ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/981/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи № 916/981/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10А, ) в особі філії Інфоксводоканал (65039, м. Одеса. вул. Басейна, 5, )

до відповідача: Житлово-будівельний кооператив Центральний 19 (65089, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 86, )

про стягнення 626 617,71грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал звернулось до Господарського суду Одеської області до Житлово-будівельний кооператив Центральний 19 про стягнення 626 617,71грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.03.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/981/24. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Згідно ч.5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 5.8 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі №761/21436/20.

У пункті 5.6. Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, особи, які зареєстровані в ЄСІТС, мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи діловодства судів документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.

Відповідно до відомостей, наявних у матеріалах справи, відповідач Житлово-будівельний кооператив Центральний 19 є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в Електронному суді та має власний кабінет в Електронному суді.

Так, згідно Довідки суду про доставку електронного документа вих. № 916/981/24/18017/24 від 15.03.2024 Документ в електронному вигляді "Ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)" від 13.03.2024 по справі № 916/981/24 (суддя Погребна К.Ф.) було надіслано одержувачу - Житлово-будівельний кооператив Центральний 19 в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 14.03.24р о 02:10.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, Житлово-будівельний кооператив Центральний 19 повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

01.11.2000 р. між КП ,,Одесводоканал (Водоканал) та ЖБК ,,Центральний-19 (Абонент) укладено договір на послуги водопостачання і водовідведення (населення) № 4063/1, відповідно до п.1.1 якого Водоканал надає послуги з постачання питної води по ДСТУ 2874-82 ,,Вода питна (далі води) і приймання стічних вод (стоків) на об`єкти Абонента згідно додатків № 1, 2, 3, які щорічно до 15 листопада кожного року надсилаються Водоканалу.

Абонент своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання і водовідведення, експлуатує і обслуговує водопровідні і каналізаційні мережі, прилади та пристрої на них в належному порядку у відповідності до встановлених Правил, перерахованих в п.2.1 цього Договору і діючого законодавства (п.1.2 Договору).

Пунктом 2.3.8 договору передбачено, що Абонент зобовязаний щомісячно, за встановленою формулою з 1-го по 5-те число в письмовій формі надавати відомості про водоспоживання Абонента та фактичної оплаті населенням послуг водокористування за минулий місяць.

Облік споживаної води здійснюється за показниками приладів обліку води, встановлених на об`єктах Абонента згідно з даними додатків №1, 2, 3 (п.3.1 Договору).

Оплата послуг водокористування і водовідведення здійснюється щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Водоканалу (п.3.2 Договору).

Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому діючим законодавством порядку. В момент укладення Договору діють наступні тарифи: вода 0,43 грн за 1 куб. м; стоки 0,37 грн за 1 куб. м. У разі зміни тарифів, діючих на момент укладання Договору, оплата Абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без змін інших умов Договору. Відомості про зміну діючих тарифів Абонент отримує через засоби масової інформації (друк, телебачення, радіо) (п.3.3 Договору).

Договір укладено строком на п`ять років і діє з 01 листопада 2000 р. до 01 листопада 2005 р. Договір вважається продовженим на наступні п`ять років, якщо до закінчення місяця після закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про зміну чи закінчення його дії (п.5.3 Договору).

Додатковою угодою від 07.09.2010 р. № 300/1-2, зокрема, викладено п.5.3 Договору в наступній редакції: ,,Договір діє з моменту укладення договору до 31.12.2015 р. в частині надання послуг водопостачання і водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання і водовідведення вважається продовженим на наступні п`ять років, якщо за місяць до його закінчення сторони не дійдуть згоди внести зміни або припинити його дію. В частині розрахунків за отримані послуги водопостачання і водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості за цим договором.

За посиланнями позивача, з огляду на те, що жодної домовленості між сторонами про припинення дії договору в обумовлений термін не було, договір є діючим та таким, що підлягає виконанню.

Як вказує позивач, у зв`язку з тим, що відповідач не виконував у повному обсязі свій обов`язок щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення у нього утворилася заборгованість за період з 01.06.2022 по 01.01.2024 в розмірі 771 617,71 грн..

При цьому, як зазначає позивач, за адресами об`єктів відповідача знаходяться субспоживачі на яких відкриті окремі особові рахунки та від наданих відповідачем обсягів водокористування вираховуються обсяги водокористування субспоживачів відповідно даних їх водолічильників.

Відповідно до умов Договору, Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2022 по 01.01.2024 здійснений Позивачем на підставі звітів Відповідача про водоспоживання, актів контрольних зйомок за вказаний період (за вирахуванням об`ємів субспоживачів), а також за тарифами, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2841 від 22.12.2021.

У зв`язку із встановленням карантину та запровадженням посилених протиепідемічних заходів на всій території України із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також воєнним станом в Україні звіти відповідачем за період з 01.06.2022 по 01.01.2024 надавались також засобами електронного зв`язку, і об`єми, які були взяті до розрахунку, не оскаржувались.

За посиланнями позивача 12.01.2024р. ТОВ „Інфокс звернулось до відповідача із досудовою вимогою №85865, згідно якої позивач просив сплатити заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення, та відповідачем частково було сплачено заборгованість на загальну суму 145 000 грн., з урахуванням чого заборгованості останнього за отримані послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2022 по 01.01.2024 склала 626 617,71 грн.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках визначені Законом України „Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017р. № 2189-VIII (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 32 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання 2918-III від 10.01.2002р. (з наступними змінами та доповненнями) за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Порядок справляння плати за надання послуг з питного водопостачання встановлюється законодавством. Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання.

Враховуючи наведене у сукупності, обов`язок споживача з оплати наданих послуг водопостачання та водовідведення встановлений законом та договором.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору на послуги водопостачання та водовідведення (населення) №4063/1, який за висновком суду є діючим, таким, що продовжив свою дію з огляду на положення п. 5.3. договору в редакції додаткової угоди (за відсутності в матеріалах справи доказів погодження сторонами в установленому договором порядку припинення дії такого договору чи внесення змін до нього).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, в порушення наведених норм чинного законодавства та умов договору №4063/1 від 01.11.2000р. Житлово-будівельний кооператив Центральний 19 протягом періоду з 01.06.2022р. по 01.01.2024 включно не було у повному обсязі сплачено вартості наданих позивачем послуг водопостачання та водовідведення, в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору заборгованість відповідача складає 626 617,71 грн.

При цьому, суд зазначає, що Житлово-будівельним кооперативом Центральний 19 не було надано суду жодного доказу на підтвердження спростування даних ТОВ „Інфокс про обсяги водоспоживання та водовідведення за спірний період.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача суми вартості наданих послуг в розмірі 626 617,71грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, наявними в матеріалах справи в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10А, ) в особі філії Інфоксводоканал (65039, м. Одеса. вул. Басейна, 5, ) до Житлово-будівельного кооперативу Центральний 19 (65089, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 86, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу Центральний 19 (65089, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 86, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10А, ) в особі філії Інфоксводоканал (65039, м. Одеса. вул. Басейна, 5, ) заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2022 по 01.01.2024 в сумі 626 617 (шістсот двадцять шість тисяч шістсот сімнадцять)грн. 71коп. та судовий збір в сумі 9 399 (дев`ять тисяч триста дев`яносто дев`ять)грн. 27коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13 травня 2024 р.

Суддя К.Ф. Погребна