ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3234/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р»

до Приватного акціонерного товариства «МХП»

про стягнення 331 030, 93 грн

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «МХП»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р»

про стягнення 32 292,06 грн,

Суддя Антонова В.М.

Секретар судових засідань Брецко В.Р.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом: Мізернюк Н.В.;

від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом: Сєркова С.Г.;

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог за первісною позовною заявою

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «МХП» (далі - відповідач) про стягнення 331 030, 93 грн з яких: 314 262, 09 грн основний борг, 7 152, 94 грн інфляційні втрати, 6 473, 28 грн 3% річних та 3 142, 62 грн штраф.

Позовні вимоги первісної позовної заяви обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором підряду в капітальному будівництві №БА 19 від 08.11.2021, в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

2. Стислий виклад позицій відповідача за первісним позовом

Відповідач за первісним позовом у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Стислий виклад позовних вимог за зустрічною позовною заявою

Приватне акціонерне товариство «МХП» (надалі відповідач за первісним/позивач за зустрічним позовом) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» (надалі позивач за первісним/відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 32 292, 06 грн штрафу.

Позовні вимоги зустрічної позовної заяви обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» свого зобов`язання за договором підряду в капітальному будівництві №БА 19 від 08.11.2021, в частині своєчасного виконання робіт.

4. Стислий виклад позицій відповідача за зустрічною позовною заявою

Позивач за первісним/відповідач за зустрічним позовом у відзиві на зустрічну позовну заяву заперечує щодо зустрічних позовним вимог, просить відмовити в його задоволені, оскільки кінцевим строк виконання робіт є 22.07.2022, а тому відповідачем за первісним/позивачем за зустрічним позовом пропущено встановлений в ст.258 ЦК України однорічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення штрафу.

5 . Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.10.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

06.11.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27.11.2023 від Приватного акціонерного товариства «МХП» надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.12.2023 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства «МХП» (надалі відповідач за первісним/позивач за зустрічним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» (надалі позивач за первісним/відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 32 292, 06 грн штрафу прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічні позовні вимоги об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №911/3234/23, постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засіданні призначено на 19.12.2023.

15.12.2023 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2023 відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

18.12.2023 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про сплив позовної давності в зустрічних позовних вимогах та відзив на зустріну позовну заяву.

У підготовче засідання 19.12.2023 з`явився представник позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом, представник відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом у засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 13.02.2024.

25.12.2023 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшли заперечення на заяву про сплив строків давності в зустрічних позовних вимогах, оскільки строки визначені ст.258 ЦК України продовжені на період дії карантину та на період дії в Україні воєнного стану. Також надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов.

26.12.2023 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про участь в підготовчому засіданні 13.02.2024 та усіх судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.12.2023 заяву представника відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом про розгляд справи в режимі відеоконференції задоволено.

23.01.2024 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про зміну предмета позову, в якій зазначає, що оскільки строк оплати за виконанні роботи в розмірі 5,5% від вартості виконаних робіт настав 25.12.2023, то з 26.12.2023 сума заборгованості по оплаті виконаних робіт складає 314 262, 09 грн, а тому просив стягнути з відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом 331 030, 93 грн з яких: 314 262, 09 грн основний борг, 7 152, 94 грн інфляційні втрати, 6 473, 28 грн 3% річних та 3 142, 62 грн штраф.

У підготовче засідання 13.02.2024 з`явилися сторони. Суд протокольною ухвалою розцінив заяву позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом про зміну предмета позову як заяву про збільшення позовних вимог, долучив її до матеріалів справи та постановив продовжити розгляд справи з її урахуванням.

14.02.2024 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеконференції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2024 (суддя Христенко О.О.) задоволено заяву відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом про участь у судовому засіданні в режимі відеконференції.

19.02.2024 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшли додаткові пояснення.

04.03.2023 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшли додаткові пояснення.

05.03.2024 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшли додаткові пояснення.

У підготовче засідання 05.03.2024 з`явилися сторони. Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження та, зокрема, в підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2024.

13.03.2024 від представника відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про участь в судовому засіданні призначеному на 26.03.2024 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.03.2024 клопотання представника відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом про участь у в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

26.03.2024 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку із хворобою його представника.

У судове засідання 26.03.2024 з`явився представник відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом, представник позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом у засідання не з`явився. у засіданні суд протокольно ухвалою задовольнив клопотання позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом про відкладення розгляду справи та відклад судове засідання на 04.04.2024.

27.03.2024 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про витребування доказів оплати послуг адвоката та клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.03.2024 клопотання представника відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом про участь у в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

У судове засідання 04.04.2024 з`явилися представники сторін.

Представник позивача за первісним/відповідача зустрічним позовом у судовому засіданні 04.04.2024 надав пояснення по суті позовних вимог за первісним позовом, просив його задовольнити та надав пояснення по суті заперечень за зустрічним позовом, просив відмовити в його задоволені.

Представник відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні 04.04.2024 надав пояснення по суті за первісних позовних вимог, просив відмовити в задоволені первісного позову та надав пояснення по суті позовних вимог за зустрічним позовом, просив задовольнити зустріну позовну заяву в повному обсязі.

У судовому засіданні 04.04.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

08.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю«Промагробуд-Р» (далі - контрагент) та Приватним акціонерним товариством «МХП» (далі - МХП) укладено договір підряду в капітальному будівництві №БА 19 (далі договір), відповідно до п.1.1. якого контрагент зобов`язується у встановлені строки за завданням МХП виконати будівельно-монтажні роботи (далі - роботи) зазначені в додатках до договору, а МХП прийняти та оплатити зазначені роботи.

Невід`ємними частинами договору, як визначають зобов`язання сторін та регулюють його окремі положення є додатки №1-9 (п.1.1. договору).

Відповідно до п.2.1. договору загальна вартість робіт, що є предметом цього договору вказується в додатку №2 до цього договору.

Вартість окремих видів та/або етапів робіт, що є предметом цього договору, визначається сторонами згідно додатку №3 до цього договору (п.2.2. договору).

Фактична загальна вартість робіт за цим договором визначається сторонами на підставі підписаних актів виконаних робіт та не може перевищувати загальну вартість робіт визначену в додатку №2 до цього договору (п.2.3. договору).

Згідно із п.2.11. договору розрахунки за виконані роботи здійснюються згідно умов додатку №2 до договору на підставі акту (-ів) передачі приймання виконаних робіт з додатком підсумкової відомості ресурсів та довідок про вартість виконаних робіт в т.ч. по формі №Кб-3 по кожному етапу робіт (все разом надалі акти передачі-приймання виконаних робіт), а також документів, підтверджуючих виконання робіт/надання послуг.

Відповідно до п.3.3.4 договору контрагент зобов`язаний виконувати всі роботи якісно та відповідно до вимог діючого законодавства, державних будівельних норм, умов договору та додатків до нього.

МХП зобов`язано дотримуватись порядків та строків оплати виконаних робіт, визначених цим договором (п.3.4.5. договору).

У пункті 6.2. договору сторони погодили, що в разі неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, контрагент за кожне зобов`язання, виконане не належним чином, зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 5% від загальної вартості додатку до договору, в якому виконано зобов`язання, що виконане неналежним чином. У разі прострочення належного виконання зобов`язання більше ніж на 10 календарних днів, контрагент зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 5% від загальної вартості додатку до договору, в якому вказано зобов`язання, що виконане неналежним чином, та з 11 календарного дня МХП має право відмовитися від договору, що не звільняє контрагента від необхідності оплати штрафних санкцій.

Пунктом 6.3. договору погоджено, що в разі несвоєчасного здійснення МХП своїх зобов`язань щодо оплати виконаного зобов`язання, МХП сплачує штраф у розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми. У разі прострочення належного виконання зобов`язання більше ніж на 10 календарних днів, МХП сплачує штраф у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми.

Сторонами погоджено додаток №2 договору, в п.1. якого погодили, що предметом договору є виконання робіт з влаштування водовідвідних лотків та бортового каменю на об`єкті: «Нове будівництво дільниці з виробництва органічних добрив на землях Тульчинської міської ради (за межами населеного пункту) Вінницької області».

Термін (строки) виконання робіт встановлюються згідно графіка (-ів) виконання робіт (додаток №4) (п.3. додатку№2 до договору).

У пункті 4 додатку№2 до договору сторони погодили, що відповідно до умов договору МХП здійснює оплату робіт шляхом перерахування на поточний банківський рахунок контрагента в наступному порядку:

- авансового платежу в розмірі 25% від вартості замовлених робіт протягом 5 банківських днів з дати підписання договору (п.4.1. додатку№2 до договору);

- проміжні платежі на підставі підписаних сторонами без зауважень актів приймання-передачі виконаних робіт не пізніше першого платіжного дня по закінченню строку 5 банківських днів з моменту підписання сторонами із зменшенням суми , що підлягає до сплати по кожному підписаному акта приймання-передачі виконаних робіт на 48% (сума відсотку авансу та відсотків по платежам згідно п.4.3. та 4.4. даного додатку) (п.4.2. додатку№2 до договору);

- платіж у розмірі 20% від вартості виконаних робіт, вказаної у всіх підписаних сторонами без зауважень актах приймання-передачі виконаних робіт не пізніше першого платіжного дня по закінченню строку 5 банківських днів з моменту підписання сторонами останнього акта приймання-передачі виконаних робіт але у будь-якому випадку після здачі контрагентом МХП всієї виконавчої документації згідно з чинним законодавством та проектної документації за штампом МХП «У виробництво робіт» у паперовому вигляді (п.4.3. додатку№2 до договору);

- 3% від вартості робіт, вказаної у всіх підписаних сторонами без зауважень актах приймання-передачі виконаних робіт не пізніше першого платіжного дня по закінченню строку 365 календарних днів з моменту підписання сторонами останнього акта приймання-передачі виконаних робіт, але у будь-якому випадку після виконання контрагентом гарантійних зобов`язань, що виникли за період експлуатації (365 календарних днів з моменту підписання останнього акту), на підставі отриманого від контрагента рахунку-фактури. (п.4.4. додатку№2 до договору).

Усі платежі здійснюються з пріоритетним врахування додатку №1 договору. Платіжним днем МХП є вівторок та п`ятниця.

Відповідно до п.5. додатку №2 до договору загальна вартість (ціна) даного договору не перевищує 1 680 000, 00 грн з урахуванням ПДВ 280 000,00 грн.

Додатком №3 до договору сторони погодили договірну ціну на будівництво, що здійснюється в 2021 році в розмірі 1 680 000, 00 грн.

Також сторонами погоджено графік виконання робіт (додаток №4 до договору), відповідно до якого термін виконання робіт складає 30 календарних днів з дати підписання акта приймання-передачі проекту (технічної документації) та сплати авансового платежу.

08.11.2021 сторонами підписано акт приймання-передачі проекта та акт приймання-передачі будівельної готовності.

09.11.2021 МХП оплатив контрагенту аванс у розмірі 420 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №.

23.06.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору, якою виклали додаток №3 до договору (договірна ціна) у редакції згідно додатку даної угоди та встановити обмеження загальної вартості договору в розмірі 1 683 870, 20 грн.

Відповідно до додатку №1 до додаткової угоди №2 від 23.06.2022 до договору договірна ціна на будівництво, що здійснюється в 2022 році складає 645 841, 18 грн.

27.06.2022 сторонами підписано додаткову угоду №3 до договору, якою сторони виклали графік виконання робіт (додаток №4 до договору) в редакції, що додається до даної угоди, відповідно до якого термін виконання робіт складає 25 днів.

У подальшому сторонами погоджено додаткову угоду №4 від 14.07.2022 до договору, якою, сторони домовились керуватися наступними положеннями, які мають пріоритетну силу над положеннями договору, так, сторонами домовились:

викласти п.1. додаток №2 до договору (предметом договору) є: виконання робіт з будівництва водовідвідних лотків та бортового каменю на об`єкті: «Нове будівництво майданчика для зберігання суміші органічної від утримання курчат-бройлерів на землях Тульчинської міської ради (за межами населеного пункту с. Ульянівки), Вінницької області».

Викласти п.2 Додаток №2 (Адреса (місце)виконання Робіт): за межами населеного пункту с. Ульянівка, Вінницька область»;

викласти п.4. додаток №2 до договору (відповідно до умов договору МХП здійснює оплату робіт шляхом перерахування на поточний банківський рахунок контрагента) у наступному порядку:

4.1 оплата в розмірі 94,5% від вартості виконаних робіт, на підставі підписаних сторонами без зауважень актів приймання-передачі виконаних робіт не пізніше першого платіжного дня по закінченню строку 5 банківських днів з моменту їх підписання сторонами без зауважень відповідного акта;

4.2. 5,5% від вартості робіт, вказаної у всіх підписаних сторонами без зауважень актах приймання-передачі виконаних робіт не пізніше першого платіжного дня по закінченню строку 365 календарних днів з моменту підписання сторонами останнього акта приймання-передачі виконаних робіт, але у будь-якому випадку після виконання контрагентом гарантійних зобов`язань, що виникли за період експлуатації (365 календарних днів з моменту підписання останнього акту), на підставі отриманого від контрагента рахунку-фактури.

Контрагент виконав, а МХП прийняв роботи на суму 590 320, 80 грн, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2021 року від 02.12.2021 (форми КБ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 02.12.2021 року (форма №КБ-2в).

Також контрагент виконав, а МХП прийняв роботи на суму 506 700, 97 грн, підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2022 року від 23.12.2022 (форми КБ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 23.12.2022 року (форма №КБ-2в).

Вказані акт та довідка підписані з обох сторін без зауважень та заперечень.

МХП здійснено наступні оплати контрагенту: 138 580, 02 грн (платіжне доручення №291309003 від 03.12.2021), 70 000, 00 грн (платіжне дорученням № від 10.12.2021), 63 623, 46 грн (платіжне дорученням № від 17.12.2021) 24 159, 43 (платіжне дорученням №304688006 від 28.12.2021), 10 603, 91 грн (платіжне доручення № від 18.01.2022), 158 012, 67 грн (платіжне доручення №328939002 від 01.04.2022), 30 412, 79 грн (платіжне доручення № від 15.07.2022), 91 496, 33 грн (платіжне доручення № від 22.07.2022), 1 948, 76 грн (платіжне доручення № від 31.08.2022) та 221 631, 00 грн (платіжне доручення № від 01.03.2023).

У подальшому МХП направив контрагенту претензію №4 від 25.08.2022 вих. №82-ВБ, якій просив оплатити штраф згідно п.6.2. договору в розмірі 32 292, 06 грн протягом 7 календарних днів з моменту отримання претензії.

Доказів направлення та дати отримання контрагентом претензії матеріали справи не містять, проте контрагент надав відповідь від 14.11.2022 за вих. №14/11/22/, в якій зобов`язувався завершити виконання робіт протягом 20 календарних днів та зазначив, що виконав роботи невчасно через ряд обставин на які не міг вплинути.

Крім цього, сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 22.08.2023 за договором, відповідно до якого заборгованість МХП перед контрагентом складає 314 262, 09 грн.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України,

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 877 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття (ч.1 ст.882 Цивільного кодексу України)

Згідно ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Так, Товариством з з обмеженою відповідальністю«Промагробуд-Р» виконано роботи на суму 506 700, 97 грн, підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2022 року від 23.12.2022 (форми КБ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 23.12.2022 (форма №КБ-2в).

Суд зауважує, що вказані довідка та акт підписані зі сторони Приватного акціонерного товариства «МХП» без зауважень чи заперечень.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.4. додатку №2 до договору (в редакції додаткової угоди №4 від 14.07.2022):

4.1 оплата в розмірі 94,5% від вартості виконаних робіт, на підставі підписаних сторонами без зауважень актів приймання-передачі виконаних робіт не пізніше першого платіжного дня по закінченню строку 5 банківських днів з моменту їх підписання сторонами без зауважень відповідного акта;

4.2. 5,5% від вартості робіт, вказаної у всіх підписаних сторонами без зауважень актах приймання-передачі виконаних робіт не пізніше першого платіжного дня по закінченню строку 365 календарних днів з моменту підписання сторонами останнього акта приймання-передачі виконаних робіт, але у будь-якому випадку після виконання контрагентом гарантійних зобов`язань, що виникли за період експлуатації (365 календарних днів з моменту підписання останнього акту), на підставі отриманого від контрагента рахунку-фактури.

Враховуюче зазначене вище строк оплати 94,5% від вартості виконаних робіт за актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 23.12.2022 настав 02.01.2023, а строк оплати 5,5% від вартості виконаних робіт за актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 23.12.2022 настав 25.12.2023.

Приватне акціонерне товариство «МХП» здійснено наступні оплати за договором: 138 580, 02 грн (платіжне доручення №291309003 від 03.12.2021), 70 000, 00 грн (платіжне дорученням № від 10.12.2021), 63 623, 46 грн (платіжне дорученням № від 17.12.2021) 24 159, 43 (платіжне дорученням №304688006 від 28.12.2021), 10 603, 91 грн (платіжне доручення № від 18.01.2022), 158 012, 67 грн (платіжне доручення №328939002 від 01.04.2022), 30 412, 79 грн (платіжне доручення № від 15.07.2022), 91 496, 33 грн (платіжне доручення № від 22.07.2022), 1 948, 76 грн (платіжне доручення № від 31.08.2022) та 221 631, 00 грн (платіжне доручення № від 01.03.2023).

Крім цього, сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 22.08.2023 за договором, відповідно до якого заборгованість Приватного акціонерного товариства «МХП» перед Товариством з з обмеженою відповідальністю«Промагробуд-Р» складає 314 262, 09 грн.

Закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність в нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року в справі № 911/3685/17.

Суд розцінює часткові оплати Приватного акціонерного товариства «МХП» та погодження акту звірки взаємних розрахунків, як визнання ним основного боргу.

Доказів повної оплати виконаних робіт Приватним акціонерним товариством «МХП» матеріали справи не містять та останнім, у порядку передбаченому ГПК України, суду таких доказів не надано.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у Приватного акціонерного товариства «МХП» заборгованості за договором щодо своєчасної та повної оплати вартості виконаних робіт у розмірі в 314 262, 09 грн. Доказів її погашення, Приватним акціонерним товариством «МХП» не надано та вказана заборгованість не спростована, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення основного боргу.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «МХП» 3% річних за загальний період з 02.01.2023 по 30.10.2023 в сумі 6 473, 28 грн та 7 152, 94 грн інфляційних втрат за період з січня 2023 року по серпень 2023 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд звертає увагу на те, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19.

Суд перевіривши наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» розрахунок 3 % річних за період з 02.01.2023 по 30.10.2023 в розмірі 6 473, 28 грн зазначає, що він виконаний арифметично невірно, крім того, останнім не вірно визначено період нарахування 3 % річних, оскільки, як встановлено судом вище строк оплати настав 02.01.2023, а тому період нарахування 3 % річних починається 03.01.2023.

Враховуючи зазначене, судом здійснено власний розрахунок 3% річних за загальний період з 03.01.2023 по 30.10.2023, обмежуючись сумами та періодами визначеними Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р», так за розрахунком суду розмір 3% річних за вказаний період складає 7 085,30 грн.

Враховуючи положення ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України згідно якого, суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, судом розглядаються позовні вимоги в межах заявлених позивачем вимог.

Тому вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «МХП» 3% річних підлягає задоволенню в розмірі визначеному Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» 6 473, 28 грн.

Крім цього суд, перевіривши наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» розрахунок інфляційних втрат у розмірі 7 152, 94 грн за період з січня 2023 року по серпень 2023, визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім цього, за порушення виконання грошового зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «МХП» штраф у розмірі 3 142, 62 грн.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

За ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.3. договору сторонами погоджено, що в разі прострочення належного виконання зобов`язання більше ніж на 10 календарних днів, МХП сплачує штраф у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми.

Перевіривши здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» розрахунок 1% штрафу в розмірі 3 142, 62 грн, суд встановив, що він є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому первісні позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «МХП» до Товариства з обмеженою відповідальністю«Промагробуд-Р» про стягнення 32 292, 06 грн штрафу нарахованого відповідно до п.6.2. договору, суд зазначає таке.

У пункті 6.2. договору сторони погодили, що в разі неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, контрагент за кожне зобов`язання, виконане не належним чином, зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 5% від загальної вартості додатку до договору, в якому виконано зобов`язання, що виконане неналежним чином. У разі прострочення належного виконання зобов`язання більше ніж на 10 календарних днів, контрагент зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 5% від загальної вартості додатку до договору, в якому вказано зобов`язання, що виконане неналежним чином, та з 11 календарного дня МХП має право відмовитися від договору, що не звільняє контрагента від необхідності оплати штрафних санкцій.

Відповідно до додатку №1 до додаткової угоди №2 від 23.06.2022 до договору договірна ціна на будівництво, що здійснюється в 2022 році складає 645 841, 18 грн.

27.06.2022 сторонами підписано додаткову угоду №3 до договору, якою сторони виклали графік виконання робіт (додаток №4 до договору) в редакції, що додається до даної угоди, відповідно до якого термін виконання робіт складає 25 днів.

Як встановлено судом вище на виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» виконало роботи на суму 506 700, 97 грн, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2022 року від 23.12.2022 (форми КБ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 23.12.2022 (форма №КБ-2в).

У подальшому Приватним акціонерним товариством «МХП» направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» претензію №4 від 25.08.2022 вих. №82-ВБ, з проханням оплатити штраф згідно п.6.2. договору в розмірі 32 292, 06 грн протягом 7 календарних днів з моменту отримання претензії.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» надало відповідь від 14.11.2022 за вих. №14/11/22/, в якій зобов`язувалось завершити виконання робіт протягом 20 календарних днів та зазначило, що виконало роботи невчасно через ряд обставин на які не могло вплинути.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Положеннями п. п. 3, 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України закріплено принципи свободи договору, справедливості, добросовісності та розумності.

Зміст принципу справедливості, добросовісності і розумності полягає в тому, що норми законів, умови договорів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають відповідати загальновизнаним вимогами цивільного обороту, вимогам справедливості, добросовісності та розумності, що практично виражається у встановленні нормами цивільного законодавства рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб.

Суд звертає увагу, що кожна сторона у відповідних правовідносинах має поводити себе добросовісно, обачливо й розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію, що випливає зі ст.3 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово посилався на принцип римського права venirecontrafactumproprium (заборона суперечливої поведінки), який базується ще на римській максимі "ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці" (постанови Верховного Суду у справах №910/19179/17, №914/2622/16, №914/3593/15, №237/142/16-ц, №911/205/18).

Враховуючи викладене вище суд критично оцінює посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р», що строк виконання робіт ним не пропущено, оскільки графіком виконання робіт (додаток №4 до договору) в редакції додаткової угоди №3 від 27.06.2022 погоджено термін виконання робіт, а саме 25 днів, проте не погоджено дати початку відліку цього 25 денного терміну, оскільки у відзиві останній зазначає, що кінцевим строком виконання робіт є 22.07.2022 та у відповідь від 14.11.2022 за вих. №14/11/22/ також визнає пропуск строку виконання робіт, крім цього у вказаній відповіді зобов`язувався виконати роботи протягом 20 днів.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що договір є чинним, розірваний в установленому законом порядку не був, а тому є обов`язковим до виконання сторонами.

Підсумовуючи наведене вище, перевіривши наданий Приватним акціонерним товариством «МХП» розрахунок 5% штрафу в розмірі 32 292, 06 грн, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 Цивільного кодексу України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Разом з тим, відповідно до положень п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», прийнятої відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року.

Крім цього пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який триває на даний час.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги дату укладання договору та додаткових угод до нього в 2022 році, період виконання робіт у 2022 році та, оскільки з березня 2020 року діяв карантин і з лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, суд дійшов висновку, що Приватним акціонерним товариством «МХП», строк позовної давності за зустрічними позовними вимогами не пропущено.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі РуїсТоріха проти Іспанії). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Підсумовуючи наведене вище, суд задовольняє первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» та задовольняє зустрічний позов Приватного акціонерного товариства «МХП».

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, суд відзначає, що згідно приписів частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Тобто, оскільки обидва позови в даній справі стосуються стягнення коштів, то у випадку часткового задоволення первісного і зустрічного позовів, суд вправі здійснити зарахування таких вимог.

Однак, з огляду на задоволення як первісного позову, так і зустрічного, суд з метою забезпечення сторонам чіткого розуміння, які саме вимоги в якій частині задоволені як за первісним позовом, так і за зустрічним, та які саме суми підлягають стягненню вбачає за необхідне чітко визначити дані вимоги в резолютивній частині рішення.

Водночас, сторони не позбавлені можливості після набрання законної сили рішенням у даній справі здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне провести зустрічне зарахування судових витрат у вигляді судового збору, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами, стягнувши різницю судового збору в розмірі 2 281, 47 грн (4 965, 47 грн - 2 684,00 грн) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» .

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» просило суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «МХП» 20 000, 00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» на підтвердження понесення витрат на правову допомогу долучено до матеріалів справи: копію додатку №2 (витяг) доручення з договору про надання правничої (правової) допомоги №40/2023 від 25.09.2023, копію виписки з протоколу погодження розміру гонорару адвоката за договором, копію ордера серії АА №1364009 на ім`я адвоката Мізернюк Ніни Василівни, копію акта прийому-передачі послуг адвоката за договором від 25.09.2023 з описом робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги на суму 20 000, 00 грн, копію платіжної інструкції № 21 від 03.10.2023 про оплату правової допомоги.

Частини 1 та 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до приписів ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим Приватним акціонерним товариством «МХП» клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявлялось, не наведено обставин та не надано доказів на підтвердження неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги.

При цьому, судом враховано, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі), що відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах від 25.04.2018 у справі №922/3142/17, від 02.05.2018 у справі №910/22350/16, від 11.06.2018 року у справі №923/567/17.

Беручи до уваги підтвердження Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» правового статусу адвоката, надання доказів фактичного надання правничої допомоги на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, в зв`язку з чим, судом покладаються на Приватне акціонерне товариство «МХП» витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» на правову допомогу в розмірі 20 000, 00 грн.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» до Приватного акціонерного товариства «МХП» про стягнення 331 030, 93 грн задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «МХП» (08800, Київська область, Обухівський район, місто Миронівка, вулиця Елеваторна, будинок 1, ідентифікаційний код 25412361) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» (01010, місто Київ, провулок Бутишева, будинок 10, офіс 10, ідентифікаційний код 41113882) 314 262 (триста чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві) грн 09 коп. основного боргу, 6 473 (шість тисяч чотириста сімдесят три) грн 28 коп. 3% річних, 7 152 (сім тисяч сто п`ятдесят дві) грн 94 коп. інфляційних втрат, 3 142 (три тисячі сто сорок дві) грн 62 штрафу, 2 281(дві тисячі двісті вісімдесят одну) грн 47 коп. судового збору та 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства «МХП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» про стягнення 32 292, 06 грн задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагробуд-Р» (01010, місто Київ, провулок Бутишева, будинок 10, офіс 10, ідентифікаційний код 41113882) на користь Приватного акціонерного товариства «МХП» (08800, Київська область, Обухівський район, місто Миронівка, вулиця Елеваторна, будинок 1, ідентифікаційний код 25412361) 32 292 (тридцять дві тисячі двісті дев`яносто дві) грн 06 коп. штрафу.

5. Після набрання рішенням суду законної сили видати накази.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 06.05.2024.

Суддя В.М. Антонова