ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м.Черкаси Справа № 925/429/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк", Черкаська область, Золотоніський район, с.Піщане, вул.Шеремета Руслана,98

до Комунального підприємства "Піщанське №1" Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, Черкаська область, Золотоніський район, с.Піщане, вул.Шеремета Руслана,104 кв.8

про стягнення 23366,76 грн заборгованості за договором підряду,

без участі повноважних представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Комунального підприємства "Піщанське №1" Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області з вимогами про стягнення заборгованості за надані за договором від 17.06.2023 №1706/1 послуги грейдерування в розмірі 23366,76 грн, з них:

22880,00 грн основної заборгованості,

165,04 грн 3% річних,

321,72 грн інфляційних втрат,

та відшкодування судових витрат.

Позовну заяву було подано з порушенням вимог ст.174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим останню ухвалою суду від 09.04.2024 залишено без руху з наданням заявнику строку на виправлення недоліків (подання розрахунків сум, що заявлені до стягнення).

17.04.2024 за вх.№6569/24 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків поданої позовної заяви.

17.04.2024 відкрито провадження у справі і проведення судового засідання призначено на 09.05.2024.

Представники сторін в засідання не з`явились. Причини неприбуття невідомі.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі вручена представнику відповідача 25.04.2024, про що свідчить розписка представника в поштовому повідомленні.

Отже відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Відповідно до ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України за результатами судового розгляду у судовому засіданні приєднано до справи вступну та резолютивну частини судового рішення без їх проголошення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі взаємовідносини сторін та обставини:

17.06.2023 між Комунальним підприємством "Піщанське №1" (замовник, боржник, відповідач) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк" (виконавець, кредитор, стягувач, позивач) укладений договір №1706/1 (надання послуг).

Предметом договору є надання позивачем відповідачеві за плату послуг грейдерування (п.1.1. договору, а.с.8).

Вартість робіт складає 1600 грн (з ПДВ) за годину.

Виконання робіт автогрейдером на замовлення відповідача підтверджено записами:

в Дорожньому листі тракториста №2801/1 від 21.07.2023. Роботи виконувались в Піщанській громаді протягом 10 год. (вул.Громадська, вул.Польова);

в Дорожньому листі тракториста №1963/1 від 31.07.2023. Роботи виконувались в Піщанській громаді протягом 4 год. 20 хв. (вул.Ранкова) (а.с.9-10).

Акт виконаних робіт між сторонами підписано 31.07.2023 без зауважень. Відповідачем підтверджено виконання робіт протягом 14 год. 30 хв., на суму 22880 грн (з ПДВ) (а.с.12).

Позивачем виставлено відповідачеві рахунок на оплату №305 від 31.07.2023 на суму 22880 грн (з ПДВ).

Оскільки роботи не були оплачені, позивач (виконавець) звернувся до замовника робіт з претензією №1 від 25.01.2024 та вимогою проведення оплати (а.с.13). Вимога залишена без задоволення.

Ухилення відповідача від оплати виконаних робі стало причиною звернення позивача в суд за захистом порушеного права на повний та своєчасний розрахунок та примусового стягнення боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за користування чужими грошовими коштами.

Відповідач відзиву не подав, вимоги не заперечив. Доказів погашення боргу суду та позивачеві не направлено.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивач є суб`єктом господарської діяльності на ринку послуг в Україні як юридична особа з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесенням даних в ЄДРПОУ.

Відповідач є самостійною юридичною особою та суб`єктом господарювання на ринку послуг України як комунальне підприємство, з присвоєнням коду ЄДРПОУ, визначенням та внесенням видів господарської діяльності в ЄДРПОУ.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до відповідача про стягнення 23366,76 грн заборгованості за господарським договором.

Укладений між позивачем та відповідачем двосторонній, оплатний, строковий, консенсуальний Договір від 17.06.2023 (а.с.8) на виконання робіт (послуг), є чинним, не заперечений сторонами, не розірваний в установленому порядку, не визнаний судом недійсним. Договір відповідає положенням гл.63 Цивільного кодексу України як різновид послуги. Суд вважає, що сторонами договору досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Суд враховує презумпцію правомірності правочину приписи ст.204 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України:

ч.1 ст.526. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ч.1 ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ч.1 ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1. ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач вказує, що відповідач за договором послуги на грейдерування доріг територіальної громади заборгував 22880 грн. Виставлений рахунок відповідачем не оплачений.

Суд вважає, що строк погашення заборгованості за господарськими договорами є таким, що настав.

Відповідачем доказів сплати заборгованості, свого контррозрахунку вимог, заперечень проти позову - позивачу та суду не подано.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата відповідачем заборгованості під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання суду та позивачеві доказів про проведення розрахунку.

Належить стягнути з відповідача 22880 грн основної заборгованості за договором послуги.

На суму боргу позивачем з посиланням на приписи ст.625 Цивільного кодексу України нараховані до стягнення з відповідача 321,72 грн інфляційних втрат та 165,04 грн - 3% річних з простроченої суми. Розрахунок наведено в додатку до позовної заяви (а.с.31) за період з 01.01.2024 до 28.03.2024.

Судом перевірено математичний розрахунок позивача за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт:Ліга Закон", з урахуванням періодів прострочення, індексів інфляції та збільшення суми заборгованості. Розрахунок вимог позивачем виконано вірно. Належить стягнути з відповідача за порушення грошового зобов`язання 321,72 грн інфляційних втрат та 165,04 грн - 3% річних з простроченої суми.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до повного задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 22880 грн основної заборгованості, 165,04 грн 3% річних, 321,72 грн інфляційних втрат.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Стосовно відшкодування судових витрат:

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За вказаних обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст.129, 233, 236-240, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з боржника: Комунального підприємства "Піщанське №1" Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, Черкаська область, Золотоніський район, с.Піщане, вул.Шеремета Руслана,104 кв.8, ; номер рахунку в банку невідомий

на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк", Черкаська область, Золотоніський район, с.Піщане, вул.Шеремета Руслана,98, ; номер рахунку в банку невідомий

22880 грн основного боргу, 321,72 грн інфляційних втрат, 165,04 грн 3% річних, 3028 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 13.05.2024.

Суддя Г.М.Скиба