примусове виконання рішень станом на сьогодні є фактично неможливим.

Боржник вважає, що сума заборгованості перед кредитором не може вважатись безспірною, оскільки заочні рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області станом на сьогодні не підлягають виконанню.

Боржник зазначає, що звернення кредитора щодо тих же сум кредитних заборгованостей, але шляхом подання заяви про відкриття провадження з банкрутства після спливу 3 років з моменту подання попередніх заяв до суду, свідчить про пропуск кредитором загального строку позовної давності.

Апелянт зазначає, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звертається до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство МСО ПП «БЕДБОЙЗ» не з підстав неспроможності останнього виконати свої грошові зобов`язання, а у зв`язку з тим, що кредитором, насамперед, пропущено строки на пред`явлення до виконання відповідних виконавчих документів, виданих на підставі заочних рішень Білгород-Дністровського районного суду Одеської області.

Апелянт також вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» вже зверталася до Господарського суду Одеської області із заявою від 13.07.2021 (вх. №2169/21 від 19.07.2021) про відкриття провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ». Однак, ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 по справі №916/2086/21, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 по справі №916/2086/21, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у відкритті провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ». Приймаючи відповідне рішення суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на заперечення боржника проти заявленого розміру боргу, заявлення про сплив позовної давності, грошові вимоги ініціюючого кредитора носять спірний характер.

З огляду на дані обставини, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала була постановлена без з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 про банкрутство та ухвалити нове рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» надійшов відзив на апеляційну скаргу Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 про банкрутство.

Ініціюючий кредитор вказав, що суд першої інстанції всебічно розглянув кредиторські вимоги ініціюючого кредитора та встановив обставини, якими вони підтверджуються. Факт наявності безспірної заборгованості у вказаній сумі за судовими рішеннями, які не виконані боржником, підтверджується доказами по справі.

Кредитор зазначив, що виконання рішення боржником можливе як у добровільному так і у примусовому порядку. Стягнення виключно через виконавче провадження не є єдиним способом стягнення кредиторської заборгованості. Строки пред`явлення до виконання виконавчих документів Законом України «Про виконавче провадження» встановлені тривалістю у три роки. Водночас ініціюючий кредитор, користуючись правом, обрав інший спосіб стягнення заборгованості із боржника звернувся з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

На думку кредитора, твердження апелянта, що з моменту винесення заочних рішень пройшло майже 11 років та строки пред`явлення відповідних рішень до примусового виконання спливли, тому виконання рішень станом на сьогодні є неможливим, а отже сума заборгованості не може вважатись безспірною - є хибним, з огляду на обов`язковість та незмінність судового рішення та існування права обрання кредитором способу стягнення боргу через механізм ініціювання порушення стосовно боржника справи про банкрутство.

На думку кредитора безпідставними є твердження апелянта про наявний спір щодо правових підстав для поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки кредитор (стягувач) не звертається до суду із зазначеними вимогами поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Натомість у справі наявні обставини невиконання судових рішень, які вступили у законну силу та обов`язку виконання судових рішень, з приводу чого кредитор і звернувся до суду.

Ініціюючий кредитор вказує, що він реалізував своє право на судовий захист у формі судового рішення про стягнення заборгованості у справах №1505/6687/2012 та № 495/2710/13-ц, тому застосування позовної давності до права стягнення заборгованості із боржника за судовим рішенням, що втупило у законну силу, є безпідставним.

Керуючись викладеним вище, ініціюючий кредитор просить апеляційну скаргу Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 про банкрутств Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємство «БЕДБОЙЗ» залишити без задоволення.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/4443/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2024.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/4443/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 про банкрутство до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/4443/23 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про відкриття провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/4443/23 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про відкриття провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2024 апеляційну скаргу Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 про банкрутство - залишено без руху; встановлено Малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «БЕДБОЙЗ» строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду 1) доказів на підтвердження реєстрації Малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ» електронного кабінету відповідно до статті 6 ГПК України; 2) сплати судового збору у сумі 40 260,00 грн; 3) направлення копії апеляційної скарги листом з описом вкладення на адресу розпорядника майна арбітражної керуючої Венської Оксани Олександрівни протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «БЕДБОЙЗ», що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої було додано докази сплати судового збору у сумі 40 260,00 грн, докази на підтвердження реєстрації Малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ» електронного кабінету та докази направлення копії апеляційної скарги листом з описом вкладення на адресу розпорядника майна арбітражної керуючої Венської Оксани Олександрівни. Таким чином недоліки апеляційної скарги було усунуто.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 поновлено Малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «БЕДБОЙЗ» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.04.2024; призначено справу №916/4443/23 до розгляду на 02.05.2024 о 10:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

02.05.2024 у судовому засіданні прийняли участь представник Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» адвокат Шепітко Г.І. та розпорядник майна боржника арбітражна керуюча Венська О.О.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024, якою призначено справу № 916/4443/23 до розгляду на 02 травня 2024 року о 10:30, була отримана в електронному кабінеті Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» - 20.03.2024.

01.05.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що представник ініціюючого кредитора адвокат Подорожній А.С. не зможе прийняти участь у судовому засіданні по справі №916/4443/23, оскільки буде перебувати у судовому засіданні по справі №1423/13317/2012 у Центральному районному суді м. Миколаєва, розгляд якої призначено на 02.05.2024 о 09:00.

Колегія суддів відмовила у задоволенні вказаного клопотання ухвалою у протокольній формі, з огляду на наступне.

Явка учасників у судове засідання по справі №916/4443/23 не визнавалась обов`язковою, правова позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» з приводу апеляційної скарги наявна в матеріалах справи у вигляді відзиву на апеляційну скаргу, крім того, судове засідання по справі №1423/13317/2012 призначено на 02.05.2024 о 09:00, а по справі №916/4443/23 на 02.05.2024 о 10:30, тому представник ініціюючого кредитора не був позбавлений можливості приймати участь у судовому засіданні по справі №916/4443/23 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 02.05.2024, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 по суті, не дивлячись на відсутність представника ініціюючого кредитора, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ», посилаючись на заборгованість останнього у розмірі 5 822 344,41 грн. На думку ініціюючого кредитора, боржник є неплатоспроможним згідно з ст. 1 КУзПБ та не спроможний виконати грошове зобов`язання перед кредитором, не інакше, як через застосування процедур, передбачених КУзПБ.

На підтвердження існування даної заборгованості ініціюючий кредитор надав до суду:

- заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2013 у справі №1505/6687/2012;

- заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2013 у справі №495/2710/13-ц;

- Договір №GL48N718070_Ur_2 про відступлення прав вимоги від 31.07.2020;

- Докази оплати до договору №GL48N718070_Ur_2 про відступлення прав вимоги від 31.07.2020, а саме платіжне доручення № 1 від 06.07.2020.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Частиною 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Згідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Відповідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства неплатоспроможність неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює, що грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі або відмову у відкритті провадження у справі.

Таким чином, завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності, а заяви боржника - також і загрози його неплатоспроможності. Крім того, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для порушення провадження у справі про банкрутство. Предметом підготовчого засідання є з`ясування наявності підстав, які надають кредитору чи боржнику можливість ініціювати порушення провадження у справі про банкрутство, тобто ознак загрози неплатоспроможності та виникнення обставин неплатоспроможності боржника.

З системного аналізу зазначених норм слідує, що підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство є неплатоспроможність боржника.

Тобто, правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Водночас, ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Отже, встановлення судом у підготовчому засіданні наявності спору про право, характерного для справ позовного провадження, є однією із перешкод для відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим слід зазначити, що відсутність будь-яких заперечень боржника з приводу заявленої вимоги кредитора може свідчити про її визнання, а відтак і про відсутність між сторонами спору про право.

Вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати наступне.

Спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку.

Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Отже, якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

При цьому, законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування спору.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з приводу заявленої вимоги кредитора.

Правова позиція аналогічного змісту викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного суду у постановах від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 15.10.2020 у справі №922/1174/20, від 16.09.2020 справі № 911/593/20 від 25.11.2020 у справі №910/5799/20.

Про існування спору про право може свідчити, наприклад, заперечення боржника щодо дійсності правочину (договору), який є підставою виникнення грошового зобов`язання, або обґрунтоване ствердження про його нікчемність в силу закону, у тому числі заперечення боржника проти правочину, за умовами якого до заявника - кредитора перейшло право вимоги (зокрема, договору про відступлення права вимоги) тощо.

Проте, якщо нікчемний правочин є недійсним у силу закону і визнання його таким судом не вимагається, то спростування презумпції правомірності оспорюваного правочину є предметом дослідження виключно у справі позовного провадження.

Також спір про право наявний у разі, коли боржник не погоджується із методикою (формулою) розрахунку заявленого боргу або взагалі висловлює незгоду з існуванням у нього заборгованості перед кредитором, стверджуючи про припинення зобов`язання зарахуванням тощо; заявляє про сплив позовної давності; заперечує настання строку виконання грошового зобов`язання з мотивів правомірності зупинення ним виконання свого обов`язку (частина третя статті 538 ЦК України) або з мотивів прострочення кредитора (стаття 613 ЦК України), доводить про припинення поруки тощо.

Встановлення наявності або відсутності наведених обставин переходить в площину доказування, що вочевидь свідчить про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Крім того, якщо в суді вже існує спір про право щодо розміру заборгованості за правочином, на якому ґрунтуються вимоги заявника - кредитора, то це є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

При цьому, у суду першої інстанції під час проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство відсутня можливість вирішення такого спору про право, що в свою чергу пов`язано з особливостями позовного провадження, як то пред`явлення позову, можливості подання зустрічного позову, складу учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також диспозитивністю господарського судочинства тощо. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 20.05.2021 у справі №924/1277/20.

Більш того, ч. 6 ст. 39 ст. 35 КУзПБ визначає підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство той факт, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Тобто, вказана норма жодним чином не визначає підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство існування рішень, які набрали законної сили, отже наявність остаточного рішення у такому спорі не є обов`язковою.

В даному випадку достатнім є сам факт наявності спору про право, результати вирішення якого можуть вплинути на заявлені кредиторами вимоги.

У підготовчому засіданні суд не вирішує спір по суті, а строк розгляду вимог кредиторів обмежується 14 днями.

У такому випадку, відсутність спору щодо заявлених ініціюючим кредитором грошових вимог може підтверджуватися або рішенням суду, що набрало законної сили, або визнанням боржником таких вимог.

Тобто, має бути фактична наявність боргу, який є безспірним або не оспорюється боржником, що встановлюється судом у підготовчому засіданні.

При наявності відзиву боржника, поданого в порядку ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства, на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство з запереченнями щодо кредиторських вимог ініціюючого кредитора, що не були предметом судового розгляду та щодо яких відсутнє судове рішення, з доданням доказів необґрунтованості вимог такого заявника (за наявності), господарський суд, на розгляді якого перебуває заява про відкриття провадження у справі про банкрутство, не розглядає спір по суті (спір щодо кредиторських вимог, які стали підставою для подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), а на підставі положень ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки вимоги кредитора не є безспірними та свідчать про наявність спору про право.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 по справі №910/2522/20.

24 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та Малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ» було укладено договір кредитної лінії № 005/МКЦ/2006-840, відповідно до якого Банк відкриває Позичальнику відновлювальну траншеву кредитну лінію в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США. Ціль кредитування визначається окремими додатковими угодами про видачу Траншів, що є невід`ємними частинами даного договору. Строк повернення кредиту до 24 листопада 2011 року.

Відповідно до умов укладеного правочину, відсотки за користуванням Кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 15,5 % відсотків річних котрі можуть бути змінені додатковими угодами до даного Договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно п. п. 3.2.; 2.4. відсотки нараховані в порядку, передбаченому п. 3.2. цього Договору, повинні сплачуватись Позичальником у валюті кредиту щомісячно згідно п. 3.2.2.4 не пізніше 5 (п`ятого) числа поточного місяця, а відсотки за останній період користування Кредитом сплачуються одночасно зі сплатою останнього платежу по Кредиту.

Відповідно до договорів поруки від 24 листопада 2006 року № 005/МКЦ/2006-840-1П та 005/МКЦ/2006-840-П, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виступили поручителями та зобов`язалась солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобов`язань по вищезазначеному кредитному договору, в тому числі повернення суми кредиту, нарахованих відсотків, комісій та неустойки ( штрафу, пені).

Станом на 14.04.2010 виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, а саме: - основний борг по кредиту - 203 128,14 дол. США, що становить 1 610 054,58 грн.; - сума заборгованих відсотків - 40 544,39 дол. США, що становить 321 366,97 грн.; - розрахунок пені по відсоткам - 2 455,40 дол. США, що становить 19 462,20 грн.; - розрахунок пені по основному боргу - 3 566,46 дол. США, що становить 28 268,84 грн.; - сума штрафу 2 152,53 дол. США, що становить 17 061,63 грн.

У зв`язку із невиконанням Малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ» (позичальником), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (поручителями) своїх обов`язків за договором кредитної лінії №005/МКЦ/2006-840 від 24.11.2006, заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2013 у справі №1505/6687/2012, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк НАДРА» задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним Договором вирішено:

- стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент. код НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент. код НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) та Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» (Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Калініна 4а, Ідентифікаційний код юридичної особи ) в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк НАДРА» заборгованість за кредитним договором № 005/МКЦ/2006-840 від 24 листопада 2006 року по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені в розмірі 1 996 214,21 грн. (один мільйон дев`ятсот дев`яносто шість тисяч двісті чотирнадцять гривень 21 коп.).

- стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент. код НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент. код НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) та Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» (Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Калініна 4а, Ідентифікаційний код юридичної особи ) в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк НАДРА» судові витрати по сплаті держмита у сумі - 1700 (одна тисяча сімсот ) грн. та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі - 120,00 грн.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2013 набрало законної сили та не оскаржувалось.

06 грудня 2007 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та відповідачем Малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ» було укладено кредитний договір №61/МК/2007-840 у сумі 250 000,00 грн. із сплатою 14,4% річних.

Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання по кредитному договору в повному обсязі, надавши кредитні кошти в сумі 250 000 гривень.

Відповідно до умов кредитного договору, ПАТ «Комерційний банк «Надра» має право вимагати від Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та штрафних санкцій в тому випадку, якщо Відповідач несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

Крім того, умовами кредитного договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобов`язань Позичальника щодо повернення Кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій, у строк, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

06.12.2007 було укладено договір поруки, відповідно до якого Мале спортивно-оздоровче приватне підприємство «БЕДБОЙЗ» та ОСОБА_3 зобов`язалися відповідати перед ПАТ «Комерційний банк «Надра» як солідарні боржники.

Однак, незважаючи на обов`язковість виконання взятих на себе зобов`язань, встановленні договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати процентів за кредит та комісії Мале спортивно-оздоровче приватне підприємство «БЕДБОЙЗ» та ОСОБА_3 не дотримували.

З огляду на вказані обставини, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до відповідачів, у якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №61/МК/2007-840 від 06 грудня 2007 року.

Згідно з розрахунку заборгованості по кредиту, станом на подання ПАТ «Комерційний банк «Надра» позовної заяви (11.02.2013), заборгованість Відповідача по Кредитному договору становить 3 826 130,20 гривень, а саме:

- заборгованість по тілу кредиту 1 623 603,22 гривень;

- заборгованість по відсоткам 1 991 188,10 гривень;

- розрахунок пені основного боргу 102 362,27 гривень;

- штраф за порушенням виконання умов договору 96 263,66 гривень;

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2013 у справі № 495/2710/13-ц, позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» задоволено та вирішено наступне:

- стягнути солідарно з Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ», в особі директора ОСОБА_2 , (ІК , паспорт серія НОМЕР_3 , який виданий Білгород Дністровський МВ УМВС України в Одеській області 03.09.2007 року) та ОСОБА_3 (ІК НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 08.10.1997 року) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором у сумі 3 826 130 (три мільйона вісімсот двадцять шість тисяч сто тридцять) гривень 20 (двадцять) копійок.;

- стягнути солідарно з Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ», в особі директора ОСОБА_2 , (ІК , паспорт серія НОМЕР_3 , який виданий Білгород Дністровський МВ УМВС України в Одеській області 03.09.2007 року) та ОСОБА_3 (ІК НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 08.10.1997 року) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривні.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2013 набрало законної сили та оскарженню в апеляційному порядку не підлягало.

31.07.2020 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено договір №GL48N718070_Ur_ 2 про відступлення прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.C., зареєстрованого в реєстрі за № 1020.

Відповідно до умов договору №GL48N718070_Ur_ 2 від 31.07.2020, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» набуває права вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів за укладеними правочинами.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до категорії неплатоспроможних", виконавчого дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 №26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА».

На електронні торги (аукціон) було виставлено лот - пул активів, що складається з прав вимоги, інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторська заборгованість та майнові права, що випливають з договорів врахування векселів згідно в кількості 1 295 шт. Вся інформація про лот №GL48N718070, протокол №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року, та копії договорів, укладених за результатами електронних торгів, у тому числі копія договору №GL48N718070_Ur_2 розташована на сайті https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-05-12-000017-b. На теперішній час договір відступлення прав вимоги №GL48N718070_Ur_2 є чинним.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулось до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі № 495/2710/13-ц щодо стягнення з Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємство «БЕДБОЙЗ» в особі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №61/МК/2007-840 від 06.12.2007 у розмірі 3 826 130,20 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3441 грн., посилаючись на укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» договір №GL48N718070_Ur_ 2 від 31.07.2020 про відступлення прав вимоги.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2023 у справі № 495/2710/13-ц, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» задоволено та постановлено:

- замінити сторону стягувана з ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 2, офіс 205; ; п/р № НОМЕР_5 в ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», МФО 305299) у виконавчих листах по справі № 495/2710/13-ц (боржники: Мале спортивно-оздоровче приватне підприємство «БЕДБОЙЗ» (), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), які видавалися Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

Кредитором було здійснено повну оплату за придбаний лот, а саме кредитний договір № 005/МКЦ/2006-840 від 24.11.2006, укладений між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та Малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ», що підтверджує платіжне доручення, наявне в матеріалах справи (платіжне доручення №1 від 06.07.2020 року на суму 188 900 625,00 гривень).

Враховуючи вищезазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на підставі договору №GL48N718070_Ur_2 від 31.07.2020 р. набуло права вимоги до Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» за укладеними з Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» кредитними договорами № 005/МКЦ/2006-840 від 24.11.2006 та №61/МК/2007-840 від 06.12.2007.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі, Мале спортивно-оздоровче приватне підприємство «БЕДБОЙЗ» заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2013 у справі №1505/6687/2012 та заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2013 у справі № 495/2710/13-ц не виконав, а заходи примусового виконання не призвели до погашення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2023 у справі №916/4443/23 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про відкриття провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ», заяву призначено до розгляду у підготовчому засіданні господарського суду на "01" листопада 2023 року о 12:30 год.; Мале спортивно-оздоровче приватне підприємство «БЕДБОЙЗ» зобов`язано надати суду відзив, який повинен містити: наявні у боржника заперечення щодо вимог заявника; загальну суму заборгованості боржника перед кредитором за зобов`язаннями, що передбачають виплату грошей, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), з виплати заробітної плати; відомості про наявне у боржника майно, а також про всі рахунки боржника в установах банків та інших фінансово-кредитних установах, реквізити рахунків; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику у зберігачів, депозитаріїв, утримувачів, їх реквізити; відомості про проведення боржником діяльності, пов`язаної із державною таємницею; докази необґрунтованості вимог заявника (за їх наявності); довідку органів приватизації (органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу, докази направлення відзиву заявнику; докази реєстрації у підсистемі "Електронний суд", адресу офіційної електронної пошти, яка приєднана до "Електронного кабінету" користувача підсистеми ЄСІТС та контактний номер телефону.

Згідно п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Копія даної ухвали була надіслана Малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «БЕДБОЙЗ» на юридичну адресу, а саме: АДРЕСА_3 ).

27.10.2023 копія вищезазначеної ухвали була повернута за зворотною адресою Господарського суду Одеської області, у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною юридичною адресою, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повернення.

Тобто в розумінні п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, боржнику була вручена дана ухвала.

Станом на дату відкриття підготовчого засідання суду (01.11.2023) відзив боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутства до Господарського суду Одеської області не було подано.

Подання відзиву на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про відкриття провадження у справі про банкрутство є правом сторони, яким Мале спортивно-оздоровче приватне підприємство «БЕДБОЙЗ» не скористалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства відсутність відзиву на заяву про відкриття провадження у справі не перешкоджає провадженню у справі.

Таким чином, відсутність відзиву боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство жодним чином не перешкоджало відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на існуючий у даній справі спір про право, адже заборгованість виникла на підставі судових рішень, які набрали законної сили та не були виконанні.

Слід наголосити, що основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (ст. 129-1 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України Про виконавче провадження) Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відтак, заочні рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2013 у справі №1505/6687/2012 та від 19.09.2013 у справі № 495/2710/13-ц, які набрали законної сили та не оскаржувались, є обов`язковим для виконання Малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ».

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на сплив строку позовної давності, оскільки кредиторські вимоги у даному випадку ґрунтуються виключно на рішеннях суду, які набрали законної сили, однак не були виконані.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання боржника, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 по справі №916/2086/21, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 по справі №916/2086/21, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у відкритті провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ», з огляду на наступне.

Адже, звертаючись у з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у справі №916/2086/21, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» зазначило про існування кредиторських вимог у сумі 9 659 708,19 грн, однак лише частина з даних вимог була безспірною, тобто встановленою за рішенням суду, однак щодо іншої частини вимог дійсно існував спір про право.

В той же час, звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у справі №916/4443/23, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» зазначило про існування кредиторських вимог у сумі 5 822 344,41 грн, які носять безспірний характер, оскільки ґрунтуються на рішеннях судів, які набрали законної сили та не були виконані.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 КУзПБ, відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, відмова Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у відкритті провадження у справі про банкрутство Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» по справі №916/2086/21 жодним чином не перешкоджала його повторному зверненню з відповідною заявою.

Безпідставним також є посилання апелянта на те, що з моменту винесення заочних рішень Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області пройшло майже 11 років, всі можливі строки для пред`явлення відповідних документів до виконання було пропущено, адже в даному випадку, кредитор не ініціює примусове виконання зазначених рішень через процедуру виконавчого провадження, а звертається з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Положення Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України «Про виконавче провадження» розглядають виконавче провадження та процедуру банкрутства як дві паралельні процедури, адже на час процедури банкрутства зупиняється вчинення виконавчих дій, однак виконавче провадження не закінчується, тому ми не можемо застосовувати строки для примусового виконання рішень, як строки для звернення з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Посилання апелянта на те, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звертається до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство МСО ПП «БЕДБОЙЗ» не з підстав неспроможності останнього виконати свої грошові зобов`язання, а у зв`язку з тим, що кредитором, насамперед, пропущено строки на пред`явлення до виконання відповідних виконавчих документів, виданих на підставі заочних рішень Білгород-Дністровського районного суду Одеської області, не приймається колегією суддів до уваги, адже боржник не довів наявність у нього можливості виконати зобов`язання, що виникли перед ініціюючим кредитором. В свою чергу, кредитор є вільним у виборі способу стягнення заборгованості, або через виконавче провадження, або через процедуру банкрутства.

Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що станом на дату проведення підготовчого засідання спір між кредитором і боржником за заявленим боргом відсутній, заборгованість не погашена, законодавчі заборони щодо відкриття провадження у даній справі відсутні.

Враховуючи викладене, суд першої дійшов вірного висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та визнання вимог заявника у сумі 5 558 925,81 грн, що підлягають задоволенню у четверту чергу задоволення вимог кредиторів та 263 418,60 грн (пеня, штраф), що підлягають задоволенню у шосту чергу задоволення вимог кредиторів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ініціюючим кредитором у даній справі понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 840,00 грн. та авансуванням винагороди арбітражного керуючого у розмірі 60 300,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями №6594 від 09.10.2023 та №6595 від 09.10.2023.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Згідно ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про: відкриття провадження у справі про банкрутство; визнання вимог кредитора та їх розмір; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; введення процедури розпорядження майном; призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати; вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду; строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

Частиною 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Статтею 44 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів.

Керуючись положення п. 21 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» просило суд першої інстанції призначити розпорядником майна Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» арбітражну керуючу Венську Оксану Олександрівну (свідоцтво про здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора №174 від 24.04.2013), заяву про згоду на участь у справі якої додано до заяви про відкриття провадження у справі.

16.10.2023 до Господарського суду Одеської області надійшла заява-згода арбітражної керуючої Венської Оксани Олександрівни (вх. ГСОО №3-715/23).

Додатками до вказаних заяв арбітражною керуючою надано копії наступних документів: заяви згоди про участь у справі №916/4443/23 у якості розпорядника майном Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ»; свідоцтва про здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора №174 від 24.04.2013; договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого №27303 від 16.05.2023 та свідоцтва про підвищення кваліфікації №22/560 АК від 11.02.2022.

Суд першої інстанції вірно встановив, що підстави для відмови у призначенні арбітражної керуючої Венської Оксани Олександрівни, кандидатура якої запропонована ініціюючим кредитором, розпорядником майна Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ», відсутні.

Частиною 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність введення процедури розпорядження майном боржника Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ», призначення розпорядником майна боржника арбітражну керуючу Венську Оксану Олександрівну та встановлення грошової винагороди розпоряднику майном боржника у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень.

Як встановлено вище, доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 про банкрутство, за результатами її апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 про банкрутство підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 про відкриття провадження по справі №916/4443/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), ухвали попереднього засідання, ухвал за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, поданих після закінчення строку, встановленого для їх подання, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника та рішень, прийнятих за результатами розгляду заяв, поданих у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Повний текст постанови складено та підписано 13.05.2024 у зв`язку з перебуванням колегії суддів у складі головуючого суддів Богатиря К.В. та суддів Поліщук Л.В., Таран С.В. у відпустці у період з 06.05.2024 до 10.05.2024.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран