ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2024 р. Справа№ 910/1553/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Качкурова С.В.

від відповідача: Джумурат В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023, повний текст якого складено та підписано 04.12.2023

у справі № 910/1553/22 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

про стягнення 131 594,03 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2022 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення 131 594,03 грн, а саме 118 527,48 грн основного боргу, 3 108,89 грн процентів річних та 9 957,66 грн втрат від інфляції.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконав свого обов`язку з оплати фактично отриманої ним теплової енергії для опалення нежитлового приміщення площею 221 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 50, за період жовтень 2020 року - жовтень 2021 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з урахуванням процентів річних та втрат від інфляції.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач з позовом не погодився посилаючись на те, що на момент виникнення спірних правовідносин правовий інститут «балансового утримання» багатоквартирних будинків ліквідовано, при цьому спірне нежитлове приміщення площею 221,0 кв.м не перебуває на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", оскільки згідно з розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації № 80 від 09.02.2011 року (позиція 1151 розпорядження №80) до господарського відання підприємства відповідача передано багатоквартирний житловий будинок №50 по вул. Б. Хмельницького у м. Києві загальною площею 835,30 кв.м., у тому числі нежитлові приміщення площею 0,00 кв.м. Отже зазначене нежитлове приміщення відповідачу не передавалось та не перебуває в його господарському віданні.

Також відповідач зазначив, що надання комунальних послуг з постачання теплової енергії здійснюється виключно на договірних умовах, обов`язок готувати та укладати зі споживачем договори відповідних комунальних послуг покладено чинним законодавством на виконавця. Проте, наразі між позивачем та відповідачем договірні відносини відсутні, відповідний договір про надання послуг з постачання теплової енергії між сторонами не укладався.

Крім того відповідач послався на те, що надані позивачем документи, а саме облікові картки, корінці нарядів, акти приймання-передачі товарної продукції та відомості споживання теплової енергії є неналежними доказами у справі та не підтверджують факт споживання відповідачем теплової енергії у період жовтня 2020 року - жовтня 2021 року у нежитловому приміщенні в будинку №50 по вул. Б. Хмельницького у м. Києві, оскільки не містять інформацію про об`єкт споживання (адреса, опалювальна площа) та споживача, якому надавалась така послуга.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/1553/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 118 527 грн 48 коп. основного боргу, 3108 грн 89 коп. процентів річних, 9957 грн 66 коп. інфляційних втрат та 2481 грн 00 коп. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що відповідач не виконав свого обов`язку з оплати фактично отриманої ним теплової енергії для опалення нежитлового приміщення площею 221 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 50, яке знаходиться у його господарському віданні, за період жовтень 2020 року - жовтень 2021 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням нарахованих позивачем процентів річних та втрат від інфляції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та визнав встановленими обставини, які не доведені позивачем.

А саме апелянт зазначив, що:

- висновки суду про належність відповідачу нежитлового приміщення зроблено на підставі припущень, оскільки в додатку до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №80 від 09.02.2011 року (позиція 1151 додатку) йдеться про те, що площа переданих нежитлових приміщень складає 0,00 кв.м., тобто нежитлові приміщення відповідачу не передавались;

- в матеріалах справи відсутні докази того, що приміщення, з приводу якого виник спір, становить саме 221,00 кв.м. і що воно дійсно існує, як окремий об`єкт нерухомості;

- жодних протоколів розбіжностей відповідач не мав підстав складати, оскільки запропонований проект договору регулює правовідносини з купівлі-продажу теплової енергії, однак за обставинами, на які позивач вказує у позові, він надає житлово-комунальну послугу з централізованого опалення;

- у облікових картках, за спірний період, з обліковим записом № 320387-01 не ідентифіковано об`єкт, в якому надавалась послуга з теплопостачання, не вказано його опалювальна площа, а також ці облікові картки не надавались відповідачу;

- відповідач не є власником, балансоутримувачем чи користувачем жодного житлового або нежитлового приміщення у багатоквартирному житловому будинку № 50 по вул. Богдана Хмельницького у м. Києві ;

- позивачем здійснено необґрунтований розрахунок ціни позову, а саме позовні вимоги про стягнення заборгованості за теплопостачання за період з жовтня 2020 по жовтень 2021, в якому було нараховано обсяги поставки за жовтень-грудень 2018, січень-грудень 2019, січень-квітень 2020, що не входять в спірний період, а отже і до предмета позову і мають бути заявлені в окремому позові.

Також, в апеляційній скарзі викладено клопотання про відшкодування позивачем витрат на правничу допомогу, докази яких будуть надані в строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Доводи та заперечення позивача

У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене рішення без змін, посилаючись на те, що:

- твердження відповідача про те, що спірні нежитлові приміщення не належать йому і не перебувають у нього на будь-якому правовому титулі не відповідають дійсності;

- згідно інформації з офіційного сайту Департаменту комунальної власності м. Києва ІАС «Управління майновим комплексом територіального громади м. Києва» відповідач є балансоутримувачем нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 50, площею 221,00 кв.м.

- посилання відповідача на відсутність документів, які б підтверджували факт постачання на об`єкт споживача теплової енергії, а також її обсяг та вартість підтверджуються наданими до справи позивачем документами;

- розрахунок поставленої теплової енергії здійснено відповідно до наявних відомостей споживання теплоенергії.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2023 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1553/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

18.01.2024 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 клопотання Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників судового процесу - задоволено. Відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 26.02.2024. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 19.02.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 19.02.2024. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Заявлене в апеляційній скарзі клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення не розглядалось, оскільки апеляційну скаргу подано в строк встановлений положеннями ст. 256 ГПК України. А тому, відповідно до ч. 5 ст. 262 ГПК України підстави для зупинення виконання рішення у цій справі відсутні.

26.02.2024 судове засідання не відбулось у зв`язку із технічними несправностями системи «Електронний суд», що позбавило можливості провести технічну фіксацію судового засідання. Розгляд справи перенесено на 18.03.2024.

18.03.2024, через повітряну тривогу у місті Києві розгляд справи №910/1553/22 не відбувся, у зв`язку з чим розгляд справи перенесено на 27.03.2024.

27.03.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.04.2024.

Явка представників учасників справи

Представник відповідача в судовому засіданні 15.04.2024 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні 15.04.2024 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розгляд клопотань та заяв учасників справи

Відповідачем в апеляційній скарзі викладено клопотання про огляд доказів в якому, посилаючись на відсутності в будинку № 50 по вул. Богдана Хмельницького у м. Києві окремого та ізольованого нежитлового приміщення площею 221,00 кв.м., просив суд апеляційної інстанції здійснити огляд цього будинку.

Клопотання колегія суддів відхилила з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст. 82 ГПК України, письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються учасники справи. Неявка цих осіб не є перешкодою для проведення огляду. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідач клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням в суді першої інстанції не заявляв, тоді як в суді апеляційної інстанції скаржник прагне здобути нові докази, що не досліджувались під час вирішення спору місцевим господарським судом. Наведене, на переконання колегії, не узгоджується з принципами змагальності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В контексті цього колегія суддів наголошує, що метою апеляційного перегляду справи є виявлення та виправлення помилок суду першої інстанції, а не повторний перегляд справи, оскільки це б порушувало принцип правової визначеності, який в свою чергу є елементом фундаментального принципу верховенства права, що відповідач не врахував.

Також, колегією враховано правові висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 21.01.2019 у справі №925/2028/15 про те, що прийняття судом до розгляду несвоєчасно поданих доказів без поважних на те причин, а лише через неналежну підготовку сторони щодо судового розгляду справи, порушує імперативні норми ГПК України та унеможливлює дотримання принципу рівності учасників справи і неупередженості суду.

Також, відповідачем до апеляційної скарги додано копію розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №80 від 09.02.2011, у залученні якого колегія суддів протокольною ухвалою від 27.03.2024 відмовила, оскільки належним чином завірена копія цього розпорядження вже залучена до матеріалів справи судом першої інстанції разом з відзивом відповідача на позов від 16.06.2022 (т.1 а.с.155).

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржене рішення у даній справі скасувати з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вже зазначено у постанові, спір виник у зв`язку з тим, що позивач вважає, що відповідач порушив свій обов`язок з оплати фактично отриманої теплової енергії за опалення переданого йому на праві господарського відання нежитлового приміщення площею 221,00 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 50, яке, за період жовтень 2020 року - жовтень 2021 року.

Свою незгоду з позовом відповідач обґрунтовує тим, що зазначене нежитлове приміщення йому не передавалось, договір на опалення з позивачем не укладався, послугу щодо теплопостачання відповідач не отримував, отже підстави для її оплати відсутні.

Щодо правового статусу позивача

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» засноване на комунальній власності територіальної громади м. Києва, утворено рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 року №9/66 та підпорядковане Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

Як вбачається зі змісту Статуту Комунального підприємства "Київтеплоенерго" (), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.05.2016 року №323 (у редакції розпорядження від 27.06.2019 року №1160), предметом діяльності останнього є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподіл електричної енергії.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року №1693 "Про деякі питання Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", Комунальне підприємство "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 року постачання теплової енергії у м. Києві здійснює Комунальне підприємство "Київтеплоенерго".

Відповідно до п. 2.1 статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" підприємство утворено з метою отримання прибутку від провадження господарської діяльності, спрямованої на підвищення надійності енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів електро-, теплопостачання, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії, про що зазначено в п. 2.2.1 статуту позивача.

Щодо правового статусу відповідача

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" засноване на комунальній власності територіальної громади м. Києва, утворено рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Ідентифікаційний код 34966254.

Статутна діяльність здійснюється за КВЕД-2010-81.10 Комплексне обслуговування об`єктів, що включає в себе: обслуговування зайнятих урядом і органами державного управління будинків; управління житловим та іншим нерухомим майном у співвласності; діяльність житлово-експлуатаційних контор; діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ) та їх асоціацій; діяльність садових товариства, гаражних і житлових кооперативів.

Відповідно до статуту п.2.2 відповідача, предметом його діяльності є утримання житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання; виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду; управляння майном.

Обставини справи

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №80 від 09.02.2011 року «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради», Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового, нежитлового фонду Шевченківського районну в міста Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків.

Зазначеним розпорядженням за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" закріплено на праві господарського відання майно згідно додатку.

Зі змісту вказаного додатку вбачається, що до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації передано та закріплено за відповідачем жилий будинок за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 50, загальною площею 835,30 кв.м.

Рішенням Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 року "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством Києва" перейменовано Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району" в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", якому передано житловий фонд, що був переданий до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у нього на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на його балансі станом на 01.08.2014 року.

29.01.2021 Комунальним підприємством Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на адресу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" направлено супровідним листом №30/5/3/1246 проект договору на постачання теплової енергії №320387-01 від 22.01.2021 (з додатками), який не був повернутий і підписаний відповідачем.

З метою врегулювання спору позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою від 17.11.2021 за № 30/5/4/17972 щодо оплати ним заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідач відповіді на вимогу не надав, заборгованість не сплатив.

Задовольняючи позов суд першої інстанції послався на те, що Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 50, площею 221,00 кв. м, у якому надавалися послуги з теплопостачання без укладення відповідного договору. Оскільки законом встановлено обов`язок споживача оплачувати послуги з теплопостачання не зважаючи на відсутність договірних відносин, відповідач порушив свої зобов`язання з оплати спожитої теплової енергії, внаслідок чого він також зобов`язаний відшкодувати окрім вартості спожитої теплової енергії 3% річних та інфляційні втрати.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до п. п. 5 та 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 вказаного Закону).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами. Постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - це фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абз. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з вимогами ст. ст. 13, 19 та 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Наведені висновки, викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, 25.09.2019 у справі №522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц.

За змістом ст. 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальна громада, держава.

Стаття 136 Господарського Кодексу України передбачає, що право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Стаття 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає, що нежитлові приміщення - це ізольовані приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Водночас позивачем не доведено наявність у зазначеному будинку нежитлового приміщення площею 221,00 кв. м, яке, за посилання позивача, передавалось власником відповідачу на праві господарського відання як балансоутримувачу. Належні та допустимі докази з цього приводу позивачем суду не подані. Зокрема позивачем не подано правовстановлюючих документів, (в залежності від способу набуття права власності, та/або права володіння та користування та розпорядження) що підтверджують це право.

Доводи позивача ґрунтуються на тому, що розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №80 від 09.02.2011 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради» за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" закріплено на праві господарського відання майно згідно додатку. Зі змісту цього додатку до Розпорядження вбачається, що до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації передано та закріплено за відповідачем жилий будинок за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 50, загальною площею 835,30 кв.м. Отже позивач вважає, що відповідачу передано будинок цілком, а тому нежитлове приміщення площею 221,00 кв. м. яке, за його посиланням, є складовою частиною будинку, також слід вважати переданим у господарське відання відповідачу.

Водночас зі змісту графи «Нежилі приміщення» вказаного додатку до розпорядження слідує, що нежитлові приміщення за вказаною адресою відповідачу не передавалися (значення площі приміщень встановлено як 0,00 кв. м (рядок №1151)). Отже відсутні підстави вважати, що нежитлове приміщення площею 221 кв. м. входить до загальної площі будинку - 835,30 кв.м., або є окремим нежитловим приміщенням яке передано власником у господарське відання відповідачу за вказаною адресою. (т.1 а.с. 155,156).

Технічний паспорт цього окремого нежитлового приміщення сторонами суду не подано.

Наразі, щодо наявності у зазначеному будинку окремого нежитлового приміщення площею 221,00 кв. м. та його належної ідентифікації, позивачем не доведено:

- особу власника цього приміщення;

- факт передачі цього приміщення у господарське відання відповідача;

- його функціональне призначення;

- чи є це нежитлове приміщення окремим приміщенням, чи воно належить до приміщень загального користування мешканців будинку;

- чи що воно облаштовано системою централізованого опалення.

На зазначені питання колегія судів апеляційного господарського суду відповіді від позивача не отримала.

Отже позивачем не доведено, що відповідач набув право господарського відання щодо окремого нежитлового приміщення за вказаною адресою.

Колегія суддів також враховує, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) у зазначеному будинку не створено. Плата за опалення здійснюється позивачем з урахуванням даних вузла обліку теплопостачання пропорційно займаної власниками та /або користувачами площі квартир. Договір на постачання теплової енергії між позивачем та відповідачем на нежитлове приміщення площею 221,00 кв. м. не укладений, та відповідачем не підписаний. (т.1 а.с. 81-90). Докази фактичного виконання цього договору до справи не подані.

Залучені позивачем до матеріалів справи акти звірки розрахунків за теплову енергію та акти приймання-передачі товарної продукції складені позивачем в односторонньому порядку та відповідачем не підписані. (т.1 а.с. 24, 33-41).

Корінці нарядів, що видавалися на включення та відключення теплопостачання у зв`язку із початком або закінченням опалювального сезону щодо будинку 50 по вул Богдана Хмельницького у місті Києві не містять даних про ідентифікацію саме нежитлового приміщення споживача площею 221,00 кв. м. (т.1 а.с. 42-47). При цьому слід враховувати, що зазначений будинок має єдину загальнобудинкову систему опалення та єдиний (на весь будинок) вузол обліку, що не заперечував позивач у відповіді на відзив (т.1 а.с. 173). Отже інформація в нарядах про включення та відключення теплопостачання у зв`язку із початком або закінченням опалювального сезону сама по собі не свідчить про те, що відповідач має в господарському віданні в цьому будинку окреме нежитлове приміщення площею 221,00 кв. м. та споживав тепловою енергією для його опалення.

Документи з назвою - «Відомості споживача споживання теплової енергії» складено представником теплопостачальної організації в односторонньому порядку та представником споживача (відповідача) не підписані. (т.1 а.с. 49-64).

Також відповідачем не підписана відомість реєстрації параметрів теплоспоживання по вул. Богдана Хмельницького, 50 «Флігель». (т.1 а.с. 65).

Перевіряючи ці обставини, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №80 від 09.02.2011, до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації передано та закріплено за відповідачем жилий будинок за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 50, загальною площею 835,30 кв.м. Водночас, як вже зазначено, з графи «Нежилі приміщення» вказаного додатку слідує, що нежитлові приміщення за вказаною адресою відповідачу не передавалися (значення площі приміщень встановлено як 0,00 кв. м), а також відсутня інформація про те, що відповідачу у господарське відання за цією адресою передано «Флігель».

(Флімгель (від нім. flьgel - крило, рамено) - бічна прибудова до житлового, садибного будинку, вілли, палацу або невелика житлова будівля поряд із головним корпусом палацу чи у дворі великої будівлі).

Наразі, в поданих позивачем документах не міститься жодної інформації про загальну площу «Флігеля» та розмір його опалювальної площі. Не подано технічний паспорт на цей об`єкт нерухомості, відсутні дані про те, коли та ким він був побудований та докази реєстрації права власності у визначеному чинним законодавством порядку, а також докази передачі його у господарське відання відповідачу.

В наданому позивачем Акті прийняття теплового вузла обліку № від 21.11.2013 зазначено про прийняття в експлуатацію теплового вузла обліку за іншою адресою, а саме - «вул Б. Хмельницького 50 Б». (т.1 а.с. 73-74).

Акт № 19/5686 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальний період 2019-2020 за адресою - «Б.Хмельницього 50 (фліг)» не підписаний стороною споживача та взагалі не містить інформації про особу споживача (т.1 а.с. 77-78).

На підтвердження факту перебування спірного нежитлового приміщення на балансі відповідача позивач послався на інформацію, розміщену на офіційній сторінці Департаменту комунальної власності міста Києва за посиланням: https://gukv.gov.ua/.

Однак, така інформація не може вважатися належним та допустимим доказом, який підтверджує обставини перебування нежитлового приміщення в господарському віданні КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", позаяк розміщена на сайті інформація не відноситься до переліку правовстановлюючих актів та не може вважатися достатнім доказом перебування спірного нежитлового приміщення площею 221,0 кв.м у господарському віданні Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва". Водночас Розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №80 від 09.02.2011 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» такої інформації не містить, а позивачем не доведено підстав розміщення зазначеної інформації на сторінці Департаменту комунальної власності міста Києва за посиланням https://gukv.gov.ua/.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування, закріпленими у статтях 12, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

За результатами дослідження всіх поданих сторонами доказів колегія суддів констатує, що позивач не довів, що відповідач є особою, яка на праві господарського відання отримала нежитлове приміщення площею 221 кв. м. у багатоквартирному житловому будинку № 50 по вул. Богдана Хмельницького у м. Києві та споживала теплову енергією для опалення цього приміщення. З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатом апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскарженого рішення мало місце невірне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, тому оскаржене рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати

Судом апеляційної інстанції за результатами прийняття постанови, якою скасовано рішення та прийнято нове, здійснюється новий розподіл судових витрат. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі № 910/1553/22 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5 ідентифікаційний код: 40538421) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1; ідентифікаційний код: 34966254) 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано, після виходу судді Алданової С.О. з лікарняного, - 15.05.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова