ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3092/23

за позовом Акціонерного товариства ПроКредит Банк (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 107-А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНДАГРОІНВЕСТ (08110, Київська обл., Бучанський р-н, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Шкільна, буд. 15)

та до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 115.50926/FW115.1931 від 26.11.2020 р. у розмірі 2023542,40 грн., у тому числі 1980000,00 грн. капіталу та 43542,40 грн. процентів,

Суддя В.М. Бабкіна

Без виклику представників сторін

Обставини справи:

Акціонерне товариство ПроКредит Банк звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНДАГРОІНВЕСТ та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 115.50926/FW115.1931 від 26.11.2020 р. у розмірі 2023542,40 грн., у тому числі 1980000,00 грн. капіталу та 43542,40 грн. процентів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем 1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 115.50926/FW115.1931 від 26.11.2020 р. щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами у встановлений договором строк, а, враховуючи, що кредитний договір № 115.50926/FW115.1931 від 26.11.2020 р. забезпечений порукою № 414204-ДП2 від 16.11.2020 р., позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 1980000,00 грн. капіталу та 43542,40 грн. процентів, а також витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.10.2023 р. було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 23.11.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.04.2024 р. позов Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДАГРОІНВЕСТ» та до ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 115.50926/FW115.1931 від 26.11.2020 р. у розмірі 2023542,40 грн., у тому числі 1980000,00 грн. капіталу та 43542,40 грн. процентів, було залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

07.05.2024 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від ТОВ ЛЕНДАГРОІНВЕСТ надійшла заява б/н від 07.05.2024 р. (вх. № 3693 від 07.05.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення у даній справі в частині стягнення з позивача на користь відповідача 1 витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 46550,00 грн.

Дослідивши заяву ТОВ «ЛЕНДАГРОІНВЕСТ» б/н від 07.05.2024 р. (вх. № 3693 від 07.05.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/3092/23, суд дійшов висновку щодо залишення без розгляду вказаної заяви з огляду на таке.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2018 р. між Адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери» та ТОВ «ЛЕНДАГРОІНВЕСТ» було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 106/18, за умовами пунктів 1.1, 4.4 якого замовник замовляє та доручає виконавцю надавати йому правову (правничу) допомогу шляхом представництва, захисту, здійснення інших видів правової (правничої) допомоги та дії, що мають юридичне значення, а виконавець зобов`язується виконувати отримані від замовника доручення від імені та за рахунок замовника в порядку та на умовах, визначених договором.

Поряд з цим, статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву б/н від 09.11.2023 р. (вх. № 21420/23 від 14.11.2023 р.) відповідач 1 зазначив, що останній очікує понести витрати на правову допомогу адвоката, орієнтовний розмір яких складає 42000,00 грн. При цьому, відповідач 1 зазначив, що всі докази понесених витрат на правову допомогу будуть подані не пізніше п`ятого дня після ухвалення рішення суду.

За частинами 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Поряд з цим, згідно з частиною 5 ст. 130 ГПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу (ч. 6 ст. 130 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Наслідки неподання таких доказів визначені у абз. 3 ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої, у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Суд відзначає, що чинне законодавство обмежує строк, протягом якого можливе звернення до суду з заявою про розподіл судових витрат, а ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України імперативно визначає наслідки пропуску такого строку.

Поряд з цим, згідно з ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Відповідно до ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Зі змісту протоколу судового засідання від 29.04.2024 р., в якому був присутній представник відповідача 1 адвокат Валько І.В., вбачається, що в судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали про залишення позову без розгляду.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що закон пов`язує початок перебігу строку на подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу саме з датою ухвалення судового рішення (у даному випадку ухвали), а не з датою складення/підписання його повного тексту.

Отже, ТОВ ЛЕНДАГРОІНВЕСТ мало подати докази понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу по 06.05.2024 р. включно з урахуванням вихідних днів, тобто протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали 29.04.2024 р.

Разом з тим, із заявою про ухвалення додаткового рішення відповідач 1 звернувся до суду 07.05.2024 р., тобто з пропуском строку, встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Слід зазначити, що Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасне подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах: право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (п. 1.20 постанови Верховного Суду від 19.07.2021 р. у справі № 910/16803/19); Господарським процесуальним кодексом України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи (п. 20 постанови Верховного Суду від 17.12.2020 р. у справі № 911/4670/13). Заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску.

Враховуючи наведене, оскільки у даному випадку подання заявником доказів понесення витрат на правову допомогу адвоката здійснено з пропуском встановленого процесуального строку та за відсутності мотивованої заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДАГРОІНВЕСТ» б/н від 07.05.2024 р. (вх. № 3693 від 07.05.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/3092/23 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНДАГРОІНВЕСТ б/н від 07.05.2024 р. (вх. № 3693 від 07.05.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/3092/23 залишити без розгляду.

2. Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 13.05.2024 р.

Суддя В.М. Бабкіна