РІШЕННЯ

м. Київ

07.05.2024Справа № 910/1389/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши у нарадчій кімнаті справу №910/1389/23 за позовом Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АФЕС РЕСУРС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ КАРД" про зобов`язання виконати умови договорів, представники учасників справи: не з`явились

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач вважає, що відповідач, як постачальник, безпідставно збільшив ціну за одиницю товару (пального), чим порушив умови Договорів про закупівлю пального та у власній електронній системі обліку пального на особистий рахунок позивача самостійно, без будь якого погодження з позивачем, здійснив перерахунок пального на залишок грошових коштів позивача.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.2. За результатами відкритих торгів між ТОВ «Афес Ресурс», як постачальником, та Державною установою «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України», як покупцем, укладено 2 (два) договори про закупівлю за державні кошти пального:

- Договір про закупівлю за державні кошти пального від 20.07.2021 №240 (далі - Договір №240) відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю бензин А-95 в смарт-картках у кількості 100 000 л, а покупець прийняти товар та оплатити його вартість.

- Договір про закупівлю за державні кошти пального від 08.12.2021 №483 (далі Договір №483) відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю бензин А-95 в смарт-картках у кількості 59 000 л, а покупець прийняти товар та оплатити його вартість.

2.2. Відповідно до п. 1.2. Договорів постачальник зобов`язувався зарахувати у власній електронній системі обліку пального на особистий рахунок покупця поставлене йому пальне в обсязі та марки згідно з п. 1.1. Договору, передати покупцю смарт-карти на товар у кількості 80 шт., заправляти пальним транспортні засоби покупця шляхом використання смарт-карт у власній роздрібній мережі автозаправних станцій або автозаправних станцій партнерів постачальника у яких діють смарт-карти.

2.3. Згідно з п. 2.1 Договорів перехід права власності на товар (пальне) від постачальника покупцю відбувається в день зарахування обсягу товару (пального) на рахунок покупця в електронній системі обліку пального постачальника та отримання покупцем у постачальника усієї кількості смарт-карт, що підтверджується підписанням сторонами видаткової накладної на товар.

2.4. Пунктом 2.7. Договорів передбачено, що постачальник зобов`язується безоплатно зберігати поставлений покупцю товар (пальне) до моменту використання усього обсягу пального покупцем шляхом заправки його транспортних засобів у власній роздрібній мережі автозаправних станцій або автозаправних станцій партнерів постачальника, у яких діють смарт-карти (далі роздрібна мережа АЗС постачальника).

2.5. Відповідно до п. 2.8. Договорів заправка транспортних засобів покупця пальним, яке зберігається у постачальника, здійснюється шляхом використання смарт-карт в роздрібній мережі АЗС постачальника. Заправка транспортних засобів здійснюється при наявності визначеної та зарахованої кількості пального покупцем за допомогою доступу до особистого рахунку в електронній системі обліку пального в межах наявного і невикористаного ліміті, що знаходиться на зберіганні у постачальника.

2.6. Згідно з п. 2.9. Договорів заправка транспортних засобів покупця в роздрібній мережі АЗС постачальника здійснюється виключно у їх робочі години шляхом пред`явлення представника покупця смарт-картки. Заправка підтверджується касовим-фіскальним чеком АЗС.

2.7. Відповідно до п. 2.10. Договорів заправка транспортних засобів покупця здійснюється в роздрібній мережі АЗС постачальника, які зазначено у Додатку №2 до Договору, а саме АЗС WOG.

2.8. Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. Договору №240 загальна ціна договору становить 3 198 000, у т.ч. ПДВ 533 000, 00 грн. Вартість одного літра пального становить 31, 98 грн у т.ч. ПДВ 5, 33 грн.

2.9. Покупцем у повному обсязі виконано зобов`язання передбачені умовами Договору №240 та проведено повний розрахунок з постачальником в сумі 3 198 000, 00 грн за весь обсяг палива, визначеного умовами договору, а саме 100 000 л бензину А-95 в сармат-картках, а постачальником передано у власність покупцю бензин А-95 в смарт-картках, що підтверджується видатковими накладними:

- №516 від 27.07.2021 на суму 159 900, 00 грн;

- №666 від 19.08.2021 на суму 2 734 290, 00 грн;

- №656 від 31.08.2021 на суму 303 810, 00 грн.

2.10. Відповідно до п.3.1. та п. 3.2. Договору №483 загальна ціна Договору становить 1 964 700, 00 грн у т.ч. ПДВ 327 450, 00 грн. Вартість одного літра пального становить 33, 30 грн у т.ч. ПДВ 5, 55 грн.

2.11. Покупцем у повному обсязі виконано зобов`язання, передбачені умовами Договору №483, та проведено повний розрахунок в сумі 1 964 700, 00 грн за весь обсяг палива, визначеного умовами договору, а саме 59 000 л бензину А-95 в смарт-картках, а постачальником передано у власність покупця бензин А-95 в смарт-картках, що підтверджується видатковою накладною №1312 від 10.12.2021.

2.12. Починаючи з 13 жовтня 2021 року під час заправки автомобілів на АЗС WOG в касово-розрахункових документах позивачем фіксувалась завищена ціна за один літр відпущеного пального на умовах Договорів.

2.13. Зокрема за Договором №240 з розрахунку вартості одного літру пального 31, 98 грн різниця вартості становила: 13.12.2021 - 0, 59 грн; 23.10.2021 - 1, 22 грн; 04.11.2021 - 1, 42 грн; 16.11.2021 - 1, 20 грн; 24.11.2021 - 0, 17 грн; 13.01.2022 - 0, 94 грн; 25.01.2022 - 2,27 грн; 04.02.2022 - 3,86 грн; 15.02.2022 - 4,77 грн; 24.02.2022 - 4,96 грн; 04.03.2022 - 6,36 грн; 11.03.2022 - 15,02 грн; 18.03.2022 - 11,54 грн; 19.03.2022 - 10,02 грн; 22.03.2022 - 1,44 грн; 26.03.2022 - 1,55 грн ; 12.04.2022 - 3,22 грн; 13.04.2022 - 5,02 грн; 22.04.2022 - 7,02 грн;27.04.2022 - 10,02 грн; 04.05.2022 - 13,02 грн; 19.05.2022 - 19,02 грн; 01.06.2022 - 19,02 грн.

2.14. Водночас, за Договором від №483 з розрахунку вартості одного літру пального 33, 30 грн різниця вартості становила: 01.06.2022 - 17,70 грн; 30.07.2022 - 17,20 грн; 01.09.2022 - 17,70 грн; 21.11.2022 - 18,70 грн; 09.12.2022 - 19,70 грн; 17.12.2022 - 20,70 грн.

2.15. Відповідно до відомостей (т. 5 а.с. 14-85) електронної системи обліку пального покупцем використано пального за період з жовтня 2021 року - червень 2022 у кількості 92 381, 85 л (Договір №240) та з період з червня 2022 - грудень 2022 у кількості 15 776, 30 л (Договір №483).

2.16. Що стосується Договору №240:

2 954 371, 55 грн - сума за використане пальне згідно з договором;

3 290281,35 грн - сума за використане пальне згідно з перерахуванням в мережі АЗС WOG партнера постачальника;

335 909, 80 грн - різниця у зв`язку із зміною ціни.

2.17. Що стосується Договору №483:

525 350,79 грн - сума за використане пальне згідно з договором;

800 869,92 грн - сума за використане пальне згідно з перерахуванням в мережі АЗС WOG партнера постачальника;

275 519, 13 грн - різниця у зв`язку із зміною ціни.

2.18. Ураховуючи дані зведених відомостей на відпуск пального за періоди жовтень 2021 - грудень 2022 позивачем виявлено факт безпідставного перерахування в роздрібній мережі АЗС парнера постачальника вартості пального станом на 01.01.2023 на суму: 335 909, 80 грн за Договором №240 та 275 519, 13 грн за Договором №483.

2.19. За твердженнями позивача, станом на 01.01.2023 у власній електронній системі обліку пального на особистому рахунку покупця залишилось 43 223, 70 грн за Договором №483.

2.20. Однак постачальник у власній електронній системі обліку пального на особистий рахунок покупця самостійно, без будь якого погодження з покупцем, здійснив перерахунок пального з обсягів та марки на залишок грошових коштів, і тим самим порушив умови Договору, передбачені п. 1.2. Наведене стало підставою для звернення позивача з розглядуваним позовом до суду про зарахування пального на особистий рахунок покупця, виходячи з погодженої сторонами вартості пального за один літр.

2.21. Також, як стверджує позивач, між ним та відповідачем здійснювалось листування, зокрема, на адресу постачальника було направлено претензію від 10.06.2022 №30/931, яку залишено без задоволення.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є зобов`язання ТОВ «АФЕС РЕСУРС» зарахувати на особистий рахунок Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» в електронній системі обліку пального, пальне А-95 бензин в кількості:

- 5 000 л згідно з договором від 20.07.2021 № 240 на особистий рахунок Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» в електронній системі обліку пального;

- 30 858,71 л згідно з договором від 08.12.2021 № 483 на особистий рахунок Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» в електронній системі обліку пального.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 526, 629, 632, 667, 669 ЦК України, статті 173, 175, 179, 180, 193 ГК України.

3.3. Фактичними підставами позову є дії відповідача по перерахуванню в електронній системі обліку пального з обсягів та марки на залишок грошових коштів позивача.

3.4. 07.03.2024 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог вказавши що:

- під час виконання Договору №483 від 08.12.2021 мали місце обставини, які суттєво вплинули на можливість виконання зобов`язань за договором (військова агресія рф проти України);

- укладаючи Договори відповідач розраховував на довгострокову співпрацю та виходило з існуючого рівня рентабельності, співвідношення закупівельних/гуртових цін до роздрібних, наявності розгалуженої мережі АЗС та нафтобаз для зберігання товарних залишків та їх швидкого поповнення, також був добре налагоджений ланцюжок постачання пального з білоруських заводів-виробників та через чорноморські порти;

- упродовж 2022 року значна частина АЗС перебуває/перебувала на території фактичних бойових дій, що спричинило зупинку їх роботи через пошкодження майна та розкрадання пального;

- обставини військової агресії призвели до різкого зниження товарних залишків на АЗС та нафтобазах та відсутності можливості їх швидко поповнювати;

- пальне, придбане позивачем за Договором №483 перебувало на зберіганні на партнерських АЗС та нафтобазах і було законтрактовано товариством раніше по діючим на той момент цінам. У зв`язку зі знищенням партнерських нафтобаз та АЗС велика частина такого пального була втрачена, а тому виникла необхідність поповнювати ці запаси шляхом нових закупівель із закордону та організацію його доставки транспортом на АЗС;

- нові партії товару в постачальників були по новим ринковим цінам, що значно вищі від початкових.

4.2. 16.11.2023 до суду від відповідача надійшла заява про залучення третіх осіб.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 залишено без руху позовну заяву, встановлено позивачеві спосіб та строк на усунення недоліків.

5.2. Ухвалою від 09.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, визначено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

5.3. 30.03.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву у підготовчому засіданні, про що постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

5.4. Ухвалою від 19.04.2023 визначено нову дату розгляду справи у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

5.5. Ухвалою від 21.06.2023 відкладено підготовче засідання з підстав, викладених в ухвалі.

5.6. Ухвалою від 08.11.2023 залучено до участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ТОВ «Вест Кард».

5.7. 29.11.2023 суд ухвалив залишити без розгляду та повернути позивачеві заяву про уточнення позовних вимог, про що постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

5.8. Ухвалою від 29.101.2023 відкладено підготовче засідання з підстав, викладених в ухвалі.

5.9. Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 26.01.2024 №01.3-16/351/24 призначено повторний автоматизований розподілу судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 .

5.10. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2024 матеріали справи передано на розгляд судді Курдельчуку І.Д.

5.11.Ухвалою від 30.01.2024 прийнято справу до провадження та призначено підготовче засідання.

5.12.19.03.2024 суд прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та відклав підготовче засідання про що постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

5.13. У підготовчому засіданні 09.04.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу до судового розгляду по суті.

5.14. Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України 07.05.2023 фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 2 ст. 233 ГПК України рішення ухвалено судом у нарадчій кімнаті.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи порушив відповідач умови Договорів №240 та №483? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ ДОГОВОРУ.

7.1. Позивач стверджує, що відповідач порушив умови Договорів №240 та №483 - у власній електронній системі обліку пального на особистий рахунок покупця, самостійно, здійснив перерахунок пального з обсягів та марки на залишок грошових коштів.

7.2. Суд погоджується з наведеними твердженнями позивача з огляду на наступне.

7.3. За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

7.4. У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

7.5. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

7.6. Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

7.7. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.ч. 3, 7 ст. 179 ГК України).

7.8. Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

7.9. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч.ч. 1 та 2 ст. 193 ГК України).

7.10. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.11. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

7.12. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

7.13. 20.07.2021 та 08.12.2021 між позивачем та відповідачем укладено Договори №240 та №483 про закупівлю за державні кошти пального. Договори укладені за результатами проведення публічної закупівлі.

7.14. Укладені між сторонами Договори є за своєю правовою природою договорами поставки до яких застосовуються загальні положення про договір купівлі-продажу.

7.15. Ціна Договору №240 від 20.07.2021 становить 3 198 000, 00 грн з ПДВ, а за один літр пального 31, 98 грн. Водночас, ціна Договору №483 від 08.12.2021 становить 1 964 700, 00 грн, а за один літр пального 33, 30 грн.

7.16.Пунктом 3.3. Договорів визначено, що ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін на підставах, визначених законодавством у сфері публічних закупівель.

7.17. Згідно з п. 11.1. Договорів істотні умови Договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, зокрема, зменшення обсягів закупівлі, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

7.18.У випадку коливання ціни на ринку в бік збільшення, постачальник має право письмово звернутись до покупця з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена.

7.19. В будь-якому випадку підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

7.20. Будь-які зміни і доповнення до Договору, в тому числі щодо коригування його ціни, вважаються дійсними, якщо вони оформлені в письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками (пункти 11.5. Договорів).

7.21. Під час розгляду справи судом не встановлено наявність між сторонами погодженої в письмовому порядку згоди щодо збільшення вартості товару (пального) в порядку, визначеному розділом 11 Договорів та Законом України «Про публічні закупівлі».

7.22. Натомість, з долучених до матеріалів справи доказів, зокрема, касово-розрахункових документів, а також витягу з електронної системи обліку пального, вбачається, що постачальник (відповідач) здійснював поставку товару в автозаправних станціях партнерів у яких діють смарт-карти з перерахунком у бік збільшення вартості за одиницю пального.

7.23. Проте, за відсутності у визначеному законодавством порядку внесених змін до істотної умови Договорів такої як «Ціна» відповідач не мав права здійснювати відпуск пального більше аніж 31, 98 грн / 1 літр за Договором №240 від 20.07.2021 та 33, 30 грн / 1 літр за Договором №483 від 08.12.2021.

7.24. Відповідно до п. 1.2. Договорів постачальник зобов`язується зарахувати у власній електронній системі обліку пального на особистий рахунок покупця поставлене йому пальне в обсязі та марки згідно з п. 1.1. Договорів.

7.25. За наведених обставин, суд дійшов висновку що відповідач збільшуючи в односторонньому порядку ціну на пальне порушив умови розділу 11 Договорів щодо порядку внесення змін до договорів, а тому в силу п. 1.2. Договорів у постачальника - ТОВ «Афес Груп» виник обов`язок зарахувати обсяг пального на особистий рахунок покупця на різницю збільшеної вартості пального та з урахуванням погодженої сторонами ціни Договорів за одиницю товару - 31, 98 грн/1 літр пального за Договором №240 та 33, 30 грн/1 літр пального за Договором №483.

7.26. З матеріалів справи вбачається, що за Договором №240 з розрахунку вартості одного літру пального 31, 98 грн різниця вартості становила: 13.12.2021 - 0, 59 грн; 23.10.2021 - 1, 22 грн; 04.11.2021 - 1, 42 грн; 16.11.2021 - 1, 20 грн; 24.11.2021 - 0, 17 грн; 13.01.2022 - 0, 94 грн; 25.01.2022 - 2,27 грн; 04.02.2022 - 3,86 грн; 15.02.2022 - 4,77 грн; 24.02.2022 - 4,96 грн; 04.03.2022 - 6,36 грн; 11.03.2022 - 15,02 грн; 18.03.2022 - 11,54 грн; 19.03.2022 - 10,02 грн; 22.03.2022 - 1,44 грн; 26.03.2022 - 1,55 грн ; 12.04.2022 - 3,22 грн; 13.04.2022 - 5,02 грн; 22.04.2022 - 7,02 грн;27.04.2022 - 10,02 грн; 04.05.2022 - 13,02 грн; 19.05.2022 - 19,02 грн; 01.06.2022 - 19,02 грн.

7.27. Водночас, за Договором від №483 з розрахунку вартості одного літру пального 33, 30 грн різниця вартості становила: 01.06.2022 - 17,70 грн; 30.07.2022 - 17,20 грн; 01.09.2022 - 17,70 грн; 21.11.2022 - 18,70 грн; 09.12.2022 - 19,70 грн; 17.12.2022 - 20,70 грн.

7.28. Наведені вище обставини підтверджуються розрахунково-касовими документами, а також відомостями із системи обліку пального, наявними у матеріалах справи.

7.29. За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими.

7.30. Твердження відповідача про те, що нові партії товару в постачальників були закуплені по новим ринковим цінам, що значно вищі від початкових, судом відхиляються, адже наведене не нівелює обов`язку сторін дотримуватись законодавчо визначеної процедури внесення змін до істотної умови Договорів.

7.31. Посилання відповідача на висновок Волинської торгово-промислової палати від 25.04.2022 №19-22/01-3/44 суд також відхиляє, з огляду на наступне.

7.32. Відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

7.33. У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій.

7.34. Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти усвідомлення ризиків при вчиненні відповідного правочину є іншими, ніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або суб`єкт господарювання та пересічний громадянин. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини. Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі №910/17876/19.

7.34. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Це означає, що війна є форс-мажором, тобто обставиною непереборної сили, яка звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання за договором на період дії таких форс мажорних обставин.

7.35. У відповідності до умов Договорів погоджених сторонами належним доказом обставин непереборної сили та строку їх дії служать сертифікати які видаються Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами. (п. 8.2. Договорів).

7.36. Між тим порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні"» та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 року за №40(3) (з наступними змінами).

7.37. Згідно з частиною 1 статті 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом 7 днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

7.38. За умовами пункту 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

7.39. У сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (пункт 6.12 Регламенту).

7.40. Таким чином, висновок Волинської торгово-промислової палати від 25.04.2022 №19-22/01-3/44 не є сертифікатом у розумінні наведеного положення Закону.

7.41. Наданий відповідачем висновок не містить (і не може містити) ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин, з наданого відповідачем висновку не вбачається, що обставини форс-мажору вплинули на виконання зобов`язань саме за Договором №240 від 20.07.2021 та за Договором №483 від 08.12.2021.

7.42. В контексті викладеного суд звертає увагу відповідача, що укладаючи Договори, відповідач шляхом вільного волевиявлення зобов`язався продати позивачеві товар за цінами, визначеними саме у Договорах, а збільшення вартості товару на ринку становить один із можливих ризиків підприємницької діяльності і не є незвичайною і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, а відтак відповідач мав врахувати ймовірне настання таких обставин при укладенні Договорів.

7.43. Інші викладені сторонами аргументи та доводи є недоречними, не стосуються обставин, які є предметом доказування у справі, та не здатні вплинути на рішення.

7.44. Надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

7.45. Здійснивши перевірку розрахунку заявлених позовних вимог суд дійшов висновку про їх правильність та обґрунтованість, зарахуванню на особистий рахунок позивача в електронній системі обліку пального підлягає 5 000, 0 л пального за Договором від 20.07.2021 №240 та 30 858, 71 л пального згідно з Договором від 08.12.2021 №483. Обґрунтованого та аргументованого контррозрахунку відповідач не надав.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 17 812, 43 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АФЕС РЕСУРС» про зобов`язання виконати умови договорів про закупівлю за державні кошти пального задовольнити в повному обсязі.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АФЕС РЕСУРС» (02152, місто Київ, ВУЛИЦЯ АМВРОСІЯ БУЧМИ, будинок 5, ) зарахувати на особистий рахунок Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» (04116, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДОВНАР-ЗАПОЛЬСЬКОГО, будинок 8, ) в електронній системі обліку пального, пальне А-95 бензин в кількості:

- 5 000 л згідно з договором від 20.07.2021 № 240 на особистий рахунок Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» в електронній системі обліку пального;

- 30 858,71 л згідно з договором від 08.12.2021 № 483 на особистий рахунок Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» в електронній системі обліку пального.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АФЕС РЕСУРС» (02152, місто Київ, ВУЛИЦЯ АМВРОСІЯ БУЧМИ, будинок 5, ) на користь Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» (04116, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДОВНАР-ЗАПОЛЬСЬКОГО, будинок 8, ) 17 812, 43 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.05.2024.

Суддя Ігор Курдельчук