РІШЕННЯ

01 травня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/119/24

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.

за участі секретаря судового засідання Касюдик О.О.

розглянув справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запорізьке кар`єроуправління"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Клірінгмарі Корп"

про стягнення 505 350,76 грн боргу, з яких: 375 914,41 грн основний борг, 20 003,87 грн - 3% річних, 109 432,48 грн інфляційні втрати.

представники сторін не прибули.

Суть справи:

До Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" поступила позовна заява Приватного акціонерного товариства "Запорізьке кар`єроуправління" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клірінгмарі Корп" про стягнення боргу.

Судом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що його контрагентом не виконано належним чином умов договору №26/02/2021/СБ від 26.02.2021 в частині повної оплати поставленого товару та наданих послуг, через що в останнього виникла заборгованість, сума якої, з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат, заявлена до стягнення у судовому порядку.

Позивач а у судове засідання не прибув, однак 01.05.2024 від нього надійшла заява №б/н (вх. №3504) від 01.05.2024 про розгляд справи без участі його представника.

Крім того, позивачем подано додаткові пояснення у справі №б/н (вх. №3503) від 01.05.2024, у яких він вказує, що сторони належними та допустимими документами погодили умови виконання робіт Кар`єроуправлінням по навантаженню товару на транспорт відповідача, а також порядок та розмір оплати цієї роботи. З актів здачі - приймання робіт (надання) послуг) вбачається, що роботи по навантаженню виконані в повному обсязі без будь - яких застережень і підлягають належній оплаті.

В свою чергу, відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, відзиву на позов не подав , хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому процесуальним законодавством порядку. Зокрема, наявні в матеріалах справи поштові повідомлення повернулися з відмітками поштового відділення про те, що "адресат відсутній за вказаною адресою" або "за закінченням терміну зберігання".

Досліджуючи питання обізнаності про розгляд даного спору відповідачем суд враховує, що порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом пункту 4 частини шостої якої днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 01.03.2023 по справі №910/18543/21, від 06.06.2023 по справі №922/3604/21.

Таким чином, судом здійснено всі дії щодо належного повідомлення Товариства про час, місце та дату розгляду справи. Тому наявні підстави стверджувати, що відповідач є належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Судом також враховано, що за ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому суд зазначає, що в силу приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, з метою дотримання розумних строків вирішення цього спору, приймаючи до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти росії" суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України, а неподання відповідачем відзиву на позов та неявка його представника у судові засідання не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відтак, за положеннями ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст.251 ГПК України суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Технічна фіксація судового процесу в порядку ст.222 ГПК України не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Між Приватним акціонерним товариством "Запорізьке кар`єроуправління" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Клірінгмарі Корп" (Покупець) 26 лютого 2021 року було укладено договір №26/02/2021/СБ (надалі Договір), за умовами п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар у визначеній кількості, відповідної якості і за узгодженою ціною в порядку і терміни, встановлені договором, а Покупець прийняти і сплатити товар на договірних умовах.

Найменування товару: щебінь гранітний та відсів відповідно до вимог ГОСТу, ДСТУ, ТУ. Кількість, вартість і асортимент, вартість послуг з навантаження товару, що поставляється, вказуються в специфікаціях та/або накладних на товар, які складені на підставі заявок Покупця на поставку товару та актах виконаних послуг ( під накладною на товар розуміється видаткова накладна або товарна накладна, або інший документ первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує передачу товару від Продавця до Покупця). Ціна на товар та послуги встановлюється відповідно до затверджених прайс - листів Продавця і вказується в специфікаціях (типова форма специфікації передбачена у Додатку №1 та/або накладних на товар, які є невід`ємною частиною договору (п.п.1.2, 1.3, 1.4 угоди).

У розділі 2 укладеного правочину сторони узгодили суму договору, ціну та умови розрахунку. Зокрема, сума договору визначається як загальна сума всіх специфікацій та/або накладних на товар, підписаних сторонами в якості додатків до цього договору. Ціна товару та вартість послуг узгоджуються обома сторонами в специфікаціях, що додаються, та які являються невід`ємною частиною даного договору. Оплата товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, в терміни узгоджені в специфікаціях. Покупець оплачує кожну партію товару на умовах повної попередньої оплати.

Згідно із п. 3.1 угоди постачання товару здійснюється в терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях та заявках, водним транспортом на умовах FOB, Старий Дніпро, ПрАТ "Запорізьке кар`єроуправління", автомобільним транспортом на умовах EXW за адресою: склад ПрАТ "Запорізьке кар`єроуправління", м. Запоріжжя, вул. Дніпровські зорі 1, залізничним транспортом на умовах СРТ згідно "Інкотермс" в редакції 2010 року. Покупець компенсує залізничний тариф згідно виставлених рахунків Продавця.

Відповідно до п.3.4 Договору, разом з товаром в адресу Покупця Продавець зобов`язується надати наступні документи: рахунок; видаткову накладну; сертифікат/паспорт якості; транспортну накладну; акт виконаних робіт.

Даний договір дійсний з моменту підписання його двома сторонами і діє до 31.12.2021. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов (п.11.1 угоди).

Сторонами також було підписано Додаток №1 до договору - Специфікацію №1 від 26.02.2021, згідно п.1 якої Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і сплатити товар на загальну суму 1 956 000 грн з ПДВ.

Відповідно до п.2 Специфікації №1 оплата товару здійснюється шляхом 100% передплати на розрахунковий рахунок Продавця.

На виконання договірних зобов`язань позивач поставив своєму контрагенту Товар на загальну суму 342 356,60 грн та надав послуги по його навантаженню на суму 51 660,84 грн, що підтверджуються наступними видатковими накладними та Актами здачі - приймання робіт (надання послуг):

- ВН №303 від 17.02.2022 на суму 34 890,80;

- Акт №235 від 18.02.2022 на суму 4 232,76 грн;

- ВН №315 від 18.02.2022 на суму 23 985,64 грн;

- Акт №264 від 22.02.2022 на суму 5 390,28 грн;

- ВН №347 від 22.02.2022 на суму 30 544,92 грн;

- Акт №253 від 21.02.2022 на суму 2 086,56 грн;

- ВН №335 від 21.02.2022 на суму 11 823,84 грн;

- Акт №236 від 19.02.2022 на суму 3 069,36 грн;

- ВН №316 від 19.02.2022 на суму 17 393,04 грн;

- Акт №237 від 19.02.2022 на суму 1 017,24 грн;

- ВН №317 від 19.02.2022 на суму 7 992,60 грн;

- ВН №169 від 01.02.2022 на суму 15 694,80 грн;

- Акт №113 від 01.02.2022 на суму 1 997,52 грн;

- ВН №43 від 11.01.2022 на суму 37 932,44 грн;

- Акт №19 від 11.01.2022 на суму 6 693,96 грн;

- ВН №44 від 11.01.2022 на суму 6 399,12 грн;

- Акт №20 від 11.01.2022 на суму 917,28 грн;

- ВН №147 від 29.01.2022 на суму 5 788,16 грн;

- Акт №103 від 29.01.2022 на суму 1 021,44 грн;

- ВН №146 від 29.01.2022 на суму 15 107,40 грн;

- Акт №102 від 29.01.2022 на суму 1 922,76 грн;

- ВН №162 від 31.01.2022 на суму 16 978,92 грн;

- Акт №108 від 31.01.2022 на суму 2 996,28 грн;

- Акт №160 від 09.02.2022 на суму 4 226,88 грн;

- ВН №229 від 09.02.2022 на суму 23 952,32 грн;

- ВН №102 від 21.01.2022 на суму 7 741,80 грн;

- Акт №70 від 21.01.2022 на суму 985,32 грн;

- ВН №51 від 12.01.2022 на суму 62 803,44 грн;

- Акт №29 від 12.01.2022 на суму 11 082,96 грн;

- ВН №36 від 10.01.2022 на суму 22 781,36 грн;

- Акт №9 від 10.01.2022 на суму 4 020,24 грн.

Зазначені вище первинні документи бухгалтерського обігу підписані представниками сторін без будь-яких зауважень і заперечень, та скріплені відтисками печаток обох суб`єктів господарювання.

За твердженням Продавця, поставка товару, яка здійснювалась ним до 09.01.2022 була сплачена Покупцем в повному обсязі. Проте за видатковими накладними за період з 10.01.2022 до 22.02.2022 відповідач прийняв товар у власність, але оплатив його вартість лише частково. Як наслідок, розмір неоплачених грошових зобов`язань складає 375 914,41 грн.

21 лютого 2023 року, з метою досудового врегулювання спору Товариству була направлена вимога №05 від 14.02.2023 погасити існуючу заборгованість. Однак направлений лист залишений відповідачем без реагування, а зобов`язання по оплаті без виконання.

Наведені обставини слугували підставою для звернення ПрАТ "Запорізьке кар`єроуправління" до суду із відповідним позовом.

Дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Із даною правовою нормою кореспондуються і положення статті 174 ГК України, за якою господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

За приписами ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст. 509, 526 ЦК України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки. У статті 712 ЦК України, ч. 1 ст.265 ГК України законодавець встановив, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі - продажу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

У спірних правовідносинах, умовами укладеної угоди її учасники домовилися про здійснення повного розрахунку за товарно-матеріальні цінності шляхом попередньої оплати.

При цьому суд констатує, що досягнуті у Договорі домовленості щодо попередньої оплати Товариством виконані не були.

З даного приводу, у частині 1 статті 693 Цивільного кодексу України, законодавець обумовив, що у разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу. Викладені у зазначеній статті правові норми регламентують зустрічне виконання зобов`язання та, зокрема, передбачають, що при зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно.

З наведених підстав суд вважає, що у спірних правовідносинах обов`язок покупця щодо оплати виник з моменту прийняття ним матеріальних цінностей , який зафіксований у товаросупровідних документах, а саме видаткових накладних із відмітками Покупця про отримання товару, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Окрім цього, укладаючи Договір, його контрагенти домовилися не лише про поставку товару, а й додатково поклали на позивача обов`язок надати навантажувальні послуги. Виконання Кар`єроуправлінням цієї умови засвідчується актами надання таких послуг, що підписані відповідачем без будь яких зауважень чи застережень.

В свою чергу, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, сума основної заборгованості перед позивачем станом на час звернення із позовом та вирішення даного спору становить 375 914,41 грн, яка відповідачем не спростована, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із поданим позивачем розрахунком, за неналежне виконання умов договору Товариству за період з 17.02.2022 до 21.11.2023 нараховані інфляційні збитки на суму 109 432,48 грн та 20 003,87 грн трьох відсотків річних.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки відповідачем не дотримано строк оплати, який визначено договором (попередня оплата), відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після його прийняття за правилами статті 693 ЦК України, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Отже, враховуючи вище наведене, прострочення виконання Товариством грошового зобов`язання починається із наступного дня з дати кожної видаткової накладної та акту здачі - приймання робіт, а не з тієї самої дати, що й первинні документи бухгалтерського обліку, як це визначив позивач у своїх розрахунках.

Також суд звертає увагу, що дні підписання видаткових накладних та актів від 19.02.2022 та від 29.01.2022 є вихідними днями - суботою. Відтак, останній день оплати припадає на 21.02.2022 та 31.01.2022 відповідно, що не враховано позивачем при проведенні розрахунку.

Суд також зазначає, що згідно розрахунку позивача загальна сума інфляційних втрат склала 109 432,48 грн, хоча сумуючи розмір інфляційних втрат по кожній накладній та актах, наведені у розрахунку, в кінцевому результаті виходить 108 200,28 грн.

Таким чином, проаналізувавши наведений позивачем розрахунок позовних вимог в частині стягнення інфляційних збитків та 3% річних, враховуючи період існування заборгованості по кожній видатковій накладній та акту окремо, розмір боргу, провівши відповідний перерахунок, суд вважає правомірно заявленими інфляційні втрати в сумі 108200,28 грн та 3% річних в розмірі 19744,37 грн. В решті позову, в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних слід відмовити за безпідставністю їх нарахування.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що позивачем доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Натомість, його контрагентом не надано ні обґрунтованих заперечень, ні доказів погашення заборгованості в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 20, 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клірінгмарі Корп" (пр. Степана Бандери, будинок 27-А, м. Тернопіль, 46011, ідент. номер 44088744) на користь Приватного акціонерного товариства "Запорізьке кар`єроуправління" (вул. Дніпровські зорі, буд. 1, м. Запоріжжя, 69015, ідент. код 00110183) - 375 914 (триста сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн 41 коп. основної заборгованості, 108200 (сто вісім тисяч двісті) грн 28 коп. інфляційних втрат, 3% річних в сумі 19 744 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок чотири) грн 37 коп. та 7557 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн 89 коп. в повернення сплаченого судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено 08.05.2024.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко