ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2024 р. Справа№ 910/19670/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Отрюха Б.В.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

представни учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 24.04.2024 не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024

у справі №910/19670/23 (суддя Івченко А.М.)

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/19670/23 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані до неї документи повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду; скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/19670/23 та направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.02.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Отрюх Б.В., Поляков Б.М.

04.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/19670/23 у 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/19670/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.04.2024 о 12 год. 45 хв.

У судове засідання 24.04.2024 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

В даному випадку апеляційна скарга може бути розглянута у судовому засіданні без участі представників учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані до неї документи. Скаржник зазначає, що боржник на стадії підготовки заяви про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність не може обґрунтовано та чітко зазначити всі умови, порядок та строки проведення реструктуризації боргів, тож підготовка остаточного Плану реструктуризації боргів Боржника здійснюватиметься в процесі процедури реструктуризації боргів Боржника за безпосередньою участю арбітражного керуючого та з дотриманням всіх вимог щодо змісту Плану реструктуризації боргів, зазначених в статті 124 КУзПБ. Скаржник посилається на те, що боржником було надано саме проект плану реструктуризації боргів, який протягом провадження може змінюватися та доповнюватися, зокрема інформацією, визначеною у вимогах ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/19670/23 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху; встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_1 на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; встановлено ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом надання: - декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2023 роки, привівши їх у відповідність до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 з зазначеннями відомостей про членів сім`ї; - доказів звернення заявника до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність; - план реструктуризації; - документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; - інформацію про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини.

04.01.2024 через систему «Електронний суд» від представника боржника надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої вказано представником боржника наступне:

- щодо декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2023: привівши їх у відповідність до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 з зазначеннями відомостей про членів сім`ї, представником боржника зазначено, що, як вбачається з додатків до Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, на стор. 184-194 міститься Декларація за 2020., на стор. 195-205 міститься Декларація за 2021, на стор. 206-216 міститься Декларація за 2022, на стор. 217-227 міститься Декларація за 2023. Отже, твердження суду про те, що до Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника не додано Декларації за 2023 не відповідає дійсності. Окрім того, навіть якби у Деклараціях були б якісь неточності, то це не є підставою для залишення без руху заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника або для відмови у відкритті провадження про неплатоспроможність Боржника у зв`язку з тим, що зазначення Боржником в Декларації про майновий стан боржника неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї може бути лише підставою для закриття провадження у справі відповідно до ч.7 ст. 123 КУзПБ, тим більше, що після перевірки керуючим реструктуризацією декларації про майновий стан боржника та виявлення недоліків у боржника є можливість виправити зазначені недоліки протягом семи днів відповідно до п.1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ,

- щодо плану реструктуризації: представником боржника вказано, що на даний час наданий План реструктуризації боргів Боржника є лише попереднім, не остаточним, адже: по-перше: в проекті зазначено всіх відомих Боржнику кредиторів, які наразі не звертались до господарського суду із заявою (позовною заявою) про визнання їх кредиторських вимог та/або стягнення заборгованості; по-друге: форма Плану реструктуризації боргів, затверджена Наказом Мінюсту від 24.10.2019 за №3258/5, передбачає зазначення назви господарського суду, який відкрив провадження та номеру справи, конкретного переліку кредиторів, вимоги яких вже визнано господарським судом, результати інвентаризації, тощо; по-третє: основна робота щодо підготовки та забезпечення розгляду проекту Плану реструктуризації боргів здійснюється керуючим реструктуризацією на підставі пункту 2 частини 2 статті 114, частини 5 статті 119 КУзПБ, тобто після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, призначення керуючого реструктуризацією та проведення попереднього судового засідання, на якому господарським судом розглядаються заяви кредиторів про визнання їх кредиторських вимог до Боржника. Таким чином, Боржник на стадії підготовки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та документів до цієї заяви не може обґрунтовано та чітко зазначити всі умови, порядок та строки проведення реструктуризації боргів, тож підготовка остаточного Плану реструктуризації боргів Боржника здійснюватиметься в процесі процедури реструктуризації боргів Боржника за безпосередньою участю арбітражного керуючого та з дотриманням всіх вимог щодо змісту Плану реструктуризації боргів, зазначених в статті 124 КУзПБ.

- щодо документів, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця: представником боржника зазначено, що на стор. 154-156 додатків до Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника міститься Витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що діяльність Боржника як ФОП припинено, отже станом на дату подання Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника останній не є ФОП,

-щодо інформації про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини: представником боржника зазначено, що на стор. 157 додатків до Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника міститься Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості». З даного Витягу вбачається те, що Боржник незнятої чи непогашеної судимості не має.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/19670/23 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані до неї документи повернуто без розгляду.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що судом було встановлено невідповідність долученого плану реструктуризації вимогам чинного законодавства. Судом зазначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство заявником долучено пропозиції щодо реструктуризації боргів, відповідно до яких останній пропонує до списання задекларовану заборгованість у розмірі 395 189,32 грн із 515 189,32 грн. При вказаній боржником заборгованості у розмірі 515 189,32 грн, списанню підлягає заборгованість у розмірі 395 189,32 грн, що не може вважатися закономірним очікуваннями кредиторів. Боржником не подано суду проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства.

За висновком суду першої інстанції, встановлені судом обставини під час розгляду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та неусунення заявником недоліків вказаної заяви, які були встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2023, унеможливлюють прийняття її до розгляду, а тому вказана заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику, про що судом постановляється відповідна ухвала.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було передчасно надано оцінку долученому до заяви проекту плану реструктуризації боргів, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника- фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Отже, про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими в КУзПБ нормами і вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Так, відповідно до частини третьою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Колегія суддів зазначає, що залишаючи заяву боржника без руху, місцевий господарський суд зазначив в ухвалі від 28.12.2023 недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, а саме, зазначив, що заявнику необхідно надати: декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2023 роки, привівши їх у відповідність до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 з зазначеннями відомостей про членів сім`ї; - доказів звернення заявника до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність; - план реструктуризації; - документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; - інформацію про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини.

Разом з тим, частинами четвертою статті 174 ГПК України визначено негативний наслідок для позивача (заявника) у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви, а саме, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/19670/23 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність та додані до неї документи повернуто без розгляду.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що судом було встановлено невідповідність долученого плану реструктуризації вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Так, суддя у разі виявлення невідповідності заяви про відкриття у справі про неплатоспроможність фізичної особи вимогам статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, має протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду постановити ухвалу про залишення заяви без руху. А у разі не усунення вказаних в ухвалі недоліків, повернути заяву заявникові (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

На виконання вимог ухвали суду про залишення без руху заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником подана заява про усунення недоліків, в якій викладено письмові пояснення щодо допущених недоліків заяви.

Відповідно до КУзПБ кожна судова процедура у справі про банкрутство (неплатоспроможність) має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених КУзПБ для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.

Колегія судів зазначає, що отримавши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд лише перевіряє її відповідність вимогам статті 116 КУзПБ.

Тобто, в даному випадку місцевому господарському суду необхідно було дослідити виключно відповідність поданої боржником заяви вимогам статті 116 КУзПБ та вирішити питання про прийняття такої заяви до розгляду. Така перевірка включає в себе виключно наявність/відсутність встановлених КУзПБ додатків до заяви, оформлення заяви, встановлення права суб`єкта на звернення з такою заявою, наявність підпису заяви, сплати авансування винагороди арбітражному керуючому, тощо.

Разом з тим, частиною 2 ст.117 КУзПБ визначено, що ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника до розгляду господарський суд має право вирішити питання про: 1) зобов`язання заявника, боржника та інших осіб подати до суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику відчужувати майно.

У разі відсутності підстав для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або для повернення такої заяви господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про прийняття заяви до розгляду та призначає дату підготовчого засідання, в якому розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви (частина 1 статті 117, частина 1 статті 119 КУзПБ).

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (частина 3 статті 119 КУзПБ).

Колегія суддів зауважує, що дослідження та оцінка доказів, наданих на підтвердження викладених у заяві про неплатоспроможність обставин повинно здійснюватися судом під час проведення підготовчого засідання та вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі. Дослідження доказів та оцінка їх належності належить до обставин, які встановлює суд при вирішенні питання по суті заяви (задовольнити заяву та відкрити провадження у справі про неплатоспроможність чи відмовити у відкритті такого провадження), оскільки саме такими доказами заявник підтверджує вимоги заяви.

Отже, боржником було надано саме проект плану реструктуризації боргів, який протягом провадження може змінюватися та доповнюватися, зокрема інформацією, визначеною у вимогах ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про невідповідність вимогам законодавства проекту плану реструктуризації під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про неплатоспроможність, оскільки на даному етапі суд лише перевіряє саму наявність проекту плану реструктуризації, в той час, як його розгляд, оцінка, а також прийняття рішення про його схвалення або відхилення, входять до переліку основних завдань зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів.

Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Згідно зі статтею 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини третьої статті 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/19670/23 про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та доданих до неї документів не відповідає нормам вищевказаного законодавства, тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 280, 282, 283, 284 ГПК України,

Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі №910/19670/23 скасувати.

Матеріали справи № 910/19670/23 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 13.05.2024

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Б.В. Отрюх

Б.М. Поляков