ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
07.05.2024 Справа № 905/623/24
Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,
розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову у справі №905/623/24
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «ТІТАН», с. Приазовське, Донецька область,
до відповідача 2: ОСОБА_1 , с. Мелекіне, Донецька область,
до відповідача 3: ОСОБА_2 , с. Мелекіне, Донецька область,
до відповідача 4: ОСОБА_3 , м. Маріуполь, Донецька область,
про стягнення 8 192 152,89 гривень
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «ТІТАН», відповідача 2 ОСОБА_1 , відповідача 3 ОСОБА_2 , відповідача 4 ОСОБА_3 про стягнення солідарне 8 192 152,89 гривень, з якої: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6495442,47 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 1696710,42 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачами зобов`язань за кредитним договором № MRVKLOK125903 від 23.11.2021 та договорів поруки №MRVKLOK125903/DР1 від 23.11.2021, №MRVKLOK125903/DР2 від 23.11.2021, №MRVKLOK125903/DР3 від 23.11.2021.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Кучеряву О.О.
Ухвалою суду від 22.04.2024 позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху. Встановлено позивачу строк на усунення недоліки позовної заяви, зокрема, шляхом визначення належного позивача відповідно до вимог статті 162 ГПК України та його реквізитів у справі.
Ухвалою суду від 29.04.2024 з метою забезпечення гарантії права відповідачів на справедливий суд, елементом якого є право знати про наявність позовної заяви, суд вважає звернувся до Державної міграційної служби України, Національної соціальної сервісної служби України, Міністерства соціальної політики України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України з запитом надання відомостей щодо перетину державного кордону України відповідачами, відомості про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи, відомості про реєстрацію або місцеперебування відповідачів тощо.
06.05.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності Відповідачам, а саме:
Тип об`єкта: два житлових будинки з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості:
Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 275, житлова площа (кв.м): 132.9
Земельні ділянки місця розташування:
Номер об`єкта в РПВН 10643089
Тип об`єкта: будівля вагової, об`єкт житлової нерухомості: Ні
Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 51.5
Номер об`єкта в РПВН 32891627
Заява мотивована тим, що предметом спору по даній справі є стягнення заборгованості за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «ТІТАН», що виникли на підставі укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору № MRVKLOK125903 від 23.11.2021 та вважає, що майно, яке належить на праві власності відповідачам може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» господарський суд дійшов наступного висновку.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені ст. 136 ГПК України, відповідно до якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).
Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду; забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Умовою застосування судом заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що спірне майно, наявне на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням обов`язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову.
Підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.
При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. При цьому законодавством не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності (постанова Верховного суду від 07.04.2023 у справі № 910/8671/22).
Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Заявником необґрунтовано в заяві майновий стан боржників та виявленого майна останніх (при цьому в першу чергу коштів, а в разі їх недостатності іншого майна) не надано, як до позовної заяви, так і до заяви про забезпечення позову, з цього приводу жодних доказів щодо підтвердження відсутності коштів та майна Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «ТІТАН», натомість, одразу заявлено вимогу стосовно накладення арешту на нерухоме майно поручителя (відповідача 3) за кредитним договором ОСОБА_2 . Разом з цим, накладення арешту на майно боржника відбувається виключно у розмірі суми стягнення, що позивачем також не зазначено, як і не обґрунтовано співвідношення даного нерухомого майна з ціною позову.
Верховний Суд неодноразово наголошував (у т. ч. в постановах від 09.12.2020 у справі №910/9400/20, від 21.12.2020 у справі №910/9627/20) на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.
Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна надані заявником як додатки до заяви не підтверджують доводи позивача в обґрунтування заявленої вимоги про накладення арешту.
Отже, суд вважає, що посилання позивача про наявність ризиків вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна на користь третіх осіб, не є достатньо обґрунтованим та підтвердженим належними доказами припущенням.
Окрім того, майно на яке позивач просить суд накласти арешт, знаходиться на території Мангушського району Донецької області, яка згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 є тимчасово окупованою. Доказі того, що накладання арешту на майно на тимчасово окупованій територій призведе до належного виконання судового рішення в разі задоволення позову суду не надано.
У зв`язку із відсутністю в заяві належного обґрунтування позивачем, забезпечення збалансованості інтересів сторін запропонованим заходам, суд невзмозі здійснити оцінку обґрунтованості необхідності вжиття такого засобу з врахуванням балансу інтересів, як позивача так і відповідачів та запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходу прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а тому суд вбачає, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності їх вжиття, як того вимагають приписи п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, зокрема обґрунтування щодо розумності, адекватності такого засобу, його співмірності заявленим позовним вимогам.
За таких обставин, з огляду на те, що позивачем не доведено наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з якими закон пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відмовити Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» у задоволенні заяви про забезпечення позову б/н від 06.05.2024.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повної ухвали.

Суддя О.О. Кучерява