ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/279/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Світязь», м. Ужгород,

про стягнення 58 658,12 грн,

Секретар судового засідання Райніш М.І.

Сторони не викликалися

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи Україна» заявило позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світязь» з вимогою про стягнення 58 658, 12 штрафних санкцій за невиконання умов Договору № від 28.11.2022, у тому числі 27 072, 98 грн пені; 31 585, 14 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору - не виконав ізоляційні роботи (ремонт фундаментів та ізоляційного покриття технологічної трубної обв`язки КС Лубни) у встановлені Графіком виконання робіт, що передбачений Договором № від 28.11.2022, строки, - до 01 червня 2023 року.

Позов заявлено на підставі статей 526, 530, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, статей 161-164 Господарського кодексу України.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшли матеріали вказаної справи. За наслідками проведеного 15.03.2024 автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Андрейчуку Л.В.

Ухвалою суду від 19.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору, а також відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання письмових заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

03.04.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 3 028,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача

Позивач просить суд задоволити позов у повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи письмовими доказами. Стверджує, що відповідач порушив умови договору, оскільки не виконав своїх зобов`язань щодо крайнього терміну виконання робіт - до 01 червня 2023 року, встановленого відповідним Графіком виконання робіт, і тому зобов`язаний сплатити відповідачу штраф у розмірі 31 585, 14 грн, та пеню у сумі 27 072 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний був виконати якісно та у встановлені Графіком виконання робіт строки, а саме до 01 червня 2023 року, ізоляційні роботи (ремонт фундаментів та ізоляційного покриття технологічної трубної обв`язки КС Лубни), однак, відповідачем був наданий Акт №4 приймання виконаних будівель за серпень 2023 від 01.08.2023 на загальну суму 451 216,28 грн, що свідчить про те, що термін виконання робіт прострочений на 60 днів. Надалі, позивач надіслав відповідачу претензію №1 від 12.10.2023 № ТОВВИХ -23-14374 про сплату штрафних санкцій. Однак, така залишена відповідачем без задоволення, що підтверджується відповідним листом ТОВВХ-23-25211 від 08.11.2023. Наведене, на переконання позивача, є підставою для звернення з позовом до Господарського суду.

Правова позиція відповідача

Відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає, що роботи виконані ним якісно та у встановлені договором строки, тобто до 01 червня 2023 року. Водночас вказує, що позивачем пропущені строки виконання своїх обов`язків щодо прийняття цих робіт. В обґрунтування цього посилається на те, що відомостями, наявними у загальному журналі робіт № 1 підтверджується факт завершення відповідачем виконання робіт - 15.05.2023. Відтак, 08.06.2023, відповідач передав загальний журнал робіт № 1 позивачу, при цьому останній не висловлював жодних зауважень чи заперечень щодо його змісту. Після 15.05.2023 відповідач не виконував жодних робіт за вищевказаним договором, надалі 30.11.2023 сторонами складено акт про завершення робіт. Окремо зазначає, що 26.04.2023 відповідач направив позивачу примірник акту приймання виконаних робіт № 4, який позивач не підписав. При цьому, останній також не вказав конкретних зауважень до виконаних робіт. Відповідач зазначає, що упродовж квітня-вересня 2023 року позивачу було надіслано через програму «Система зовнішнього обігу електронних документів Deals» примірники актів № 4 та № 5, однак він відхиляв їх без мотивованих заперечень. З огляду на наведене, відповідач завершив виконання робіт до 01.06.2023, тобто у строк, передбачений договором, тому, на переконання відповідача, відсутні підстави для стягнення з нього пені та штрафу у будь-якому розмірі. Відтак, відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі- Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світязь» (далі- Підрядник), укладено договір № від 28.11.2022, відповідно до якого Підрядник за завданням Замовника, відповідно до умов договору про закупівлю, зобов`язується на свій ризик надати послуги: ізоляційні роботи (ремонт фундаментів та ізоляційного покриття технологічної трубної обв`язки КС Лубни, додаткові послуги)), місце виконання -КС Лубни ТОВ «Оператор ГТС України», за адресою: Полтавська обл., Лубенський р-н., с. Піски, вул. П`ятикопа, 2А. Договором передбачено, що Підрядник зобов`язується виконати роботи відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації у передбачені п. 4.1. договору строки, а саме до 01 червня 2023, з обов`язковим дотриманням погодженого із Замовником Графіку виконання робіт.

Відповідно до п. 3.1. договору, загальна вартість виконаних робіт згідно з Договірною ціною становить: 2 828 977 грн (два мільйони вісімсот двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень) 81 коп., у тому числі ПДВ 20% 471 496 грн (чотириста сімдесят одна тисяча чотириста дев`яносто шість гривень) 30 коп.

Згідно з п. 4.3. договору, датою закінчення виконаних Підрядником робіт вважається дата їх прийняття Замовником у порядку, передбаченому Розділом 5 договору.

Відповідно до п. 5.1 договору, передача виконання робіт Підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що акт приймання виконаних робіт та довідку про вартість робіт готує Підрядник і надає його Замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця.

Згідно з умовами пункту 5.4 договору, у разі виявлення в процесі приймання-передачі робіт недоліків, Замовник письмово повідомляє Підрядника про такі недоліки, та повідомляє його про час та місце зустрічі для складання акту про недоліки виконаних робіт, у якому обов`язково фіксується дата виявлення недоліків і дата щодо їх безкоштовного усунення.

Відповідно до пункту 6.10 договору, сторони залишають за собою право зупинити виконання робіт у межах строку дії договору на підставі письмового звернення Підрядника до Замовника про настання умов, за яких виконання робіт заборонено чи не рекомендовано чинними нормативними, галузевими документами, національним стандартами та правилами, що регламентують предмет таких робіт.

Пунктом 6.11 передбачено, що у випадку зупинення виконання робіт на підставі причин, наведених у п. 6.10, Сторони складають Акт про зупинку виконання робіт.

З договору, укладеного між Замовником та Виконавцем убачається, що роботи вважаються прийнятими Замовником у повному обсязі шляхом підписання сторонами без зауважень Замовника Акту приймання виконаних робіт та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт за договором. При цьому, відповідно до п. 6.19 договору, невиконання, неналежне виконання, часткове виконання робіт Підрядником, вважається невиконанням робіт в цілому. У цьому випадку Замовник має право вимагати повернення грошових коштів, якщо вони були сплачені за ці роботи, та вимагати відшкодування у повному обсязі понесених збитків.

Судом встановлено, що згідно з умовами договору, зокрема п. 10.2 регламентовано, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених Графіком виконання робіт, які несвоєчасно виконані, до Підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0, 1 % від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів, Підрядник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасного виконання робіт.

З наявного у матеріалах справи Загального журналу робіт ТОВ «Світязь», що є додатком до договору № від 28.11.2022, украденого між сторонами, убачається, що датою початку робіт є 01 грудня 2022 року, моментом фактичного закінчення - 15 травня 2023 року, та за договором 01 червня 2023 року.

Позивачем додано до матеріалів справи Акт приймання виконаних будівельних робіт №4 за серпень 2023 року на загальну суму 451 216, 28 грн. Цей акт підписаний представниками обох сторін.

Також відповідачем долучено до матеріалів справи акти виконання робіт, на яких відсутні підписи позивача, зокрема: акт № 4 за квітень 2023 року від 25.04.2023; акт № 4 за травень 2023 року від 01.05.2023; акт № 4 за травень 2023 року від 01.05.2023; акт № 4 за травень 2023 року від 01.05.2023; акт № 4 за травень 2023 року від 16.05.2023; акт № 4 за травень 2023 року від 16.05.2023; акт № 4 за червень 2023 року від 01.06.2023; Акт № 4 за червень 2023 року від 16.06.2023; акт № 4 за липень 2023 року від 01.07.2023; акт № 5 за травень 2023 року від 25.05.2023; акт № 5 за травень 2023 року від 25.05.2023; акт № 5 за червень 2023 року від 02.06.2023; акт № 5 за вересень 2023 року від 14.09.2023.

Виконавча документація, як стверджує відповідач, направлялись позивачу. На підтвердження цього відповідач посилається на наявність листа №4 від 07.06.2023.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією №1 від 12.10.2023, у якій, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору, зокрема через порушення ним строків виконання робіт, які встановлені Графіком виконання робіт, висловив вимогу терміново перерахувати грошові кошти у сумі 58 658 грн 12 коп на поточний рахунок позивача.

Факт надсилання вказаної претензії на адресу відповідача підтверджується наявними у матеріалах справи копіями опису вкладення та фіскального чеку.

Відповідно до змісту листа №8 від 08.11.2023, щодо виконання вимог претензії №1 від 12.10.2023р. за договором, відповідач визнав безпідставними вимоги позивача, вказуючи при цьому, що виконавча документація ТОВ «Світязь» неодноразово була надіслана за допомогою системи «Deals» для підписання і оплати фактично виконаних робіт, однак замовником вони відхилялися без обґрунтування причини, що свідчить про необґрунтованість вимог претензії.

30.11.2023 між сторонами складено та підписано Акт про завершення робіт за договором № від 28.11.2022, за яким підрядник виконав роботи «Ремонт фундаментів та ізоляційного покриття ТТО компресорної станції Лубни Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів. Загальна вартість виконаних робіт за зазначеним Актом склала 1 916015, 42 грн.

За таких обставин, позивач стверджує, що наявні всі підстави для висновку, що відповідач не виконав роботи у строки встановлені Графіком виконання робіт, що безумовно свідчить про наявність факту порушення ним умов Договору, тому він зобов`язаний сплатити 58 658, 12 штрафних санкцій за невиконання умов Договору № від 28.11.2022, у тому числі 27 072, 98 грн пені; 31 585, 14 грн штрафу, що стало підставою для звернення з позовом до Господарського суду.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Дослідивши надані сторонами докази, перевіривши їх на предмет належності та достатності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання згідно із ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Позивач посилається на Договір № від 28.11.2022, як на підставу виникнення обов`язку відповідача оплатити 58 658, 12 штрафних санкцій за невиконання умов Договору № від 28.11.2022, у тому числі 27 072, 98 грн пені; 31 585, 14 грн штрафу, а саме за порушення строків виконання робіт.

Письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи сторонами були підписані та завірені печатками такі документи: договір № від 28.11.2022; «Технічні, якісні та кількісні характеристики «Ізоляційні роботи (Ремонт фундаментів та ізоляційного покриття технологічної трубної обв`язки КС Лубни (додаткові послуги))»; Договірна ціна на роботи; Графік виконання робіт, відповідно до якого граничний термін виконання робіт є 01.06.2023; Акт виконаних робіт КБ-2в №4 від 01.08.2023; Акт про завершення робіт від 30.11.2023 за договором № від 28.11.2022, за яким підрядник виконав роботи «Ремонт фундаментів та ізоляційного покриття ТТО компресорної станції Лубни Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів. Загальна вартість виконаних робіт за зазначеним Актом склала 1 916015, 42 грн. Суд вважає вищевказані документи належними та допустимими доказами в розумінні ст. 76-77 ГПК України.

Згідно з частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ч. 2 ст. 883 Цивільного кодексу України за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що у строк визначений п. 4.1. договору (до 01.06.2023) відповідач роботи у повному обсязі не виконав. Відомостей про продовження строку виконання робіт, зміни договірної ціни та обсягів виконання робіт матеріали справи не містять.

Предметом спору є вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 58 658, 12, у тому числі 27 072, 98 грн пені; 31 585, 14 грн штрафу, нараховані на суму невиконаних робіт у розмірі 451 216, 28 грн за період прострочення - з 02 червня 2023 року по 31 липня 2023 рік.

Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вбачається з матеріалів справи, кінцевою датою виконання робіт, відповідно до п. 4.1. договору є 01.06.2023.

Для оцінки правомірності здійснення нарахування позивачем штрафних санкцій у визначений ним період суду належить встановити фактичний розмір заборгованості, що існував упродовж часу, визначеного позивачем, як період нарахування штрафних санкцій.

Суд бере до уваги те, що пунктом 6.18. договору, підписаного між сторонами, роботи вважаються прийнятими Замовником в повному обсязі шляхом підписання Замовником та Підрядником без зауважень останнього акту приймання виконаних робіт та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт за договором.

Судом встановлено, що станом на 01.06.2023 відповідачем не було виконано роботи у повному обсязі, що підтверджується актом приймання виконаних КБ-2в №4 від 01.08.2023, який підписаний сторонами та засвідчений печатками.

Тобто станом на момент закінчення строку виконання робіт, тобто на 01 червня 2023 року, загальна вартість невиконаних робіт становила 451 216, 28 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №4 за серпень 2023 року, який підписаний представниками обох сторін.

Доводи відповідача про те, що ним виконано умови договору у частині дотримання строків, судом визнаються як такі, що не підтверджені належними та достатніми доказами. Натомість, суд звертає увагу на те, що підписаний сторонами акт приймання виконаних робіт №4 від 01.08.2023, а також Акт про завершення робіт від 30.11.2023, яким підтверджується те, що підрядник виконав роботи «Ремонт фундаментів та ізоляційного покриття ТТО компресорної станції Лубни Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» загальною вартістю 1 916015, 42 грн, спростовують твердження відповідача про те, що ним роботи були виконані до 01 червня 2023 року.

Окрім цього, судом враховується і те, що з наданих відповідачем документів, а саме зі змісту листа №4 від 07.06.2023, убачається, що вся виконавча документація, направляється позивачу. Однак, у вищевказаному листі відсутні будь-які додатки, не конкретизовано, які саме документи направлені позивачу, і що надіслані документи свідчать про завершення виконання робіт до 01.06.2023. Тому, суд констатує, що вказаний лист не є підставою для висновку про те, що відповідач вживав заходів щодо повідомлення позивача про виконані роботи, втім останній не виконав своїх обов`язків щодо прийняття цих робіт.

При цьому, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що в акті приймання виконаних будівельних робіт №4 за серпень 2023 року на загальну суму 451 216, 28 грн, викладені неправдиві відомості, чи такий містить ознаки підробки, і те, що позивач, отримавши примірники актів № 4 та № 5, які відповідач надсилав упродовж квітня вересня 2023 року, безпідставно відхиляв їх без мотивованих заперечень. Будь - яких письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги відповідач не долучив.

Також суд оцінює критично заперечення відповідача про те, що згідно з даними загального журналу робіт № 1, який, відповідно до пунктів 1, 9, 11 Додатку А до ДБН 2016: є основним первинним виробничим документом, який відтворює технологічну, послідовність, терміни, якість і умови виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, відповідач завершив виконання робіт до 15.05.2023 з огляду на таке.

Так, у журналі робіт № 1, який міститься у матеріалах справи, наявні відомості про те, що роботи завершено 15.05.2023. Водночас, суд бере до уваги те, що пунктом 5.1 договору передбачено, що передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін. Як уже зазначалось вище, пунктом 6.18 договору чітко передбачено, що роботи вважаються прийнятими Замовником у повному обсязі шляхом підписання Замовником та Підрядником без зауважень останнього акту приймання виконаних робіт та за

умови наявності підписання всіх актів приймання виконаних робіт за договором.

Доказів про те, що позивачу були надіслані та останній отримував, як стверджує відповідач, упродовж квітня-вересня 2023 року примірники актів № 4 та № 5, які підтверджують факт виконання робіт у повному обсязі до 01.06.2023, у матеріалах справи відсутні. Наявні копії примірників актів № 4 та № 5, долучені відповідачем до матеріалів справи, судом до уваги не беруться, оскільки такі підписані виключно відповідачем, при цьому, доказів на підтвердження того, що такі позивачем отримані і він був ознайомлений зі змістом цих документів, як це передбачено договором, судом не встановлено.

Щодо пені та штрафних санкцій

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України (надалі також - ГК України), учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Відповідно до пункту 10.2 укладеного сторонами Договору, у випадку несвоєчасного виконання Робіт, передбачених Графіком виконання, до Підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1 % від вартості Робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання Робіт, а при порушенні строку виконання Робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» згідно з якими платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, за наявності невиконаної частини робіт на суму 451 216, 28 грн гривень, позивач здійснив нарахування штрафних санкцій на суму невиконаної частини робіт у розмірі 58 658, 12 гривень, що є безумовним правом позивача та дотримуючись принципу диспозитивності судового процесу, суд перевіряє правильність здійсненого нарахування штрафних санкцій у межах заявлених позивачем вимог, тобто саме на суму, визначену позивачем.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу на предмет правильності та обґрунтованості у межах позовних вимог, судом встановлено, що вимоги позивача про необхідність стягнення з відповідача пені у розмірі 27 072, 98 грн та штрафу у розмірі 31 585, 14 грн, слід визнати обгрунтованими, тому вони підлягають задоволенню повністю у заявленому розмірі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 3 028,00 грн витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 80, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світязь», (88015, м. Ужrород, вул. Легоцького, 9, кв.14) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» ЕДРПОУ 42795490 (просп. Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065) 27 072, 98 грн (двадцять сім тисяч сімдесят дві гривні) 98 коп. пені; 31 585, 14 грн (тридцять одну тисячу п`ятсот вісімдесят п`ять гривень) 14 коп. штрафу, а також 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 07.05.2024

Суддя Андрейчук Л. В.