СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Харків Справа № 922/3976/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Плахов О.В.

за участю:

позивача - адвокат Заболотний А.М., свідоцтво від 09.10.2018 року серії ПТ№2342;

відповідача - адвокат Батракова О.Ю., свідоцтво від 29.11.2017 року серії ДН№4923;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" адвоката Лещенко Л.С. (вх. №769Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 08.02.2024 року у справі №922/3976/23, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Жигалкін І.П.), повний текст якого складено 27.02.2024 року

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м.Київ
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м.Харків
про стягнення 70 977 023,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.02.2024 року у справі № 922/3976/23 в позові відмовлено повністю.

Представник Акціонерного товариства "Укргазвидобування" адвокат Лещенко Л.С. з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" з апеляційною скаргою в електронній формі, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 08.02.2024 року у справі та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Відповідачем, в порушення умов п.5.1 Технічної угоди (визначення кількості переданого та прийнятого природного газу не на підставі показань вимірювальних комплексів комерційних вузлів обліку позивача) та вимог Кодексу ГРС на інформаційну платформу оператора газотранспортної системи подана інформація, в якій занижені обсяги переданого природного газу від позивача до газорозподільної системи відповідача за період з травня 2019 року по грудень 2021 року в обсязі 10 859 894, 00 куб.м.

Невраховані оператором газотранспортної системи при алокації (обліку) подач природного газу позивача у віртуальній точці входу/виходу відповідача обсягу природного газу, відображаються в негативному балансі за газовий місяць.

Відповідач в порушення вимог глави 9 розділу X Кодексу ГРС провів позачергові перевірки без належних правових підстав та з порушенням встановленого порядку (протиправно вийшов за коло питань, щодо яких мав право здійснити позачергову перевірку); хоча за результатами проведених позачергових перевірок вузлів обліку газу, розміщених на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС порушень, передбачених п. 7 глави 9 розділу X Кодексу ГРС встановлено не було, відповідачем були складені акти перевірки стану обліку природного газу зі звужуючим пристроєм, в яких зазначено, що вузли обліку природного газу не можуть вважатись комерційними, що не відповідає п. 9 гл. 2 Розділу IX Кодексу ГРС, згідно якого у разі виникнення сумнівів щодо результатів вимірювань об`єму газу або технічних та метрологічних характеристик ЗВТ, АТ Харківгаз мав лише право вимагати проведення експертизи ЗВТ та/або пломб, перевірки метрологічних характеристик ЗВТ (експертної чи позачергової повірки) у порядку, визначеному Кодексом ГРС.

Відповідач не мав право надавати висновки стосовно того, що ВОГ не відповідає встановленим вимогам і не може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології, оскільки АТ Харківгаз не внесено до Реєстру призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам технічних регламентів, розміщеному на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

В матеріалах справи наявні докази, що підтверджують працездатний стан та відповідність нормативно технічним документам, що регламентують умови їх експлуатації, вузлів обліку газу, що були розміщені на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС в період, за який нараховано збитки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року у справі № 922/2919/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 року та постановою Верховного Суду від 23.06.2021року встановлено, що оператором, у порядку пункту 9 глави 2 розділу IX Кодексу ГРС, здійснено перевірку стану вузлів обліку газу УКПГЛанна, УКПГ Кегичівка, Балаклійської ГРС.

Саме через неправомірні дії відповідача операторами газотранспортної системи встановлено у позивача негативні небаланси, зокрема, що позивачем на точках виходу із газотранспортної системи відібрано 10 859 894,00 куб.м. газу більше, ніж подано на точках входу в газотранспортну систему.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2024 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023 року, №49/2024 від 05.02.2024 року, відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" адвоката Лещенко Л.С. на рішення господарського суду Харківської області від 08.02.2024 року у справі; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; призначено справу до розгляду на "01" травня 2024 р. о 10:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи; витребувано з господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3976/23.

29.03.2024 року на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/3976/23 (вх.№4556).

08.04.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 4938), який долучено до матеріалів справи, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, в обґрунтування якого вказує на те, що саме недоведеність АТ "Укргазвидобуваня" неправомірності зауважень з боку АТ"Харківгаз" (як оператора ГРМ) до складових вузлів обліку газу УКПГ "Ланна", УКПГ "Кегичівка", Балаклійської ГРС та висновків щодо неможливості їх використання як комерційних вузлів обліку стали підставою у відмові в задоволенні позовних вимог в повному обсязі; фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках (пункт 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ); позивачем не доведена протиправна поведінка, яка полягає в порушенні зобов`язань за Технічною угодою від № 4 від 27.09.2013 року (визначення кількості переданого та прийнятого за календарні місяці в період з травня 2019 року по грудень 2021 року не на підставі показань вимірювальних комплексів комерційних вузлів обліку газу).

15.04.2024 року на адресу суду від представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" адвоката Заболотного А.М. надійшла заява (вх.№5248) про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", яку долучено до матеріалів справи, в якій останній просив надати можливість участі у судовому засіданні, призначеному на 01.05.2024 року о 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку EasyCon.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 року, зокрема задоволено заяву представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" адвоката Заболотного А.М.; судове засідання у справі, призначене на "01" травня 2024 р. о 10:00 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132 ухвалено провести за участю представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" адвоката Заболотного А.М. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника; вчинено інші процесуальні дії.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити; представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Ухвали суду від 22.03.2024 року та від 16.04.2024 року надіслано АТ "Укргазвидобування" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

05.10.2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №906/184/21, від 02.11.2022 року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

Також, інформацію про дату, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали суду апеляційної інстанції від 22.03.2024 року та від 16.04.2024 року у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

27.09.2013 року Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії ГПУ "Шебелинкагазвидобування" (Сторона-1) та Публічним акціонерним товариством "Харківгаз" (Сторона-2) укладено Угоду.

Відповідно до п. 1.1 Угоди ця технічна угода визначає порядок приймання-передачі природного газу Стороною-1 до газопроводів Сторони-2. Перелік пунктів приймання-передачі газу ГВС, ПВВГ, ГРС (далі - ПППГ), згідно з якими Сторона-1 передає газ Стороні-2, наведено у додатку "Перелік пунктів приймання-передачі природного газу", який є невід`ємною частиною цієї Технічної угоди.

Згідно з п. 1.2 Угоди на кожен ПППГ сторони складають акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін зі схемою підключення ПППГ.

Розділом 5 Угоди передбачений порядок оформлення актів приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 5.1 Угоди кількість переданого та прийнятого газу за календарний місяць визначається диспетчерськими службами сторін на підставі показань вимірювальних комплексів комерційних вузлів обліку газу.

Згідно з п. 5.3 Угоди місячний акт приймання-передачі газу (з розшифруванням по кожному ПППГ) складається та підписується представниками Сторони-1 та Сторони-2 п`ятого числа місяця, наступного за звітним, у чотирьох примірниках українською мовою - по два примірники кожній стороні. Підставою для складання місячних актів приймання-передачі газу є подобова роздруківка за звітний місяць (погодинна роздруківка об`ємів протранспортованого газу надається за вимогою Сторони-2, при виникненні спірних питань) з автоматичних обчислювачів для кожного комерційного ВОГ. У разі допущення помилки в одному з місячних актів її треба виправити і оформити окремим протоколом.

Пунктом 5.4 Угоди передбачено, що місячні акти приймання-передачі, оформлені та підписані представниками сторін, та роздруківки з автоматичних обчислювачів повинні зберігатися у Сторони-1 та Сторони-2 протягом одного року, після чого мають бути передані до архіву.

Відповідно до п. 5.5 Угоди у разі не підписання Стороною-2 місячних актів приймання-передачі Сторона-1 оформляє акти в односторонньому порядку на підставі показників приладів обліку власника комерційного ПППГ, про що сповіщає Сторону-2. Указані односторонні акти вважаються чинними для сторін і діють до їх скасування в установленому порядку.

Згідно з п. 10.1 Угоди ця технічна угода укладена на термін до 31.12.2013, набирає чинності з дня її підписання та вважається щорічно продовженою, якщо за місяць до закінчення строку однією із сторін не буде заявлено про відмову від цієї технічної угоди або її перегляд.

Матеріали справи не містять доказів припинення дії цієї Угоди.

Пункт приймання-передачі газу УКПГ Кегичівка обладнаний комерційним вузлом обліку газу - комплекс Супер Флоу-2 зав. № 1221, який був введений в промислову експлуатацію актом 03.04.1997 р., що підтверджується актом вводу в промислову експлуатацію расходомірних комплексів природного газу Супер Флоу-2 від 02.04.1997 р.

Пункт приймання-передачу газу УКПГ Ланна обладнаний комерційним вузлом обліку газу - комплекс Флоутєк зав. № 019, який був введений в промислову експлуатацію 15.05.2009 р., що підтверджується актом вводу в промислову експлуатацію автоматичного расходомірного комплексу Флоутєк від 15.05.2009 року.

Пункт приймання-передачу газу Балаклійська ГРС обладнаний комерційним вузлом обліку газу - комплекс Флоутєк зав. № 2902, який введений в комерційну експлуатацію 21.12.2017 року, що підтверджується актом введення в комерційну експлуатацію автоматизованого комплексу вимірювання кількості газу на ГРС Балаклійська від 21.12.2017 року.

Відповідно до рішення акціонера від 21.05.2018 року № 237, Статуту Товариства, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.05.2020 року № 25264612 найменування ПАТ "Укргазвидобування" змінено на Товариство.

22.05.2019 року внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме зареєстровано зміну повного найменування Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" на Оператора.

Позивач посилається на таке: за умовами Угоди кількість переданого та прийнятого газу за календарний місяць визначається сторонами на підставі показань вимірювальних комплексів комерційних вузлів обліку газу, зокрема, розміщених на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС; відповідач в порушення вимог глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем провів позачергові перевірки без належних правових підстав та з порушенням встановленого Кодексом порядку (протиправно вийшов за коло питань, щодо яких мав право здійснити позачергову перевірку); хоча за результатами проведених позачергових перевірок вузлів обліку газу, розміщених на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС порушень, передбачених п. 7 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем відповідачем встановлено не було, ним були складені акти перевірки стану обліку природного газу зі звужуючим пристроєм в яких зазначено, що вузли обліку природного газу не можуть вважатись комерційними; такі висновки зроблені безпідставно оскільки, відповідно до п. 9 гл. 2 Розділу IX Кодексу ГРС у разі виникнення у АТ Харківгаз сумнівів щодо результатів вимірювань об`єму газу або технічних та метрологічних характеристик ЗВТ, АТ Харківгаз мав лише право вимагати проведення експертизи ЗВТ та/або пломб, перевірки метрологічних характеристик ЗВТ (експертної чи позачергової повірки) у порядку, визначеному Кодексом; відповідач не мав право надавати висновки стосовно того, що ВОГ не відповідає встановленим вимогам і не може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології, оскільки АТ Харківгаз не є органом з оцінки відповідності, Товариство не внесено до Реєстру призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам технічних регламентів, розміщеному на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України; такі висновки відповідача, які наведені в актах, є необґрунтованими та не позбавляють вузли обліку газу статусу комерційних; ці вузли обліку газу, розміщені на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС, відповідають вимогам чинного законодавства України; такі обставини підтверджено судовими рішеннями у справі №922/2919/20; протиправність дій відповідача полягає у відсутності підписів місячних актів приймання-передачі природного газу з травня серпня 2019 року, який надходить з мереж Товариства у мережі Оператора, мотивуючи це тим, що вузли обліку природного газу на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС виведено з комерційної експлуатації; посилаючись на пункт 5 глави 5 розділу XII Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), Товариство вказує, що для здійснення Оператором ГРМ алокації (обліку) подач природного газу газовидобувного підприємства у точках входу з газорозподільних систем (місце надходження природного газу від газодобувного підприємства в точці його підключення до газорозподільної системи) оператор газотранспортної системи використовує інформацію, про такі обсяги подач, надану оператором газорозподільної системи (у розрізі газовидобувних підприємств); обсяги видобутого філією ГПУ "Шебелинкагазвидобування", які передано на потреби виконання спеціальних обов`язків НАК "Нафтогаз України" на підставі показів вузлів обліку природного газу про фактичну подачу в газорозподільні мережі Оператора та які не визнані ним, Оператором ГТС взагалі не алокуються (не обліковуються), чим занижуються обсяги товарного газу поданого у ГТС; за період з травня 2019 року по червень 2020 року виник негативний небаланс газу по ВОГ УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області, в якому останній просив стягнути з відповідача нанесені прямі (реальні) збитки у розмірі 70 977 023,92 грн.

08.02.2024 року господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

За матеріалами справи, Оператором, у порядку пункту 9 глави 2 розділу IX Кодексу ГРС, здійснено перевірку стану вузлів обліку газу УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року у справі № 922/2919/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 року та постановою Верховного Суду від 23.06.2021року, зокрема було встановлено відсутність жодного доказу на підтвердження негативного небалансу та його врегулювання оператором ГТС за заявлений період по вимірювальних дільницях УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС, що свідчить про індивідуальність правовідносин, які склались між сторонами у даній справі.

Стосовно УКПГ Ланна, зокрема встановлено таке:

03.06.2019 року за результатами перевірки AT "Харківгаз" складено акт перевірки стану вузла обліку природного газу зі звужуючим пристроєм від 03.06.2019 року № 318, в якому викладено висновок щодо виявленої невідповідності максимальної границі вимірювання перетворювача тиску згідно зі свідоцтвом про повірку вимірювального комплексу "Флоутек Тм" № 019, максимальної границі вимірювання тиску згідно з протоколом розрахунку витратоміру та фактичного значення границі вимірювання тиску згідно з вимірювальним комплексом.

06.06.2019 року за результатами перевірки Оператором складено акт перевірки стану вузла обліку природного газу зі звужуючим пристроєм від 06.06.2019 року № 2181, з висновком щодо відсутності формуляру на комплекс для перевірки комплектуючих виробів комплексу на предмет його відповідності, порушення пункту 9.1 Методики повірки МПУ 290/03-2013; відсутності маркування обчислювача, порушення пункту 9.1 Методики повірки МПУ 290/03-2013; неможливості проведення позачергової повірки, відповідно до пункту 10.2 Методики повірки МПУ 290/03-2013; не усунення недоліків згідно з актом від 03.06.2019 року; невідповідності складу комплексу згідно із свідоцтвом про повірку від 13.09.2018 року до конфігурації вимірювального комплексу "Флоутек Тм"; до усунення зауважень вимірювальний комплекс не може використовуватись для комерційного обліку.

Відповідно до акту контрольного вузла обліку природного газу із звужуючим пристроєм від 30.07.2019 року № 329 Оператором перевірено готовність вводу комерційного ВОГ до експлуатації; при проведенні перевірки виявлено такі зауваження: щодо невідповідності наданого проєкту вимогам Кодексу ГРС, ДБН та ДСТУ; невідповідності монтажу комерційного ВОГ вимогам Кодексу ГРС, не надано акт розмежування балансової належності, не надано оригіналів паспортів перетворювачів; за виявленими зауваженнями викладено висновок - не може використовуватися як комерційний та не готовий до введення у комерційну експлуатацію.

В акті Оператора про заміну діафрагми на звужуючому пристрої, розташованому на витратомірному вузлі УКПГ Ланна від 28.10.2019 року, зафіксовано, що раніше виявлені порушення не усунені; зазначено щодо можливості прийняття в комерційну експлуатацію ВОГ після усунення попередніх зауважень та приведення ВОГ у відповідність до вимог чинного законодавства.

Щодо УКПГ Кегичівка, зокрема встановлено таке:

24.06.2019 року за результатами перевірки АТ "Харківгаз" складено акт перевірки ВОГ зі звужуючим пристроєм від 24.06.2019 року № 323, в якому викладено висновок щодо виявленої невідповідності технічного стану вузла обліку газу вимогам діючих нормативних документів, а саме: обчислення тиску газу проводиться надлишковим датчиком тиску; в обчислювачі відсутній захист від несанкціонованого втручання у роботу комплексу; відсутні паспорта на складові комплексу; відсутня проектно-технічна документація на ВОГ, що унеможливлює проведення перевірки на відповідність складу ВОГ; враховуючи порушення ВОГ, УКПГ Кегичівка не може використовуватись як комерційний.

В актах Оператора про заміну діафрагми на звужуючому пристрої, розташованому на витратомірному вузлі УКПГ Кегичівка від 28.10.2019 року та від 28.04.2020 року зафіксовано, що раніше виявлені порушення не усунені та викладено висновок щодо можливості прийняття у комерційну експлуатацію ВОГ після усунення попередніх зауважень та приведення ВОГ у відповідність до вимог чинного законодавства.

Стосовно Балаклійської ГРС, зокрема встановлено таке:

29.08.2019 року за результатами перевірки Оператором складено акт перевірки стану вузла обліку природного газу зі звужуючим пристроєм від 29.08.2019 року № 339, в якому викладено висновок щодо виявленої невідповідності схеми ВОГ робочому проєкту, який погоджено Оператором; складові витратомірного комплексу не відповідають проектному рішенню; відсутність оригіналу паспорту витратомірної ділянки; відсутність формуляру на комплексу "Флоутек Тм"; заводське налаштування перепаду тиску, які входять до складу ВОГ, змінено; висновок - до моменту усунення зазначених порушень ВОГ не може вважатися комерційним.

21.11.2019 року за результатами перевірки Оператором складено акт перевірки стану вузла обліку природного газу зі звужуючим пристроєм від 21.11.2019 року №192/11 з висновком щодо не усунення попередніх зауважень, неможливості використання ВОГ як комерційного.

02.03.2020 року за результатами перевірки Оператором складено акт перевірки стану вузла обліку природного газу зі звужуючим пристроєм від 02.03.2020 року № 374, в якому повторно зафіксовані раніше виявлені порушення та викладено висновок - не може використовуватися як комерційний та не готовий до введення у комерційну експлуатацію.

За поясненнями Оператора, при проведенні сумісної перевірки вузла обліку газу проводилася перевірка окремих складових засобів вимірювальної техніки зразковим приладом ГПУ "Шебелинкагазвидобування" для перевірки метрологічних характеристик, що передбачає зняття пломб з окремих складових; пломби були зняті за домовленістю представників обох сторін; повторне опломбування не проводилося у зв`язку з виявленими та зафіксованими у акті зауваженнями.

Оператором до матеріалів справи надані висновки ДП "Укрметртестстандарт" за результатами проведеної експертизи та інспектування монтажу ВОГ на відповідність вимогам чинних нормативних документів та вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС: звіт від 14.09.2020 року № 2382 про інспектування монтажу автоматизованої вимірювальної системи; висновок про відповідність монтажу автоматизованої вимірювальної системи природною газу НД: Монтаж вузла обліку не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.(1,2,5):2009; протокол від 14.09.2020 року № 2382 про інспектування вимірювальної системи (вузла обліку газу: Таблиця 5. (Відповідність вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.(1,2,5):2009). Висновок: не відповідає вимогам п.п. 7.1.5 ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009: Таблиця 7. (Результати вимірювань довжини прямолінійних ділянок ВТ до та після СД). Висновок: монтаж вузла обліку не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009; по УКПГ Кегичівка: звіт від 15.09.2020 року № 2383 про інспектування монтажу автоматизованої вимірювальної системи. Висновок про відповідність монтажу автоматизованої вимірювальної системи природною газу НД: Монтаж вузла обліку не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.(1,2,5):2009.

Протокол від 15.09.2020 року № 2383 про інспектування вимірювальної системи (вузла обліку газу): Таблиця 5. (Відповідність вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.(1,2,5):2009). Висновок: не відповідає вимогам п.п. 7.1.5 ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009; Таблиця 7. (Результати вимірювань довжини прямолінійних ділянок ВТ до та після СД). Висновок: монтаж вузла обліку не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586. (1,2,3):2009.

Оператором також були надані висновки проведеної ДП "Укрметртестстандарт" експертної повірки вимірювального комплексу Балаклійської ГРС на предмет оцінки відповідності законодавчо регульованих ЗВТ вимогам технічних регламентів, встановлення відповідності комплектності вимірювальних комплексів даним формуляру у частині складових комплексу, а саме: вимірювальних перетворювачів диференційного тиску та температури. Висновок за результатами експертної повірки: наданий на експертну повірку комплекс вимірювальний "Флоутек-ВР-2", заводський номер 2-2902, визнано таким, що не відповідає встановленим вимогам на підставі невідповідності критеріям, встановленими пункту 9.1 Методики повірки МПУ 290/03-13.

Тобто, за результатами експертизи та інспектування монтажу вимірювальних комплексів УКПГ Кегичівка та УКПГ Ланна встановлено невідповідність умовам монтажу; за результатами експертної повірки вимірювальної техніки Балаклійської ГРС виявлено невідповідність встановленим вимогам на підставі невідповідності критеріям, визначеним пунктом 9.1 Методики повірки МПУ 290/03-13.

Відповідно до п. 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРС (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається у точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктами 1, 2 глави 2 розділу ІІІ Кодексу ГТС (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) приймання-передача природного газу у фізичних точках входу та точках виходу здійснюється виключно за наявності комерційного ВОГ (ПВВГ).

Комерційний облік природного газу проводиться на комерційному ВОГ (ПВВГ) сторони, що передає природний газ. Якщо у сторони, що передає газ, відсутній комерційний ВОГ (ПВВГ), комерційний облік природного газу проводиться на комерційному ВОГ (ПВВГ) сторони, що приймає газ.

Необхідною умовою для використання інформації у взаємовідносинах та взаєморозрахунків між суб`єктами ринку природного газу щодо об`ємів (обсягів) передачі природного газу є отримання таких даних на підставі комерційних вузлів обліку газу.

Абзацом другим пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що доступ газодобувних підприємств та виробників біогазу чи іншого виду газу з альтернативних джерел, а також суміжних операторів газорозподільної системи з метою забезпечення передавання видобутого (виробленого) ними газу в ГРМ та відповідно отримання газу з ГРМ надається за умови та на підставі укладеної ними з Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключені їх об`єкти) технічної угоди про умови приймання-передачі газу ГРМ, яка укладається з урахуванням вимог глави 2 цього розділу.

Відповідно до пункту 9 глави 2 розділу ІІІ Кодексу ГТС особливості обліку природного газу у точках входу та точках виходу між оператором газотранспортної системи та операторами суміжних систем (окрім оператора газорозподільних систем) або іншими суб`єктами, безпосередньо підключеними до газотранспортної системи, регулюються Кодексом та технічною угодою, що укладається між вказаними суб`єктами (далі - Технічна угода). Особливості обліку природного газу у точках входу та точках виходу між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи регулюються положеннями Кодексу та у випадку необхідності Технічною угодою, яка не може суперечити положенням Кодексу.

Згідно з п. 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРС фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРС встановлений порядок комерційного обліку в точках його надходження у ГРМ від газодобувних підприємств (далі - ГДП), зокрема: для визначення об`єму (обсягу) надходження природного газу у ГРМ від ГДП (ВБГ) приймаються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в оператора ГРМ приймаються дані комерційного вузла обліку ГДП (ВБГ) - пункт 3; при виході з ладу комерційного вузла обліку на ГРС (НВВГ) кількість поданого природного газу за звітний період визначається за даними дублюючого ВОГ (ЗВТ), а при його (їх) відсутності згідно з вимогами цього Кодексу - пункт 8; суб`єкт ринку природного газу, який не є власником комерційного ВОГ, має право контролювати правильність експлуатації комерційного ВОГ, здійснювати його плановий або позаплановий контрольний огляд та/або технічну перевірку. У разі необхідності позапланового контрольного огляду та/або технічної перевірки комерційного ВОГ власник комерційного ВОГ має бути письмово повідомлений про здійснення таких заходів. Перевірка (огляд) проводиться у присутності інженерно- технічного персоналу власника вузла обліку не пізніше ніж у п`ятиденний строк з дня надходження письмового повідомлення - абзац перший пункту 9; у разі виникнення між суміжними суб`єктами ринку газу (крім споживачів) спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму газу або технічних та метрологічних характеристик ЗВТ сторони (або одна зі сторін) мають право вимагати проведення експертизи ЗВТ та/або пломб, перевірки метрологічних характеристик ЗВТ (експертної чи позачергової повірки) у порядку, визначеному цим Кодексом - абзац другий пункту 9; об`єми (м.куб.) та обсяги (кВт год, Гкал МДж) приймання-передачі природного газу в точках його надходження в/з ГРМ мають бути документально підтверджені не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за звітним, шляхом складання актів приймання-передачі природного газу, що підписуються між суміжними суб`єктами ринку природного газу. За наявності розбіжностей щодо визначених об`ємів (обсягів) природного газу вони підлягають врегулюванню відповідно до умов технічної угоди, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До прийняття рішення судом об`єм (обсяг) надходження природною газу від ГДП (ВБГ) встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ, а на межі балансової належності між суміжними Операторами - встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ, який передає природний газ - пункт 10.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 3 Розділу ІХ Кодексу ГРС визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в оператора ГРМ приймаються дані комерційного вузла обліку споживача.

Згідно з пунктом 3 глави 6 розділу X Кодексу ГРС власники комерційних ВОГ протягом всього строку їх експлуатації повинні мати, зберігати та надавати на вимогу представника оператора ГРМ при проведенні перевірок ВОГ чи передбачених пунктом 2 цієї глави заходів оригінали документів, які пред`являлися при введенні комерційного ВОГ в експлуатацію та передбачені главою 4 цього розділу.

Експлуатація комерційного ВОГ та його складових без наявності визначених в главі 4 цього розділу документів не допускається. У разі втрати будь-якою з документів власник комерційного ВОГ зобов`язаний їх відновити.

Пунктом 2 глави 2 розділу X Кодексу ГРС до складу комерційного ВОГ на базі звужуючого пристрою з обчислювачем об`єму газу входять: стандартний звужуючий пристрій; потоковипрямляч (за необхідності); фільтр газу; вимірювальний трубопровід з прямими ділянками та місцевими опорами; засоби вимірювальної техніки та/або вимірювальні перетворювачі тиску, перепаду тиску та температури і параметрів газу; обчислювач об`єму газу; автоматизовані пристрої передачі результатів вимірювання вузла обліку, лінії зв`язку і допоміжні засоби; обвідний газопровід (за необхідності); вимикаючі засувки на вході та на виході з комерційного ВОГ; захисні шафи комерційного ВОГ та/або його складових.

Свідоцтва про повірку ЗВТ від 24.07.2020 № 0082Р/034, від 05.07.2019 № 39-1/0351, від 27.07.2020 № 0083Р/035, від 19.02.2020 № 0020Р/005, від 20.02.2019 № 0027Р/001, від 10.10.2018 № 0306Р/1, від 23.07.2020 № 0079Р/1 є достатніми підставами вважати засоби вимірювальної техніки такими, що відповідають встановленим, відхилено з посиланням, зокрема на таке: зауваження щодо складових УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС здійснені після введення ВОГ в експлуатацію та після здійснення повірок; у розумінні пункту 2 глави 2 розділу X Кодексу ГРС засоби вимірювальної техніки (ЗВТ) є лише складовими відповідного вузла обліку газу, тому придатність до експлуатації ЗВТ не свідчить про придатність ВОГ для здійснення комерційного обліку природного газу; проведення повірки не виключає можливість пошкодження ЗВТ (чи взагалі ВОГ) при подальшій експлуатації пристроїв обліку.

Посилання Товариства на лист ДП "Укрметртестстандарт" від 16.07.2019 № 39-21/126 не були взяті до уваги, оскільки викладені у ньому висновки не спростовують виявлені Оператором порушення ВОГ, що зафіксовано у відповідних актах.

Також було оцінено дотримання сторонами порядку оформлення актів приймання-передачі газу від 05.06.2019, 05.07.2019, 05.08.2019, 05.09.2019, 04.10.2019, 05.11.2019, 05.12.2019, 06.01.2020, 05.02.2020, 05.03.2020, 06.04.2020, 05.05.2020, 05.06.2020, які оформлені в односторонньому порядку ГПУ "Шебелинкагазвидобування", який (односторонній порядок) передбачений Угодою та встановлено, що такі акти не можна вважати чинними, оскільки Товариством не доведено належними доказами дати отримання Оператором цих актів для підписання та не подано доказів про сповіщення останнього у порядку, передбаченому пунктом 5.5 Угоди, тому доводи Товариства про відмову Оператора від підписання актів приймання-передачі природного газу визнані безпідставними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Положеннями Кодексу ГРС на Оператора як оператора ГРМ покладено повноваження щодо здійснення з дотриманням вимог Кодексу ГРС перевірки комерційного ВОГ та його складових на відповідність умовам експлуатації та узгодженій проектній документації. При цьому Товариство не позбавлено права вирішити спірні питання з Оператором шляхом ініціювання експертної повірки, експертизи проєктної документації тощо.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС оператор ГТС на підставі інформації про виміряний за газову добу обсяг природного газу та всі його подачі та відбори, яка надається оператором газорозподільної системи, суміжним газовидобувним підприємством, газовидобувним підприємством, підключеним безпосередньо до газорозподільної системи, оператором газосховищ, оператором установки LNG та прямим споживачем, надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його подачі та відбори в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за відповідну газову добу (D) в порядку, встановленому цим розділом. Інформація про відбори в точках виходу до газорозподільних систем надається в розрізі споживачів замовника послуг транспортування.

Оператор ГРМ передає відомості (відомості прогнозу відборів/споживання природного газу, відомості про фактичні обсяги природного газу тощо) оператору ГТС у порядку та на умовах, визначених Кодексом ГТС, який, у свою чергу, встановлює щодобовий порядок обміну інформацією в конкретно визначені часові рамки.

Вузли обліку природного газу на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС виведено з комерційної експлуатації у зв`язку із чим AT Харківгаз правомірно розраховувало кількості переданого та прийнятого газу за календарні місяці в період з травня 2019 року по грудень 2021 року на підставі вимог Кодексу ГРМ.

Вказані обставини встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року у справі № 922/2919/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 року та постановою Верховного Суду від 23.06.2021року.

Окрім того, позивачем надано висновки технічної експертизи ПрАТ Інститут енергоаудиту та обліку енергоресурсів від 23.06.2022 року щодо вузлів обліку природного газу на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС.

У технічній експертизі ПрАТ Інститут енергоаудиту та обліку енергоресурсів від 23.06.2022 року зроблені висновки щодо роботи вузлів обліку природного газу на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС у період з травня 2019 року по грудень 2021 року, однак така експертиза проведена після реконструкції цих вузлів.

Так, вузол обліку газу на УКПГ Ланна прийнято 08.06.2022 року в комерційну експлуатацію після його реконструкції; вузол обліку газу на УКПГ Кегичівка прийнято 09.06.2022 року в комерційну експлуатацію після його реконструкції; вузол обліку газу на Балаклійській ГРС прийнято 18.11.2021 року в комерційну експлуатацію після його реконструкції.

А отже, висновки технічної експертизи ПрАТ Інститут енергоаудиту та обліку енергоресурсів не є належними доказами на підставі яких можна встановити фактичні обставини справи, оскільки така експертиза була проведена після реконструкції вузлів обліку природного газу на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС.

За змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох із зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків.

За результатами оцінки наявних у її матеріалах доказів, поданих учасниками справи, господарським судом першої інстанції з`ясовано недоведеність позивачем наявності складу цивільного правопорушення з боку відповідача, що унеможливлює застосування до останнього цивільної відповідальності у вигляді стягнення збитків (відшкодування шкоди).

Так, наявність збитків позивач обґрунтовує зменшенням майнових благ на суму 70 977 023,92 грн., що обмежує його інтереси як учасника господарських відносин і проявляється у завданих позивачем прямих (реальних) збитках за договорами транспортування природного газу № від 08.10.2018 року, № від 31.12.2019 року, які б він не поніс, якби зобов`язання з визначення фактичного обсягу кількості поданого позивачем природного газу до газопроводів відповідача було виконано боржником відповідно до вимог Кодексу ГРМ та умов Технічної угоди № 4 від 27.09.2013 року.

Разом з цим, господарський суд першої інстанції вказав на те, що посилаючись на положення транспортування природного газу № від 08.10.2018 року, № від 31.12.2019 року, позивач не вказує конкретно в чому саме полягають прямі (реальні) збитки та якими доказами це підтверджується.

За матеріалами справи, згідно предмету договору транспортування природного газу № від 08.10.2018 року, Оператор газотранспортної системи (Оператор) надає Замовнику (АТ Укргазвидобування) послуги транспортування природного газу (далі послуга) на умовах, визначених у договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно п. 2.3 договору № від 08.10.2018 року послуги, які можуть бути надані Замовнику за договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі балансування).

Відповідно до п. 2.6. Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у договорі.

Пункт 2.7. визначає, що Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

Розділ IX Договору № від 08.10.2018 року передбачає порядок визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них, зокрема: 9.1. Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу; 9.2. У разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у Замовника позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Період дії договору № від 08.10.2018 року до 1 січня 2020 року. Аналогічні положення містить і договір транспортування природного газу № від 31.12.2019 року (період дії з 01 січня 2020 року).

Тобто, згідно положень договорів транспортування платником послуг є саме Замовник (АТ Укргазвидобування). Договори транспортування природного газу № від 08.10.2018 року, № від 31.12.2019 року не є дохідними для Замовника (АТ Укргазвидобування).

Положення договорів передбачають виплату Оператором грошових коштів на рахунок Замовника, лише у випадках виникнення щодобових позитивних небалансів; порядок визначення небалансів природного газу передбачається нормами Кодексу ГРМ та Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 року (далі Кодекс ГТС).

Відповідно до п. 5 глави 5 розділу ХІІ Кодекс ГТС для здійснення оператором газотранспортної системи (далі Оператор ГТС) алокації в точках входу з газорозподільних систем (місце надходження природного газу від газовидобувного підприємства в точці його підключення до газорозподільної системи, через яку, у тому числі, може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств) оператор газорозподільної системи надає оператору газотранспортної системи відповідну інформацію про обсяги подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи, встановленого пунктом 1 цієї глави, в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором.

Газовидобувне підприємство, що безпосередньо підключене до газорозподільної системи, зобов`язане надати відповідному оператору газорозподільної системи інформацію (за формою цього оператора) щодо фактичного обсягу подачі природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи у розрізі підключених до/через нього газовидобувних підприємств не пізніше ніж за три години до закінчення строку надання інформації оператором газотранспортної системи, встановленого пунктом 1 цієї глави, в а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ визначається Оператором ГРМ в порядку глави 1 розділу ІX Кодексу ГРМ. В подальшому, інформація щодо фактичного об`єму розподіленого/спожитого природного газу та передається Оператору ГТС в порядку, визначеному Кодексом ГТС.

Відповідно до глави 7 розділу XII Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Згідно пункту 1 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС Оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень). Відповідно до п. 3 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

Так, в позові АТ Укргазвидобування зазначає, що оскільки обсяг природного газу у розмірі 10 859,894 тис.м3 поданий позивачем через ПППГ УКПГ Ланна, УКПГ Кегичівка, Балаклійська ГРС до газопроводів відповідача за період з травня 2019 по грудень 2021 року не був переданий відповідачем на інформаційну платформу Оператора газотранспортної системи, у зв`язку з чим не був врахований Оператором газотранспортної системи при алокації (обліку) подач природного газу позивача у точках входу з газорозподільних систем відповідача, а тому зазначений обсяг природного газу при розрахунку добового небалансу за договорами транспортування природного газу № від 08.10.2018 року, № від 31.12.2019 року не був врахований, що призвело до неотримання позивачем доходів, які він міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право (визначення фактичного об`єму кількості поданого позивачем природного газу до газопроводів відповідача згідно з вимогами Кодексу ГРМ та Технічної угоди) не було порушено відповідачем; за даними позивача вказаними діями відповідача йому завдано прямі (реальні) збитки у розмірі 70 977 023,92 грн., які позивач поніс, оскільки його право було порушене відповідачем.

Реальні збитки входять до складу збитків та визначаються як втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України).

При цьому саме позивач повинен довести факт протиправної поведінки, спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Особа, яка порушила зобов`язання, доводить відсутність своєї вини. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ст. 614 ЦК України). Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (ч. 2 ст. 623 ЦК України).

Господарським судом першої інстанції обгрунтовано вказано на те, що зміст позовної заяви, посилання позивача на договори транспортування природного газу № від 08.10.2018 року та № від 31.12.2019 року та складові розрахунку збитків (обсяг небалансу тис.м3 х вартість, грн.) свідчить, що збитки у вигляді прямих (реальних) збитків позивач пов`язує саме із існуванням небалансу природного газу, що виник в рамках зазначених договорів, а отже, позивачем не доведено наявність збитків, як зменшення майнових благ позивача у розмірі 70 977 023,92 грн., що обмежує його інтереси як учасника господарських відносин і проявляється у не одержаних позивачем доходах за транспортуванням природного газу № від 08.10.2018 року, № від 31.12.2019 року, які б він одержав, якби зобов`язання з визначення фактичного обсягу кількості поданого позивачем природного газу до газопроводів відповідача було виконано відповідно до вимог Кодексу ГРС та умов Технічної угоди № 4 від 27.09.2013 року.

Також, господарський суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що позивачем не надано доказів того, що саме з вини відповідача сталися збитки у вигляді зменшення майнових благ позивача у розмірі 70 977 023,92 грн., що обмежує його інтереси як учасника господарських відносин і проявляється у не одержаних позивачем доходах за транспортування природного газу та не доведено, що ним здійснено всі дії, які спрямовані на врегулювання з відповідачем таких недоліків, що на думку позивача підпадають про невиконання укладеної Технічної угоди №4 від 27.09.2013 року з урахуванням узгодженого та підписаного сторонами Додатку 1 до Технічної угоди "Перелік пунктів приймання-передачі природного газу", з якої слідує про відсутність у ньому вузлів обліку природного газу УКПГ Ланна, УКПГ Кегичівка, а отже сторонами не було обумовлено щодо даних вузлів обліку газу порядок приймання-передачі газу, оформлення актів приймання-передачі газу тощо.

А тому, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено, що з боку відповідача наявні порушення умов технічної угоди, що визначає порядок приймання-передачі природного газу Стороною-1 до газопроводів Сторони-2. Перелік пунктів приймання-передачі газу ГВС, ПВВГ, ГРС (далі - ПППГ), згідно з якими Сторона-1 передає газ Стороні-2, наведено у додатку "Перелік пунктів приймання-передачі природного газу", який є невід`ємною частиною цієї Технічної угоди, як це зазначено у пункті 1.1 Угоди.

Аргументи апелянта на те, що саме через неправомірні дії відповідача операторами газотранспортної системи встановлено у позивача негативні небаланси, зокрема, що позивачем на точках виходу із газотранспортної системи відібрано 10 859 894,00 куб.м. газу більше, ніж подано на точках входу в газотранспортну систему не приймаються, оскільки останнім не доведено порушення відповідачем належного виконання зобов`язання, що були узгодженні між сторонами Угоди.

В доказуванні порушення таких зобов`язань позивач не навів аргументів щодо обов`язку відповідача оформлювати акти приймання-передачі газу щодо спірних вузлів обліку природного газу УКПГ Ланна, УКПГ Кегичівка.

Окрім того, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони; слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, наслідком такої протиправної поведінки (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 916/477/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом ч. 1 та 8 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту; загальні положення про договір визначені статтями 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статтями 638-647, 649, 651-654 ЦК України; договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зі змісту статті 207 ЦК України (в редакції на момент підписання учасниками Технічної угоди №4) слідує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Так, спір який виник щодо невиконання Технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу, це письмова угода між Оператором газорозподільної системи та суміжним суб`єктом ринку газу, крім споживачів та Оператора газотранспортної системи, яка визначає порядок приймання-передачі природного газу між сторонами.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно із частиною другою цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Щодо вирішення питання у зазначених спорах стосовно стягнення збитків суд повинен встановити відповідний та повний склад правопорушень (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 року у справі №904/1448/20 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.06.2023 року у справі №911/682/21), де, зокрема вказано таке: для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: (1) протиправної поведінки особи; (2) шкоди (збитків); (3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; (4) вини особи, яка заподіяла збитки; протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода- наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Так, відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Визначення поняття збитків наводяться також у частині 2 статті 224 ГК України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичній або юридичній особі, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

При цьому, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, яка заподіяна.

Так, позивач посилається на те, що протиправна поведінка відповідача полягає у порушенні останнім зобов`язань за Технічною Угодою від 27.09.2013 року № 4 (визначення кількості переданого та прийнятого газу за календарні місяці в період з травня 2019 року по грудень 2021 року не на підставі показань вимірювальних комплексів комерційних вузлів обліку газу) та вимог Кодексу ГРС (надання неповної та недостовірної інформації оператору газотранспортної системи про обсяги подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі позивача).

Такі доводи позивача спростовуються тим, що відповідач, під час дії Технічної Угоди від 27.09.2013 року № 4 діяв відповідно до вимог Кодексу ГРМ, що підтверджується обставинами, які встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року у справі № 922/2919/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 року та постановою Верховного Суду від 23.06.2021року, а тому позивачем не доведена протиправна поведінка відповідача.

Також, позивач обґрунтовує наявність збитків зменшенням майнових благ на суму 70 977 023,92 грн., що, як він зазначає, обмежує його інтереси як учасника господарських відносин і проявляється у додаткових витратах за договорами транспортування природного газу, які б він не поніс, якби зобов`язання з визначення фактичного обсягу кількості поданого позивачем природного газу до газопроводів відповідача було виконано боржником відповідно до вимог Кодексу ГРС та умов Технічної угоди від 27.09.2013 року № 4.

Аргументи апелянта на те, що відповідачем, в порушення умов п.5.1 Технічної угоди (визначення кількості переданого та прийнятого природного газу не на підставі показань вимірювальних комплексів комерційних вузлів обліку позивача) та вимог Кодексу ГРС на інформаційну платформу оператора газотранспортної системи подана інформація, в якій занижені обсяги переданого природного газу від позивача до газорозподільної системи відповідача за період з травня 2019 року по грудень 2021 року в обсязі 10 859 894, 00 куб.м.; невраховані оператором газотранспортної системи при алокації (обліку) подач природного газу позивача у віртуальній точці входу/виходу відповідача обсягу природного газу, відображаються в негативному балансі за газовий місяць; відповідач в порушення вимог глави 9 розділу X Кодексу ГРС провів позачергові перевірки без належних правових підстав та з порушенням встановленого порядку (протиправно вийшов за коло питань, щодо яких мав право здійснити позачергову перевірку); хоча за результатами проведених позачергових перевірок вузлів обліку газу, розміщених на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС порушень, передбачених п. 7 глави 9 розділу X Кодексу ГРС встановлено не було, відповідачем були складені акти перевірки стану обліку природного газу зі звужуючим пристроєм, в яких зазначено, що вузли обліку природного газу не можуть вважатись комерційними, що не відповідає п. 9 гл. 2 Розділу IX Кодексу ГРС, згідно якого у разі виникнення сумнівів щодо результатів вимірювань об`єму газу або технічних та метрологічних характеристик ЗВТ, АТ Харківгаз мав лише право вимагати проведення експертизи ЗВТ та/або пломб, перевірки метрологічних характеристик ЗВТ (експертної чи позачергової повірки) у порядку, визначеному Кодексом ГРС; відповідач не мав право надавати висновки стосовно того, що ВОГ не відповідає встановленим вимогам і не може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології, оскільки АТ Харківгаз не внесено до Реєстру призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам технічних регламентів, розміщеному на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України; в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують працездатний стан та відповідність нормативно технічним документам, що регламентують умови їх експлуатації, вузлів обліку газу, що були розміщені на УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС в період, за який нараховано збитки, не приймаються, з огляду на таке.

Між іншим, рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року у справі № 922/2919/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 року та постановою Верховного Суду від 23.06.2021року встановлено, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження негативного небалансу позивача та його врегулювання оператором ГТС за заявлений період по вимірювальних дільницях УКПГ Кегичівка, УКПГ Ланна та Балаклійська ГРС.

Існування безпосереднього причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками, позивач обґрунтовує тим, що збитки виступають об`єктивним наслідком протиправної поведінки відповідача внаслідок порушення зобов`язань за Технічною угодою від 27.09.2013 року № 4 та неналежне виконання вимог Кодексу ГРС.

Існування безпосереднього причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками не можливе, оскільки позивачем не доведені така протиправна поведінка відповідача та виникнення у позивача збитків.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову в позові, у зв`язку з його безпідставністю.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову в позові відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" адвоката Лещенко Л.С. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.02.2024 року у справі №922/3976/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.05.2024 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов