ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024м. ХарківСправа № 922/5430/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н. А.

за участю секретаря судового засідання Желтухіна А. М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» (07401, Київська область, місто Бровари, вул. Аркадія Голуба, (Постишева) буд. 1-В, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» (61097, Харківська область, м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10, )

про стягнення 3 427 952,00 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» (61097, Харківська область, м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» (07401, Київська область, місто Бровари, вул. Аркадія Голуба, (Постишева) буд. 1-В, )

про стягнення 1 180 616,32 грн., -

за участю представників учасників справи:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Мінаєва Д. Д.,

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Тітова І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» (позивач по справі) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» (відповідач по справі) про стягнення 3 427 952,00 грн. за договором поставки № 487/23 від 17 жовтня 2023 року, з яких: сума боргу у розмірі 2 738 580,00 грн., сума пені у розмірі 141 656,00 грн., сума штрафу у розмірі 547 716,00 грн., а також судовий збір у розмірі 51 419,28,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) було укладено Договір поставки № 487/23 від 17 жовтня 2023 року (Договір) та підписано Протокол розбіжностей до Договору поставки № 487/23 від 17 жовтня 2023 року; 18 жовтня 2023 року було укладено Специфікацію № 1 та Специфікацію № 2 на поставку товару загальною масою 220 тон та на суму 5 148 000,00 гривень з ПДВ - в даних специфікаціях було зазначено про те, що строк поставки товару має відбутися не пізніше 24.10.2023 року; позивач та відповідач в умовах Специфікацій погодили що оплата товару буде відбуватися в два етапи, а саме: 80% відсотків вартості товару позивач має оплатити в строк до 19.10.2023 року, інші 20% сплачуються після реєстрації податкової накладної; на виконання умов Специфікації № 1 та Специфікації № 2 позивачем було проведено дві платіжні інструкції № 3441 та № 3442 на суму 2 145 000,00 гривень кожна, що в загальному становлять 4 290 000,00 гривень; 20 жовтня 2023 року відповідно до видаткової накладної № 2359 від 20.10.2023 року відповідачем було поставлено 44,2 тони товару на суму 1 034 280,00 гривень з ПДВ та згідно видаткової накладної № 2362 від 20.10.2023 року - поставлено 22,1 тони товару на суму 517 140,00 гривень з ПДВ, надалі жодних поставок з боку відповідача не відбувалось; відтак станом на кінцеву дати поставки, визначену у Специфікаціях до Договору, а саме 24.10.2023 року, відповідач поставив позивачу лише 66,3 тони товару на суму 1 551 420,00 грн. замість 220 тон які необхідно було поставити, в зв`язку із чим відповідач не в повній мірі виконав свої зобов`язання перед позивачем; у відповідача існує відповідальність перед позивачем у не сплаті боргу, а саме різниці за кількість оплаченого товару, який так і не було поставлено позивачу, що становить 2 738 580,00 гривень; крім того, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 141 656,00 грн. та штраф у розмірі 547 716,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.12.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» залишено без руху; встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення ухвали, позивачу у встановлений строк необхідно подати до Господарського суду Харківської області засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії або оригінали доданих до позовної заяви документів (видаткові накладні, платіжні інструкції, товарно-транспортні накладні), а також надати суду належним чином оформлений обґрунтований розрахунок сум, що стягуються; роз`яснено позивачу, що за умовами ч. 3, ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

09.01.2024 (вх. № 633/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» про усунення недоліків, до якої на виконання вимог ухвали суду від 29.12.2023 надано суду засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії доданих до позовної заяви документів (видаткові накладні, платіжні інструкції, товарно-транспортні накладні), а також надано суду розрахунок сум, що стягуються.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/5430/23; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 14.02.2024 о 10:00; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, у зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 ГПК України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов; позивачу, згідно ст. 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання; відповідачу, згідно ст. 167 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь на відзив з дня його отримання; повідомлено учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

02.02.2024 (вх. № 3091/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву відповідач послався на те, що сторонами було визначено, що конкретний асортимент, кількість, ціна товару, а також базис поставки буде погоджуватись у відповідних Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору; з метою виконання Договору, Сторонами було укладено дві Специфікації, в яких визначено наступні умови: специфікацією № 1 від 18 жовтня 2023 року в п. 3 погоджено, що Покупець здійснює оплату шляхом переведення коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку: 80% від загальної вартості Товару, що становить 2 059 200,00 грн. - до 19.10.2023 року; 20 % від загальної вартості Товару, що становить 514 800,00 грн. Покупець сплачує після реєстрації податкової накладної протягом одного банківського дня та Специфікацією № 2 від 18 жовтня 2023 року в п. 3 погоджено, що Покупець здійснює оплату шляхом переведення коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку: 80% від загальної вартості Товару, що становить 2 059 200,00 грн.- до 19.10.2023 року; 20 % від загальної вартості Товару, що становить 514 800,00 грн. Покупець сплачує після реєстрації податкової накладної протягом одного банківського дня; при цьому відповідно до п. 5.5. Договору у випадку порушення Покупцем строків виконання зобов`язань по Договору, Покупець підписанням цього Договору надає Постачальнику право на розсуд останнього або притримати виконання своїх зобов`язань до моменту виконання Покупцем його зобов`язань, або збільшити строк виконання своїх зобов`язань на кількість днів порушення Покупцем строків виконання зобов`язань, або відмовитись від своїх зобов`язань по Договору взагалі та, в разі отримання від Покупця коштів за Товар, повернути їх Покупцеві за виключенням сум, які Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику, а також збитків, які поніс Постачальник в зв`язку з невиконанням Покупцем його зобов`язань; таким чином позивач протягом одного банківського дня з дня реєстрації відповідачем податкових накладних, тобто в строк по 20 жовтня 2023 року включно, зобов`язаний був сплатити залишок вартості товару в розмірі 514 800,00 грн. за Специфікацією № 1 та 514 800,00 горн. за Специфікацією№ 2; відтак позивачем не було доплачено відповідачеві вартість товару на загальну суму 1 029 600,00 грн., що стало підставою для притримання поставки товару до моменту повного виконання позивачем його грошових зобов`язань за Договором; нарахування пені та штрафу є незаконним, адже не можна вважати, що відповідачем було порушено строк поставки товару, оскільки самим позивачем не було здійснено оплату товару на умовах, визначених в Договорі.

Також 02.02.2024 (вх. № 3111/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» про стягнення 1 180 616,32 грн.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що: з метою виконання Договору поставки № 487/23 від 17.10.2023 року Сторонами було укладено дві Специфікації, в яких визначено наступні умови: Специфікацію № 1 від 18 жовтня 2023 року в п. 3 погоджено, що Покупець здійснює оплату шляхом переведення коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку: 80% від загальної вартості Товару, що становить 2 059 200,00 грн. - до 19.10.2023 року; 20 % від загальної вартості Товару, що становить 514 800,00 грн. Покупець сплачує після реєстрації податкової накладної протягом одного банківського дня та Специфікацію № 2 від 18 жовтня 2023 року в п. 3 погоджено, що Покупець здійснює оплату шляхом переведення коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку: 80% від загальної вартості Товару, що становить 2 059 200,00 грн.- до 19.10.2023 року; 20 % від загальної вартості Товару, що становить 514 800,00 грн. Покупець сплачує після реєстрації податкової накладної протягом одного банківського дня; відповідно до п. 5.5. Договору у випадку порушення Покупцем строків виконання зобов`язань по Договору, Покупець підписанням цього Договору надає Постачальнику право на розсуд останнього або притримати виконання своїх зобов`язань до моменту виконання Покупцем його зобов`язань, або збільшити строк виконання своїх зобов`язань на кількість днів порушення Покупцем строків виконання зобов`язань, або відмовитись від своїх зобов`язань по Договору взагалі та, в разі отримання від Покупця коштів за Товар, повернути їх Покупцеві за виключенням сум, які Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику, а також збитків, які поніс Постачальник в зв`язку з невиконанням Покупцем його зобов`язань; ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» мало протягом одного банківського дня з дня реєстрації ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» податкових накладних, тобто в строк по 20 жовтня 2023 року включно, адже податкові накладні були зареєстровані ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» 19 жовтня 2023 року, сплатити залишок вартості Товару в розмірі 514 800,00 грн. за Специфікацією № 1 та 514 800,00 грн. за Специфікацією№ 2. Вказаний обов`язок Позивачем виконано не було; тобто, позивачем не було сплачено відповідачеві вартість Товару на загальну суму 1 029 600,00 грн; відповідно до п. 9.8. Договору у випадку, якщо Сторонами буде погоджено продаж Товару на умовах повної або часткової передплати, строк оплати якої буде порушено Покупцем, Покупець зобов`язується сплати на користь Постачальника суму боргу (суму передплати), пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також 20 (двадцять) відсотків річних за весь час прострочення; 20 відсотків річних за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 58 623,77 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 92 392,55 грн.; відтак позивач просить суд стягнути з відповідача: суму не сплаченої передоплати за поставлений товар в розмірі 1 029 600,00 грн.; 20 відсотків річних в розмірі 58 623,77 грн.; пеню в розмірі 92 392,55 грн.

07.02.2024 (вх. № 3441/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшла відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» за первісним позовом. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що: відповідач не в повній мірі виконав свої зобов`язання перед позивачем в частині недопоставки товару масою 153,7 тони на суму 2 997 150,00 гривень; якщо ж відповідач вбачав порушення з боку позивача умов договору щодо своєчасного здійснення оплати товару, у разі якщо товар ще не перейшов у власність покупця, міг скористатися одним із наступних способів захисту: 1) стягнути суму несвоєчасної попередньої оплати відповідно з умовами договору та специфікаціями і продовжувати виконувати договір; 2) розірвати договір та вимагати компенсації збитків; відповідач прийняв здійснену позивачем оплату, жодних претензій щодо прострочення протягом тривалого часу (фактично до виникнення між сторонами спору) не заявляв, фактично користувався сплаченими позивачем грошовими коштами та не поставив позивачу товар відповідно до умов договору, отже, відповідач у порушення норм Цивільного кодексу України та умов Договору не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 3 427 952,00 грн. за договором поставки № 487/23 від 17.10.2023р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

12.02.2024 (вх. № 4019/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» за первісним позовом. Заперечення мотивовані тим, що: відповідач вбачав порушення з боку позивача умов договору щодо своєчасного здійснення оплати товару, у разі якщо товар ще не перейшов у власність покупця, міг скористатися одним із наступних способів захисту: 1) стягнути суму несвоєчасної попередньої оплати відповідно з умовами договору та специфікаціями і продовжувати виконувати договір; 2) розірвати договір та вимагати компенсації збитків; при цьому такі твердження позивача не враховують положення Договору, а саме п. 5.5., який визначає, що у випадку порушення Покупцем строків виконання зобов`язань по Договору, Покупець підписанням цього Договору надає Постачальнику право на розсуд останнього або притримати виконання своїх зобов`язань до моменту виконання Покупцем його зобов`язань, або збільшити строк виконання своїх зобов`язань на кількість днів порушення Покупцем строків виконання зобов`язань, або відмовитись від своїх зобов`язань по Договору взагалі та, в разі отримання від Покупця коштів за Товар, повернути їх Покупцеві за виключенням сум, які Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику, а також збитків, які поніс Постачальник в зв`язку з невиконанням Покупцем його зобов`язань; тобто, Договором чітко було визначено наслідки порушення Покупцем строків оплати Товару, а також можливі способи захисту свого порушеного права відповідачем; реєстрація відповідачем податкових накладних є юридичним фактом, з моменту настання якого у позивача починав обраховуватись строк для оплати другої частини вартості товару; вказаний строк жодним чином не пов`язаний з фактом поставки, чи не поставки товару відповідачем, адже сторонами було погоджено, що поставка товару здійснюється на умовах передоплати, тобто, тільки після належного виконання позивачем свого обов`язку з повної оплати вартості товару; в даному ж випадку позивачем вказаний строк оплати товару було порушено, внаслідок чого, відповідач був вимушений притримати виконання свого зобов`язання з поставки товару до менту виконання позивачем своїх зобов`язань з оплати такого товару.

В судове засідання 14.02.2024 з`явились представники позивача та відповідача. Протокольною ухвалою суду від 14.02.2024 господарський суд: на підставі ст. 165 ГПК України суд прийняв до розгляду відзив на позовну заяву; на підставі ст. 180 ГПК України суд прийняв до розгляду зустрічний позов; на підставі ст. 166 ГПК України суд прийняв до розгляду відповідь на відзив; на підставі ст. 167 ГПК України суд прийняв до розгляду заперечення на відповідь на відзив; з метою забезпечення процесуальних прав учасників справи на подання відзиву на зустрічний позов та відповіді на відзив на зустрічний позов, на підставі ст. 183 ГПК України суд відклав підготовче засідання на 06.03.2024.

20.02.2024 (вх. № 4643/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач послався на: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" після отримання коштів по Специфікаціям № 1 та № 2 від 18.10.2023 року почало поводити себе не добросовісно та протиправно, товар в повному обсязі в строк до 24.10.2023р. не поставило, як вимагав договір, не відповідало на телефоні дзвінки, ігнорувало ділові зустрічі, перемовини з даного приводу; 20 жовтня 2023 року відповідно до видаткової накладної № 2359 від 20.10.2023 року ТОВ «Агрозахист Харків» було поставлено 44,2 тони товару на суму 1 034 280,00 гривень з ПДВ та згідно Видаткової накладної № 2362 від 20.10.2023 року - поставлено 22,1 тони товару на суму 517 140,00 гривень з ПДВ, надалі жодних поставок з боку ТОВ «Агрозахист Харків» не відбувалося; станом на кінцеву дати поставки визначену у Специфікаціях до Договору, а саме 24.10.2023 року, ТОВ «Агрозахист Харків» поставив Позивачу лише 66,3 тони товару на суму 1 551 420,00 грн. замість 220 тон які необхідно було поставити; ТОВ «Агрозахист Харків» не в повній мірі виконав свої зобов`язання перед ТОВ «УМК» в частині недопоставки товару масою 153,7 тони на суму 2 997 150,00 гривень, натомість просить суд стягнути з ТОВ «УМК» залишок 20 % вартості непоставленого Товару - такі дії ТОВ «Агрозахист Харків не відповідають засадам добросовісної поведінки сторони договору; ТОВ «УМК» 03.11.2023 року засобами електронного зв`язку було направлено ТОВ «Агрозахист Харків» претензію № 775 від 03.11.2023 року з проханням сплатити суму боргу у розмірі 2 997 150,00 гривень, суму пені у розмірі 25 210,00 грн. та суму штрафу у розмірі 20% від вартості непоставленого товару у розмірі 547 716,00 грн.; 27.12.2023р. ТОВ «Агрозахист Харків» направило на адресу ТОВ «УМК» проект додаткової угоди №1 до Договору поставки №487/23 від 17.10.2023р. у якій зобов`язалось у зв`язку з недопоставкою Товару повернути Покупцю грошові кошти у розмірі 2 838 580,00 грн. у строк до 29.12.2023р. включно, але не виконало своїх зобов`язань; ТОВ «Агрозахист Харків» зареєстровані Податкові накладні №26 від 19.10.2023р. на 91,66т. та №27 від 19.10.2023р. на 91,66 т., однак товар за ними поставлений позивачу не був, відповідно обов`язку сплатити кошти у ТОВ «УМК» не виникло, а навпаки у ТОВ «УМК» була наявна переплата; ТОВ «Агрозахист Харків» так і не було поставлено іншу частину товару у розмірі 153,7 тони загальною вартістю 3 596 580 гривень, жодних претензій щодо прострочення протягом тривалого часу (фактично до виникнення між сторонами спору) не заявляв, фактично користувався сплаченими ТОВ «УМК» грошовими коштами; будь-які заходи досудового врегулювання спору не дали бажаного результату у вигляді повернення отриманої передоплати.

06.03.2024 в час призначеного по даній справі судового засідання по території України та, зокрема, в Харківській області, було оголошено сигнал повітряної тривоги через з військову агресію РФ, в зв`язку з чим судове засідання 06.03.2024 не проводилось та ухвалою суду від 07.03.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 15.04.2024, відкладено розгляд справи на 20.03.2024.

Протокольною ухвалою суду від 20.03.2024 суд за участю представників позивача та відповідача закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.04.2024.

З огляду на те, що 10.04.2024 суддя Новікова Н. А. перебувала у відпустці, суд ухвалою від 09.04.2024 призначив судове засідання по даній справі на 15.04.2024.

В судовому засідання 15.04.2024 суд за участю представників позивача та відповідача відкрив розгляд справи по суті та протокольною ухвалою суду оголосив перерву в розгляді справи по суті на 08.05.2024 для надання сторонами з дозволу суду додаткових пояснень з окремого питання, а саме, відносно питання підписання сторонами додаткової угоди до спірного договору поставки.

01.05.2024 (вх. № 11534/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшли додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ», в яких останнє просить суд долучити до матеріалів справи роздруківки з електронної пошти, які підтверджують надсилання 27.12.2023р. ТОВ «Агрозахист Харків» на електронну адресу ТОВ «УМК» проекту додаткової угоди про повернення грошових коштів у розмірі 2 838 580 грн. у зв`язку з недопоставкою Товару за Договором в строк до 29.12.2023р. включно та докази направлення підписаної додаткової угоди №1 до Договору поставки №487/23 від 17.10.2023р. на адресу ТОВ «Агрозахист Харків».

06.05.2024 (вх. № 11920/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшли додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», в яких останнє зазначає, що додаткова угода сторонами до договору поставки не укладалась, в матеріалах справи № 922/5430/23 ані копія, ані оригінал підписаної додаткової угоди з боку ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» відсутній; вказаний позивачем документ ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» не погоджувався, не укладався і не підписувався; крім того вказує, що сторони погодили здійснювати обмін документацією виключно за погодженими контактними даними (для Постачальника - електрона пошта: .), при цьому ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» не надало доказів надходження хоча б сканованого підписаного примірника додаткової угоди з боку ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» з зазначеної електронної пошти; окрім того, наданий позивачем скрін не визначає, який саме документ містився у вкладенні електронного листа, скрін навіть не може доводити, що ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» було отримано електронний лист з електронної пошти , оскільки перевірити його ідентичність та достовірність не є можливим.

В судовому засіданні 08.05.2024 суд продовжив розгляд справи по суті. Представник позивача підтримав первісний позов та заперечував проти задоволення зустрічного позову з підстав, наведених у наданих суду відповідних письмових заявах по суті спору. Представник відповідача проти первісного позову заперечував та підтримав зустрічний позов з мотивів, наведених у наданих суду відповідних письмових заявах по суті спору. Заслухавши присутніх в судовому засіданні представників учасників справи, суд закінчив розгляд справи по суті та в нарадчій кімнаті постановив судове рішення за результатом розгляду спору сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, вислухавши присутніх в судовому засіданні представників учасників справи, об`єктивно оцінивши надані суду документальні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» було укладено Договір поставки № 487/23 від 17.10.2023 року, відповідно до якого ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» зобов`язалось поставити агрохімічну продукцію, а ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» прийняти і оплатити дану продукцію.

Відповідно до п. 2.1. Договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором передати у власність Покупця Товар для використання у його господарській діяльності, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором прийняти та оплатити Товар.

Відповідно до п. 2.2. Договору Сторони домовились, що Товар поставляється Партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість Товару в кожній Партії визначаються Сторонами в окремих Специфікаціях до цього Договору, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 5.5. Договору у випадку порушення Покупцем строків виконання зобов`язань по Договору, Покупець підписанням цього Договору надає Постачальнику право на розсуд останнього або притримати виконання своїх зобов`язань до моменту виконання Покупцем його зобов`язань, або збільшити строк виконання своїх зобов`язань на кількість днів порушення Покупцем строків виконання зобов`язань, або відмовитись від своїх зобов`язань по Договору взагалі та, в разі отримання від Покупця коштів за Товар, повернути їх Покупцеві за виключенням сум, які Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику, а також збитків, які поніс Постачальник в зв`язку з невиконанням Покупцем його зобов`язань.

Відповідно до п. 12.2. Договору закінчення дії Договору не звільняє Сторони від обов`язку погашення своїх грошових зобов`язань та відповідальності за порушення умов цього Договору.

Сторонами було визначено, що конкретний асортимент, кількість, ціна Товару, а також базис поставки буде погоджуватись у відповідних Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.

З метою виконання Договору, Сторонами було укладено дві Специфікації, в яких визначено наступні умови:

- специфікацію № 1 від 18 жовтня 2023 року, в п. 3 якої було погоджено, що Покупець здійснює оплату шляхом переведення коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку: 80% від загальної вартості Товару, що становить 2 059 200,00 грн. - до 19.10.2023 року; 20 % від загальної вартості Товару, що становить 514 800,00 грн. Покупець сплачує після реєстрації податкової накладної протягом одного банківського дня;

- специфікацію № 2 від 18 жовтня 2023 року, в п. 3 якої було погоджено, що Покупець здійснює оплату шляхом переведення коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку: 80% від загальної вартості Товару, що становить 2 059 200,00 грн. - до 19.10.2023 року; 20 % від загальної вартості Товару, що становить 514 800,00 грн. Покупець сплачує після реєстрації податкової накладної протягом одного банківського дня.

У вказаних специфікаціях було передбачено сторонами, що строк поставки товару (строк передачі товару покупцю) становить не пізніше 24.10.2023 року.

На виконання умов Специфікації № 1 та Специфікації № 2 позивачем було здійснено 19.10.2023 два платежі - платіжні інструкції № 3441 та № 3442 - на суму 2 145 000,00 гривень кожна, що в загальному становлять 4 290 000,00 гривень.

20 жовтня 2023 року відповідно до Видаткової накладної № 2359 від 20.10.2023 року Відповідачем було поставлено 44,2 тони товару на суму 1 034 280,00 гривень з ПДВ та згідно Видаткової накладної № 2362 від 20.10.2023 року - поставлено 22,1 тони товару на суму 517 140,00 гривень з ПДВ.

В подальшому ТОВ «Агрозахист Харків» зареєстровані 19.10.2023 Податкові накладні № 26 від 19.10.2023р. на 91,66т. та № 27 від 19.10.2023р. на 91,66 т.

Позивач за первісним позовом стверджує, що станом на кінцеву дати поставки визначену у Специфікаціях до Договору, а саме 24.10.2023 року, ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» поставив ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» лише 66,3 тони товару на суму 1 551 420,00 грн. замість 220 тон які необхідно було поставити, тобто відповідач не в повній мірі виконав свої зобов`язання перед позивачем в частині недопоставки товару. Станом на день звернення до суду відповідачем не було поставлено частину товару у розмірі 153,7 тони, відтак у відповідача існує відповідальність перед позивачем у не сплаті боргу, а саме, різниці за кількість оплаченого товару, який так і не було поставлено позивачу, що становить 2 738 580,00 гривень.

Відповідач за первісним позовом наполягає на тому, що ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» мало протягом одного банківського дня з дня реєстрації ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» податкових накладних, тобто в строк по 20 жовтня 2023 року включно, адже податкові накладні були зареєстровані ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» 19 жовтня 2023 року, сплатити залишок вартості товару в розмірі 514 800,00 грн. за Специфікацією № 1 та 514 800,00 грн. за Специфікацією № 2. Оскільки позивачем не було сплачено відповідачу вартість товару на загальну суму 1 029 600,00 грн., це надає відповідачу право на притримання на умовах договору і згідно приписів ст. 538 ЦК України, що в подальшому стало підставою для вимоги про стягнення 1 029 600,00 грн. боргу (неоплаченого товару), штрафу та пені за заявленим зустрічним позовом.

Позивачем за первісним позовом 03.11.2023 року засобами електронного зв`язку було направлено відповідачу претензію № 775 від 03.11.2023 року з проханням сплатити суму боргу, пені та штрафу у розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

Також 27.12.2023 ТОВ «Агрозахист Харків» направило на електронну адресу ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» проект додаткової угоди про повернення грошових коштів у розмірі 2 838 580 грн. у зв`язку з недопоставкою товару за Договором в строк до 29.12.2023 включно, проте дана додаткова угода, як встановлено господарським судом, сторонам остаточно узгоджена та підписана не була.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам та спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

В силу приписів статті 173 Господарського кодексу України та статті 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

За приписами статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Проаналізувавши правовідносини, які склались між сторонами на підставі укладеного між ними договору, суд дійшов наступних висновків.

Укладений сторонами договір № 487/23 від 17.10.2023 року є за своєю суттю договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

При цьому до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 693 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Виходячи з наведеного слід дійти висновку про те, що зобов`язання з перерахування попередньої оплати є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до п. 5.5. Договору у випадку порушення Покупцем строків виконання зобов`язань по Договору, Покупець підписанням цього Договору надає Постачальнику право на розсуд останнього або притримати виконання своїх зобов`язань до моменту виконання Покупцем його зобов`язань, або збільшити строк виконання своїх зобов`язань на кількість днів порушення Покупцем строків виконання зобов`язань, або відмовитись від своїх зобов`язань по Договору взагалі та, в разі отримання від Покупця коштів за Товар, повернути їх Покупцеві за виключенням сум, які Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику, а також збитків, які поніс Постачальник в зв`язку з невиконанням Покупцем його зобов`язань.

З огляду на те, що відповідно до п.3 Специфікацій № 1 та № 2 до Договору покупець повинен був здійснити оплату вартості товару шляхом сплати 80% від загальної вартості Товару, що становить 2 059 200,00 грн. - до 19.10.2023 року та 20 % від загальної вартості Товару, що становить 514 800,00 грн. - 20.10.2023 року, тоді як прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, від 08.10.2018 у справі № 927/490/18), вказана дата є останнім днем строку виконання обов`язку ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» з перерахування частини оплати за Товар, що підлягала сплаті за вказаними Специфікаціями № 1 та № 2.

З наведеного вбачається порушення покупцем - ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» свого грошового зобов`язанні із здійснення оплати товару за Специфікаціями № 1 та № 2 на суму 1 029 600,00 грн., прострочення якого почалось саме з 21.10.2023 року.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» не було порушено зобов`язань з поставки попередньо оплаченого товару ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» у зв`язку з відсутністю виконаного належним чином зобов`язання Покупця з оплати Товару на підставі умов п. 5.5. Договору.

Також слід мати на увазі, що в розумінні ст. 538 ЦК України передбачено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, а в разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, другій стороні надано право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

У ст. 620 ЦК передбачені правові наслідки невиконання обов`язку передати річ, визначену індивідуальними ознаками. У разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання (ч.1 ст.620 ЦК). Аналогічні приписи містяться у ст. 665 ЦК щодо договору купівлі-продажу. Отже, права покупця, який попередньо оплатив товар (або з якого суд стягнув суму попередньої оплати), захищені можливістю вимагати у продавця передати йому цей товар у власність. Інше тлумачення ст.538 ЦК нівелює зміст норм щодо належного виконання зобов`язання за договором, та щодо розірвання договору (відмови від договору) в передбаченому законом та договором порядку.

За ст.193 ГК що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч.1). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом (ч.7).

Залежно від моменту, з якого договір вважається укладеним, розрізняють консенсуальні договори - вважаються укладеними з моменту, як тільки сторони досягли згоди по всіх істотних умовах договору, що має знайти відображення у формі, яка передбачена для даного виду договору; та реальні договори - є дійсними лише після вчинення на основі досягнутої згоди певної дії з передачі предмета договору (перевезення вантажу, позика, дарування).

Договір купівлі-продажу є консенсуальним договором, який вважається укладеним з моменту досягнення згоди щодо істотних умов договору, що підтверджується його підписанням сторонами. Отже, сторона, яка не здійснила попередню оплату за договором купівлі-продажу, всупереч своїм договірним обов`язкам не може вважати договір неукладеним, а обов`язки зі здійснення попередньої оплати неіснуючими.

Якщо сторона втратила інтерес до виконання договору, зокрема до придбання товару, або не вносить попередню оплату через порушення своїх обов`язків продавцем, то така сторона може скористатися правом розірвання договору. Без здійснення відповідних дій її обов`язки з внесення попередньої оплати, передбачені договором, не є припиненими або виконаними, і відповідно інша сторона може звернутися до суду для стягнення відповідних сум заборгованості за договором в примусовому порядку.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.08.23 у справі №927/211/22. Відповідно до позиції суду, Об`єднана палата дійшла висновку про наявність підстав для відступу (уточнення) висновків щодо застосування ст. 538 ЦК України, викладених в постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі № 908/523/18, від 29.01.2020 у справі № 903/154/19, від 25.02.2020 у справі № 922/1705/19, оскільки системне тлумачення ст. 538, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 655, ст. 692, ч. 1 ст. 697 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати від покупця оплати товару, сплати процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, навіть якщо товар ще не був переданий продавцем у власність покупця.

Беручи до уваги, що ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» належним чином виконувало умови Договору поставки, з моменту підписання Специфікації № 1 та № 2 до Договору відвантажило частину оплаченого покупцем товару, з огляду на відсутність остаточного розрахунку за передбачений специфікаціями товар ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ», а саме, неоплата товару на суму 1 029 600,00 грн. в обумовлений договором строк, враховуючи умови пункту 5.5 договору поставки щодо права постачальника притримати виконання своїх зобов`язань до моменту виконання покупцем його зобов`язань (або збільшити строк виконання своїх зобов`язань на кількість днів порушення Покупцем строків виконання зобов`язань), з урахуванням належно обраного способу захисту порушених прав ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», суд приходить до висновку про обґрунтованість зустрічного позову та наявність правових підстав для стягнення з ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» на користь ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» суми боргу (неоплаченого товару), обумовленого договором. При цьому первісний позов суд вважає необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню при встановлених вище судом дійсних фактичних обставин спору.

Щодо стягнення пені та штрафу.

Відповідно до п. 9.8. Договору у випадку, якщо Сторонами буде погоджено продаж Товару на умовах повної або часткової передплати, строк оплати якої буде порушено Покупцем, Покупець зобов`язується сплати на користь Постачальника суму боргу (суму передплати), пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також 20 (двадцять) відсотків річних за весь час прострочення.

З огляду на порушення ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» взятих на себе зобов`язань за договором та перевіривши правильність здійсненого ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» розрахунку пені та штрафу, суд вважає його арифметично вірним, обґрунтованим та таким, що відповідає приписам чинного законодавства та домовленостям, досягнутим сторонами в укладеному договорі поставки: 20 відсотків річних за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 58 623,77 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 92 392,55 грн. за періоди 21.10.2023 по 01.02.2024, в зв`язку з чим господарський суд їх стягує з ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» на користь ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ».

Також суд при прийнятті рішення виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд керується при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Із зазначеного вище вбачається, що ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» у встановленому законом порядку первісні позовні вимоги ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» спростовано повністю, водночас доведено належними документальним доказами наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову про стягнення з ТОВ «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» суми несплаченої передоплати за поставлений товар в розмірі 1 029 600,00 грн., 20 відсотків річних в розмірі 58 623,77 грн. та пені в розмірі 92 392,55 грн.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні первісного позову та задоволено зустрічний позов повністю, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 709,24 грн. стягується з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ».

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» (07401, Київська область, місто Бровари, вул. Аркадія Голуба, (Постишева) буд. 1-В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» (61097, Харківська область, м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10, ) суму несплаченої передоплати за поставлений товар в розмірі 1 029 600,00 грн., 20 відсотків річних в розмірі 58 623,77 грн., пені в розмірі 92 392,55 грн., а також 17 709,24 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2024.

Суддя Н.А. Новікова