УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

13.05.2024Справа №910/5749/24

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобалтранском" (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Хліборобів, буд. 11; ідентифікаційний код 42924123)

про видачу судового наказу за вимогою

до Приватного підприємства "УТЛ-Укртранслогістика" (03058, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 173/187, к. 63; ідентифікаційний код 38137931)

про стягнення боргу у розмірі 130 537,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобалтранском" про видачу судового наказу за вимогою до Приватного підприємства "УТЛ-Укртранслогістика" про стягнення боргу у розмірі 130 537,00 грн.

У своїй заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобалтранском" вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Разовим Договором-Заявкою №69.01.24 від 17.01.2024 було здійснено перевезення вантажу (добрив в біг бегах) за маршрутом з м. Тріест, Італія до м. Вінниця, Україна, в той час Приватним підприємством "УТЛ-Укртранслогістика" свого зобов`язання з оплати наданих послуг перевезення не виконано, у зв`язку з чим у боржника виник борг у розмірі 130 537,00 грн.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці

За приписами статті ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці

Пунктом 2-1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Так, 18.10.2023 набув чинності Закон України №3200-IX, яким з метою запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями було внесено зміни в тому числі в Господарський процесуальний кодекс України.

Частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, чинна редакція Господарського процесуального кодексу України зобов`язує юридичних осіб та адвокатів зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку та встановлює наслідки невиконання таких вимог - фактичне повернення/не врахування поданих учасниками (що не зареєстрували електронний кабінет в ЄСІТС) заяв по суті спору.

Як вбачається із Відповіді №784244 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у юридичної особи із ідентифікаційним кодом 42924123, Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобалтранском" не зареєструвало електронний кабінет.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Глобалтранском" у видачі судового наказу за вимогою до Приватного підприємства "УТЛ-Укртранслогістика" про стягнення боргу у розмірі 130 537,00 грн на підставі п. 2-1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Глобалтранском" у видачі судового наказу за вимогою до Приватного підприємства "УТЛ-Укртранслогістика" про стягнення боргу у розмірі 130 537,00 грн.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Глобалтранском", що у відповідності до приписів ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору заявнику не повертається. Однак, у разі пред`явлення заявником позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (13.05.2024) та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко