УХВАЛА

про відмову у задовленні скарги

м. Київ

08.05.2024Справа № 910/4618/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчук І.Д., за участю секретаря судового засідання Шатан Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу б/н від 24 квітня 2024 року (вх. №07-10/4238/24) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у справі № 910/4618/20 за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах держави в особі 1) Київської міської державної адміністрації 2) Київського національного університету технологій та дизайну до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів, за участю представників: стягувачів Плахотніка Р.А. (КМДА), Грищенко А.Л. (Університет), боржника Ружицького О.М. (ТОВ «Кіод-1), приватного виконавця ЛановенкоЛ.О. (особисто), Коваля Р.О. (представник приватного виконавця)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021, задоволено повністю позов Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Київського національного університету технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів, приведення земельної ділянки у попередній до будівництва стан.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0080 га (що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, привівши земельну ділянку у попередній до будівництва стан шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів - (1) будинку охорони та (2) переходу між цокольним поверхом гуртожитку № 7 Київського національного університету технологій та дизайну та нежитловим приміщенням ТОВ "КІОД-1", на користь Київської міської державної адміністрації та Університету.

18.05.2021 Ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КІОД-1" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі № 910/4618/20.

03.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 за нововиявленими обставинами, у якій заявник просив суд здійснити перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020, за нововиявленими обставинами, за результатами перегляду ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

12.01.2023 на адресу суду поштою надіслано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" (код 32554793) про відстрочення виконання рішення на період розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" про відстрочення виконання судового рішення у справі №910/4618/20 залишено без задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20 відмовлено, рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4898/16 залишено в силі.

10.06.2021 та 29.02.2024 на виконання рішення суду видано три накази стягувачами за якими є: (1) Київська місцева прокуратура № 6 в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Київського національного університету технологій та дизайну (2) Київський національний університет технологій та дизайну та (3) Київська міська державна адміністрація.

Стягувачем у наказі виданому 10.06.2021, зазначено Київську місцеву прокуратуру № 6 (01601, бульвар Лесі Українки, 27/2, м. Київ) в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації (код 00022527, Дегтярівська, 31, корп. 2 м. Київ, 03680) та Київського національного університету технологій та дизайну (код 02070890, вул. Немировича-Данченка, 2, м. Київ, 01011), а боржником Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" (код 32554793, вул. Лейпцизька, 16А, м Київ, 01015).

Примусове виконання судового рішення здійснює Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ВП НОМЕР_1.

27.06.2023 заступник керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва подав заяву 56-4964ВИХ-23 від 26.06.2023 про зазначення у виконавчому документів стягувачем Київського національного університету технологій та дизайну (код 02070890, вул. Немировича-Данченка, 2, м. Київ, 01011).

08.02.2024 через відділ діловодства суду від Заступника керівника Печерської окружної прокуратури надійшла заява №57-1056вих-24 від 07.02.2024 «Про заміну сторони виконавчого провадження».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 заяву №57-1056вих-24 від 07.02.2024 Заступника керівника Печерської окружної прокуратури "Про заміну сторони виконавчого провадження" у справі №910/4618/20 залишено без задоволення. Відмовлено у заміні сторони виконавчого провадження НОМЕР_1 від 05.07.2021.

25.04.2024 через систему "Електронний суд" від ТОВ «Кіод-1» надійшла скарга на дії та рішення Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни по винесенню постанов в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 стягувачем по якому є Університет.

Зокрема, скаржник просить суд:

1. Визнати неправомірними та незаконними рішення та дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни по винесенню постанови від 16.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 та здійсненню примусового виконання Наказу у справі № 910/4618/20 року виданого Господарським судом міста Києва 29.02.2024 року.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню № Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.04.2024 9 НОМЕР_2 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі № 910/4618/20 року. 3. Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню № НОМЕР_2 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі № 910/4618/20 року. 4. Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про стягнення з боржника основної винагороди винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню № НОМЕР_2 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі № 910/4618/20 року.

5. Визнати протиправною та скасувати постанову від 18.04.2024 року про залучення підрядника для проведення робіт винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню № НОМЕР_2 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі № 910/4618/20 року.

6. Визнати протиправною та скасувати постанову від 19.04.2024 року про відкладення проведення виконавчих дій винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню № НОМЕР_2 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі № 910/4618/20 року.

7. Зобов`язати приватного виконавця Лановенко Людмилу Олегівну повернути стягувачу виконавчий документ Наказ Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі № 910/4618/20 року без прийняття до виконання, на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону «Про виконавче провадження».

8. Зобов`язати приватного виконавця Лановенко Людмилу Олегівну дотримуватися порядку та строків на вчинення дій у виконавчому проваджені із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги зазначив, що:

- вищевказані постанови винесені приватним виконавцем всупереч п.п. 6 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, приватний виконавець здійснює виконавчі дії щодо майна державної чи комунальної власності;

- виконавець не мала права та підстав відкривати виконавче провадження, якщо воно передбачає вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

- приватний виконавець повинна була повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, як це передбачено п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

- відсутність постанови про відкриття виконавчого провадження позбавило ТОВ «КІОД-1» можливості реалізувати свої права передбачені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»;

- крім цього, приватний виконавець допустила порушення статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено «Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення». Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником;

- лише у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Ухвалою від 29.04.2024 призначено розгляд скарги у судовому засіданні.

06.05.2024 до суду від скаржника надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду.

06.05.2024 до суду від Університету надійшли пояснення щодо скарги в яких університет заперечив проти задоволення скарги.

08.05.2024 та 08.05.2024 до суду від приватного виконавця надійшли заперечення на скаргу.

08.05.2024 до суду від директора ТОВ «Кіод-1» надійшло повідомлення про причини неявки в засідання у зв`язку з хворобою.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав.

Приватний виконавець у судовому засіданні заперечував проти задоволені скарги.

Стягувачі КМДА та Університет заперечили проти задоволення скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи (провадження), дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 про зобов`язання ТОВ «Кіод-1» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0080 га (що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, привівши земельну ділянку у попередній до будівництва стан шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів - (1) будинку охорони та (2) переходу між цокольним поверхом гуртожитку № 7 Київського національного університету технологій та дизайну та нежитловим приміщенням ТОВ "КІОД-1", на користь Київської міської державної адміністрації та Університету.

16.04.2024 за заявою стягувача - Київського національного університету технологій та дизайну було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 про примусове виконанню рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020, про що винесено постанову.

У межах виконавчого провадження приватний виконавець виніс оскаржувані постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про відкладення проведення виконавчих та про залучення підрядника для проведення робіт.

Оцінюючи доводи скаржника щодо незаконності прийнятих приватним виконавцем рішень з огляду на те, що виконавець не мав права проводити виконавчі дії щодо майна державної та комунальної власності суд зазначає таке.

Відповідно ч.5ст.327 ГПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів чи проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно вимог ч.ч. 1-2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Позивачем, на користь якого ухвалено рішення у справі за позовом прокурора визначено, зокрема, Київський національний університет технологій та дизайну.

Відтак, такий позивач набуває статусу стягувача за виконавчим документом.

Суд акцентує увагу боржника , що питання участі Київського національного університету технологій та дизайну у справі в якості позивача було предметом оцінки Верховним Судом.

Так, у п.67-68 Ухвали Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18.05.2021 зазначено: «... прокурор … обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про доведеність прокурором наявності підстав для представництва в суді інтересів держави в особі позивачів».

Боржником не доведено відсутність прав і статусу Стягувача у Київського національного університету технологій та дизайну.

Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувану права вибору -пред`явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац другий частини першої статті 19 цього Закону).

Тобто, наведені положення надають стягувану право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.

Згідно вимог ч.ч. 1-2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:

1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;

2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;

3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;

4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;

5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;

6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;

8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;

9) рішень про конфіскацію майна;

10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;

11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 встановлено наступні обставини:

- ТОВ "КІОД-1" самовільно, незаконно, без оформлення жодних дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію, виконав будівельні роботи з будівництва переходу площею 80 м2 між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою, і на даний час експлуатує зазначені будівлі шляхом передачі в користування ТОВ "БЛЕК СІ ХОТЕЛ ГРУП";

- всупереч вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України ТОВ «Кіод-1» незаконно, самовільно займає земельну ділянку площею 80 м2, на якій збудовано перехід, що з`єднує цокольний поверх гуртожитку № 7 Університету та нежитлову будівлю;

- враховуючи викладене, перехід між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою до гуртожитку, що розміщені на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16 є самочинним будівництвом, а земельна ділянка площею 80 кв.м. є самовільно зайнятою;

- рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2019 у справі №826/8693/17, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "КІОД-1" знести будинок охорони та перехід між цокольним поверхом гуртожитку та нежитловою будівлею на вул. Лейпцизькій, 16 у Печерському районі м. Києва.

Таким чином, суд відхиляє доводи скаржника про незаконність дій та рішень приватного виконавця, оскільки майно, яке підлягає знесенню є самочинним будівництвом, збудоване незаконно, а тому підлягає знесенню і не має статус державного та комунального майна.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковим до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ст. 129-1, п. 9 ч. 1 ст. 129).

Обов`язковість судового рішення є однією із засад (принципів) також господарського судочинства (п. 7 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Також згідно зі ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в ст. 326 ГПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Незгода ТОВ «Кіод-1» з прийнятими рішеннями та діями приватного виконавця зводиться до небажання виконувати судове, яке набрало законної сили і не свідчить про незаконність прийнятих приватним виконавцем оскаржуваних рішень.

Водночас, у ході виконання рішення суду у НОМЕР_1 Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), жодних відомостей щодо належного добровільного , а так само і примусового виконання не надано, натомість встановлено не вчинення дієвих заходів щодо реалізації повноважень державним виконавцем для знесення (1) будинку охорони та (2) переходу між цокольним поверхом гуртожитку № 7 без порушення експлуатаційної придатності інших будівель і споруд.

В сукупності наведене вказує на неналежну організацію примусового виконання судового рішення у НОМЕР_1.

Наслідком неналежного виконання судового рішення і нерозуміння суті обов`язковість рішень суду стали накладення штрафів та повідомлення про вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування (Печерським управлінням поліції ГУНП в м. Києві) відкрито кримінальне провадження №60001669 від 21.10.2021 за ст. 382 КК України.

Разом з тим, і такі виключні заходи не призвели до виконання судового рішення.

Щодо повідомлення про виконавче провадження.

Щодо порушення порядку повідомлення боржника про початок виконавчого провадження та направлення інших постанов у виконавчому провадженні.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до статті 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, із системного аналізу зазначених норм Закону вбачається, що права сторони у виконавчому провадженні щодо обізнаності про початок виконавчого провадження та про хід виконавчого провадження будуть належним чином реалізовані у разі надіслання виконавцем документів у встановлені Законом порядку та строки. Наявності доказів отамання стороною відповідних документів Закон не вимагає.

Постанова про відкриття Виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 надіслана боржнику і відповідно до трекера АТ «Укрпошти» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html поштове відправлення 600 вручена 19.04.24.

Крім того, Актом приватного виконавця складеним о 15:26, 16.04.2024 у місті Києві по вул. Лейпцізькій, 16-а підтверджено виїзд приватного виконавця Лановенко Л.О. за місцезнаходженням самочинного будівництва, де розташований готель «Чорне море», працівники якого відмовились у прийнятті документів для керівника - Білого Олега Васильовича.

Щодо необхідності врахування приватним виконавцем додаткових документів.

Підставою для знесення самочинного будівництва (самочинно збудоване нерухоме майно) є судове рішення , яке набрало законної сили. При вирішенні спору технічні питання є предметом оцінки

При цьому, за положеннями частини четвертої статті 376ЦК України визначено майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Крім того, з акту передачі майна від 19.04.2024 вбачається, що станом на 19.04.2024 у самочинно збудованому майні перебувало майно боржника (техніка, меблі та інші речі), яке прийнято його директором.

Невиконання судового рішення впродовж періоду часу з 01.12.2021 по 16.04.2024 є підставою для висновку про умисне його невиконання самостійно і добровільно.

Письмові докази в адміністративній справі, не є підставою для невиконання судового рішення у господарській справі.

Інші доводи скаржника судом відхиляються також, оскільки зводяться до створення штучних підстав для скасування законних рішень приватного виконавця.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходить з того, що Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) зобов`язує виконавця вчинити дії щодо направлення процесуального рішення у порядку, визначеному статтею 26 цього Закону. Наявність доказів отримання стороною відповідних доказів Закон не вимагає.

Доказів на підтвердження правового зв`язку із майном і земельною ділянкою, що виплавало на права та обов`язки боржника, як сторони виконавчого провадження, ним не подано. Доказів добровільного виконання рішення та знесення самочинного будівництва не надано. В судовому засіданні представник боржника надав усні пояснення, про те, що за період з 01.12.2021 по день судового засідання 08.05.2024 жодних ефективних, заходів, спроб чи намагань знести самочинно збудоване нерухоме майно боржник не вживав. Водночас вважав, що внаслідок примусового виконання зазнає надмірних майнових втрат - дорого буде коштувати.

Згідно з правилами статті 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 232-234, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги б/н від 24 квітня 2024 року (вх. №07-10/4238/24) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у справі № 910/4618/20.

Ухвала набрала законної сили 08.05.2024 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повне рішення складено 09.05.2024.

Суддя Ігор Курдельчук