ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Справа№ 910/18376/20 (918/875/22)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 23.04.2024,

розглянувши матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024

у справі №910/18376/20 (918/875/22) (суддя Пасько М.В.)

за позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна"

про визнання недійсним договору

в межах справи №910/18376/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C Realty"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 позов розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" арбітражного керуючого Григор`єва В.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про визнання недійсним договору в межах справи № 910/18376/20 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, арбітражний керуючий Григор`єв Валерій Васильович звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі; скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі №910/18376/20 (918/875/22) і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2024 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Остапенко О.М. та Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18376/20 (918/875/22) за позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" арбітражного керуючого Григор`єва В.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" про визнання недійсним договору; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги арбітражного керуючого Григор`єва В.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/18376/20 (918/875/22).

14.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/18376/20 (918/875/22) в 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі №910/18376/20 (918/875/22). Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.04.2024 о 14 год. 45 хв. Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 08.04.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 19.04.2024.

08.04.2024 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ «ФК Артфінброк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник ТОВ «ФК Артфінброк» просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки арбітражний керуючий Григор`єв В.В. не є учасником справи № 910/18376/20, не має процесуальної дієздатності, щоб звертатись із позовом у межах справи № 910/18376/20 про банкрутство.

19.04.2024 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ «ФК Артфінброк» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 у справі № 910/18376/20 (918/875/22) з аналогічними правовідносинами до даної справи.

У судове засідання 23.04.2024 з`явились представники ТОВ «Монтале» та ТОВ «ФК Артфінброк». Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явився у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

В даному випадку апеляційна скарга може бути розглянута у судовому засіданні без участі представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Представник ТОВ «Монтале» просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі №910/18376/20 (918/875/22) і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник ТОВ «ФК Артфінброк» щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишиити без змін оскаржувану ухвалу.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, з огляду на те, що єдиною підставою для винесення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції вказує, що ухвалою Господарського суду міста Києва 11.01.2024 розгляд справи № 910/18376/20 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" розпочато з підготовчого засідання, а тому розпорядника майна у справі не призначено, відповідно, арбітражний керуючий Григор`єв В.В. немає повноважень на звернення до Суду із даним позовом. Як вказує скаржник, ухвала господарського суду м. Києва від 11.01.2024 в справі 910/18376/20, якою вирішено розпочати розгляд справи з підготовчого засідання, прийнята внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального та матеріального права та з грубим порушенням мети та завдань КУзПБ, у зв`язку з чим до Північного апеляційного господарського суду подано відповідну апеляційну скаргу.

Скаржник вказує, що норми Кодексу України з процедур банкрутства визначають право арбітражного керуючого на оплату послуг, надання яких в рамках даної справи не заперечувалось, надання послуг арбітражного керуючого має відбуватися виключно на платній основі. Водночас, винесення оскаржуваної ухвали унеможливлює в будь-який спосіб оплату праці арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна більш як 23 місяці.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

У провадженні Господарського суду Рівненської області перебувала справа № 910/18376/20 за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" (далі - ПрАТ "F&C REALTY") про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" (далі - ТОВ "Апогей", Боржник) на стадії процедури розпорядження майном Боржника, введеної ухвалою господарського суду від 23.03.2021 (якою також призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Гуцал Т.М.).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 у справі №910/18376/20 відсторонено арбітражного керуючого Гуцал Т.М. від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Апогей"; призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

У жовтні 2022 розпорядник майна ТОВ "Апогей" арбітражний керуючий Григор`єв В.В. звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" (далі - ТОВ "ФК "Артфінброк", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале" (далі - ТОВ "Монтале") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (далі - ТОВ "КУ "Інвестиційна") про визнання недійсним договору від 22.02.2021 № 1-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020 (далі - Договір відступлення права вимоги № 1-22/02).

Позов обґрунтований незаконністю оспорюваного правочину як такого, що порушує права Боржника (ТОВ "Апогей"), укладений у "підозрілий період" (протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство боржника) у розумінні статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) та завдав збитків Боржнику.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 у справі №910/18376/20(918/875/22), залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023, позов ТОВ "Апогей" в особі арбітражного керуючого Григор`єва В.В. до ТОВ "ФК "Артфінброк", за участю третіх осіб, про визнання недійсним договору у межах справи про банкрутство задоволено; визнано недійсним Договір відступлення права вимоги № 1-22/02, укладений між ТОВ "Апогей" та ТОВ "ФК "Артфінброк".

Постановою Верховного Суду від 05.10.2023 у справі №910/18376/20(918/875/22) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" задоволено частково. Рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у справі № 910/18376/20(918/875/22) скасовано. Справу № 910/18376/20(918/875/22) передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

За наслідками нового розгляду справи № 910/18376/20(918/875/22) ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 позов розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" арбітражного керуючого Григор`єва В.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про визнання недійсним договору в межах справи № 910/18376/20 залишено без розгляду.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГПК України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).Частиною другою цієї статті ГПК України передбачено, що фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність).

Тобто здатність мати процесуальні права та обов`язки визначена процесуальним законом (ч. 1 ст. 44 ГПК України) як процесуальна правоздатність, а здатність особисто набувати та здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді - як процесуальна дієздатність (частина друга статті 44 ГПК України).

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, особа, яка за правилами статті 4 ГПК України належить до учасників господарського процесу, в силу закону наділяється процесуальною правоздатністю (що є потенційною, безумовною та встановленою Законом можливістю мати процесуальні права та обов`язки відповідного учасника, які визначені процесуальним законом).

Тоді як процесуальна дієздатність (тобто можливість суб`єкта безпосередньо реалізувати передбачені ГПК України як загальні - стаття 42 ГПК України, так і визначені окремими нормами ГПК України спеціальні процесуальні права та виконати обов`язки у конкретних процесуальних правовідносинах) обумовлена відповідними конкретно-визначеними законом факторами у відповідних процесуальних правовідносинах, зокрема:доведення особою (суб`єктом звернення) належності його до відповідної категорії учасників із відповідним процесуальним статусом (сторона, учасник, особа, яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки тощо); обґрунтованістю підстав для звернення саме цієї особи; стадією судового розгляду справи, що допускає відповідне звернення тощо.

Відсутність (недоведеність) цих факторів має наслідком відсутність у особи заявника процесуальної дієздатності у відповідних процесуальних правовідносинах.

Отже, наявність та можливість особою реалізувати право на звернення із заявою (позовом, скаргою) до господарського суду (процесуальна право- та дієздатність) має першочергове (первинне) значення для можливості подальшого переходу суду до розгляду справи - порушеного у заяві (позові, скарзі) питання по суті, оскільки відсутність цього права виключає розгляд судом по суті порушених в заяві (скарзі, позові) питань.

Належність особи до категорії учасників господарського процесу, що мають право звертатись до господарського суду у господарській справі (із заявою, скаргою, позовом), насамперед, визначається з урахуванням тих загальних критеріїв, які визначають право звернення до господарського суду згідно з частиною другою статті 4 ГПК України, тобто з урахуванням переліку осіб, яким належить право звернення до господарського суду, якими є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Належність особи до будь-якої із наведених категорій осіб та виникнення у неї відповідного статусу визначається, в свою чергу, спеціальним законодавством (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №16/137б/83б/22б (910/12422/20).

Так, в силу приписів ст.1 КУзПБ розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном.

Відповідно до положень ст. 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі.

При цьому в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, серед іншого, про введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна.

Під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації) (частина перша статті 44 КУзПБ).

За частиною другою статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує, зокрема, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

Частиною третьою статті 44 КУзПБ визначено обов`язки розпорядника майна, одним з яких є обов`язок вживати заходів для захисту майна боржника.

Відповідно до частини дев`ятої статті 44 КУзПБ розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у тому числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника.

Отже, на стадії розпорядження майном законодавець чітко визначив повноваження розпорядника майна щодо звернення з вимогою про визнання недійсними угод (правочинів), укладених боржником.

Як встановлено колегією суддів, у листопаді 2020 ПрАТ "F&C Realty" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття відносно ТОВ "Апогей" провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/18376/20 вказану заяву ПрАТ "F&C Realty" прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 24.12.2020 у даній справі заяву ПрАТ "F&C Realty" передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області, який ухвалою від 23.03.2021 відкрив провадження у справі про банкрутство ТОВ "Апогей" та призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гуцал Т.М.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

У жовтні 2022 розпорядник майна ТОВ "Апогей" арбітражний керуючий Григор`єв В.В. звернувся до господарського суду Рівненської області з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" (далі - ТОВ "ФК "Артфінброк", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале" (далі - ТОВ "Монтале") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (далі - ТОВ "КУ "Інвестиційна") про визнання недійсним договору від 22.02.2021 № 1-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020 (далі - Договір відступлення права вимоги № 1-22/02).

Разом з тим, постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 у справі №910/18376/20 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020, справу №910/18376/20 передано за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва, а також зобов`язано Господарський суд Рівненської області передати справу №910/18376/20 для розгляду до Господарського суду міста Києва.

У вказаній постанові судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 23.11.2020 - дату звернення ПрАТ "F&C REALTY" до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Апогей", та станом на дату постановлення Господарським судом міста Києва ухвали від 26.11.2020 у справі №910/18376/20 про прийняття до розгляду вказаної заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, Боржник - ТОВ "Апогей" був зареєстрований за адресою: 02125, місто Київ, пр. Визволителів, будинок 7, корпус 1, кімната 5. Приймаючи заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, Господарський суд міста Києва в ухвалі від 26.11.2020 встановив, що подані матеріали є достатніми для прийняття заяви до розгляду. Однак, 22.12.2020 боржником було внесено зміни щодо його місцезнаходження, а саме, ТОВ "Апогей" зареєстровано за адресою: 33013, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Кавказька, будинок 9-А, офіс 401.

З огляду на встановлені обставини реєстрації місцезнаходження боржника на момент звернення із заявою про порушення провадження у справі про його банкрутство у місті Києві та прийняття судом першої інстанції цієї заяви до розгляду, заява ПрАТ "F&C REALTY" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Апогей", прийнята Господарським судом міста Києва до свого провадження з додержанням правил підсудності і відповідно до положень частини другої статті 31 ГПК України та мала бути ним розглянута навіть у разі перереєстрації Боржником свого місцезнаходження.

Згідно сталої судової практики скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №6-1193цс15 та була частково уточнена Великою Палатою Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №922/2416/17).

З огляду на викладене, є нечинними та не породжують правових наслідків судові рішення, які були прийняті Господарським судом Рівненської області у справі №910/18376/20 після помилкової передачі йому справи за підсудністю, в тому числі: ухвала від 23.03.2021 про відкриття провадження у справі №910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей" та призначення розпорядником майна боржника Гуцал Т.М., а також ухвала від 01.02.2022 про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.10.2023 у справі №910/18376/20 (918/875/22), яка розглядалась у межах справи №910/18376/20 за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C Realty" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 постановлено розпочати розгляд справи №910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей" з підготовчого засідання, призначити у даній справі підготовче засідання та запропонувати боржнику надати відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 235 ГПК України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу приписів ч. 4 ст. 9 КУзПБ ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Таким чином, з огляду на наведені приписи ч.1 ст.235 ГПК України та ч.4 ст.9 КУзПБ, ухвала Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 про призначення підготовчого засідання набрала законної сили в день її прийняття, в установленому законом порядку не скасована, наразі є чинною, а тому є обов`язковою для виконання.

Крім того, судом враховано, що направляючи справу № 910/18376/20(918/875/22) на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, Верховний Суд у своїй постанові від 05.10.2023 зазначив, що під час підготовки до розгляду цієї справи № 910/18376/20(918/875/22) по суті колегією суддів встановлено, що на розгляді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебувала справа №910/18376/20(918/641/22) за позовом ТОВ "Монтале" до ТОВ "Апогей"; ТОВ "ФК "Артфінброк", ТОВ "Фінансова компанія "Кредитна установа "Інвестиційна", ТОВ "Фінансова Оферта" про визнання недійсним правочинів в межах справи № 910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей".

Тобто спір про визнання недійсним правочинів у справі №910/18376/20(918/641/22) аналогічно спору про визнання недійсним договору у цій справі № 910/18376/20(918/875/22), що розглядається, здійснювався господарським судом в силу частини другої статті 7 КУзПБ в межах справи №910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей".

За результатом касаційного перегляду постановою Верховного Суду від 03.10.2023 у справі № 910/18376/20(918/641/22) касаційну скаргу ТОВ "Монтале" задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 та рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 у справі № 910/18376/20(918/641/22) скасовано, справу направлено на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вказана постанова Верховного Суду у справі № 910/18376/20(918/641/22) мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням правил територіальної юрисдикції, що є підставою для їх обов`язкового скасування та направлення справи на новий розгляд відповідно до пункту 6 частини першої статті 310 ГПК України. Такий висновок зроблено касаційним судом з підстав того, що справа про банкрутство ТОВ "Апогей", у межах якої розглядався спір (що був предметом касаційного перегляду), була підсудною Господарському суду міста Києва з дати прийняття цим судом до розгляду заяви ПрАТ "F&C REALTY" про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, відтак, розгляд цього спору Господарським судом Рівненської області здійснено з порушенням встановлених законом правил територіальної підсудності господарських справ.

Ураховуючи в силу частини четвертої статті 300 ГПК України висновки Верховного Суду у постанові від 03.10.2023 у справі №910/18376/20(918/641/22), колегія суддів за розглядом цієї справи №910/18376/20(918/875/22) (з аналогічним предметом спору та в межах тієї ж справи про банкрутство ТОВ "Апогей") керувалась наступним.

Оскільки справа № 910/18376/20(918/875/22), яка розглядається в межах справи № 910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей", стала підсудна Господарському суду міста Києва не в процесі розгляду, а була такою із моменту звернення до суду з позовною заявою розпорядника майна ТОВ "Апогей" арбітражного керуючого Григор`єва В.В. про визнання недійсними правочинів; ця справа, як і "основна" справа про банкрутство ТОВ "Апогей", підлягала розгляду Господарським судом міста Києва за правилами виключної підсудності, встановленими статтею 7 КУзПБ та статтею 30 ГПК України.

Вказане свідчить про відсутність підстав у Господарського суду Рівненської області та Північно-західного апеляційного господарського суду здійснювати розгляд справи № 910/18376/20(918/875/22), оскільки здійснюючи такий розгляд, вказані суди будуть діяти не як суди встановлені законом.

Сторони у справі № 910/18376/20(918/875/22) мали легітимні очікування щодо розгляду їх справи судом, встановленим законом.

Верховний Суд зазначив, що обставини, встановлені під час вирішення спору у справі № 910/18376/20(918/641/22) (що була направлена постановою Верховного Суду від 03.10.2023 за належною підсудністю для розгляду Господарському суду міста Києва), можуть мати преюдиційне значення для розгляду та правильного вирішення цієї справи №910/18376/20(918/875/22), що додатково підтверджує необхідність урахування висновків Верховного Суду у названій постанові.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для обов`язкового скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи №910/18376/20(918/875/22) на новий розгляд за належною підсудністю.

Враховуючи вищенаведені обставини та беручи до уваги ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі №910/18376/20, станом на дату прийняття оскаржуваної наразі ухвали суду першої інстанції у справі № 910/18376/20(918/875/22) про залишення позову без розгляду провадження у справі про банкрутство ТОВ "Апогей" перебувало на стадії підготовчого засідання, ухвали у порядку ст. 39 КУзПБ про відкриття провадження у справі за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C Realty" про банкрутство або про відмову у відкритті такого провадження прийнято не було, а відтак, стосовно ТОВ "Апогей" не застосовувалась жодна з судових процедур, передбачених ст. 6 КУзПБ, у тому числі розпорядження майном боржника, як наслідок, розпорядника майна боржника у даній справі не було призначено.

Таким чином, арбітражний керуючий Григор`єв В.В. на даному етапі не є учасником справи №910/18376/20 у статусі розпорядника майна, а тому не має процесуальної дієздатності відповідно до законодавства для звернення до суду у межах справи №910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей" із позовом у порядку статей 7, 42 КУзПБ, що є підставою для залишення без розгляду його позову про визнання недійсним договору.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі фактично зводяться до незгоди з ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі №910/18376/20, яка, з рештою, є чинною та не скасованою, а тому апеляційним судом відхиляються, оскільки не впливають на обгрунтованість та правомірність прийнятої судом першої інстанції ухвали.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування імперативних норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі №910/18376/20 (918/875/22) прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича - без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Повний текст даної постанови складено після виходу з відпустки судді Отрюха Б.В., який входить до складу судової колегії.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі №910/18376/20 (918/875/22) залишити без змін.

Матеріали справи №910/18376/20 (918/875/22) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 13.05.2024

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх