ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2024 р. Справа№ 927/650/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від прокуратури: Колодчина Р.В.

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2023 (повне судове рішення складене 25.09.2023)

у справі № 927/650/23 (суддя Демидова М.О.)

за позовом заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури

в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Чернігівське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Чернігіврайагролісгосп» комунального підприємства «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради

до відповідача: Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області

про витребування земельної ділянки лісового фонду

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про витребування з незаконного володіння відповідача на користь держави в особі Чернігівської обласної ради земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054, площею 386,0978 га, що розташована на території Михайло-Коцюбинської селищної ради.

Позов мотивовано тим, що у комунальну власність було незаконно передано земельну ділянку лісового фонду, а тому така земельна ділянка має бути витребувана у відповідача.

05.07.2023 від заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури надійшла заява про зміну предмету позову №15/3/1-1513-23 від 03.07.2023, у якій прокурор зазначає про те, що за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 06.03.2023 № 10-25-0.3-1113/2-23 земельна ділянка з кадастровим номером :13:000:5054, площею 386,0978 га зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої та погодженої у відповідності до вимог чинного законодавства технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок, сільськогосподарського призначення як землі сільськогосподарського призначення. Цільове призначення згаданої ділянки визначено як землі сільськогосподарського призначення: землі запасу. Для забезпечення державі реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки необхідно скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, відомості про яку містяться у Державному земельному кадастрі. Скасування державної реєстрації земельної ділянки є ефективним способом захисту порушених прав держави, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника та цільового призначення земельної ділянки. Зважаючи на те, що спір стосується прав на земельну ділянку, а не оскарження рішень чи дій державного реєстратора, він не вважається таким, що порушує права третіх осіб на земельну ділянку, тому залучення реєстратора до участі у справі як співвідповідача не вимагається. За доводами прокурора для ефективного поновлення інтересів держави предмет даної позовної заяви необхідно змінити шляхом доповнення позовних вимог: скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054, площею 386,0978 га.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2023 позовні вимоги задоволено частково.

Витребувано з незаконного володіння Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на користь держави в особі Чернігівської обласної ради земельну ділянку з кадастровим номером :13:000:5054 площею 386,0978 га.

Присуджено до стягнення з Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на користь Чернігівської обласної прокуратури 34975,76 грн. судового збору.

У решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що вилучати земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб мав право виключно Кабінет Міністрів України. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Матеріали справи не містять доказів прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну цільового призначення чи передачу спірної земельної ділянки до земель запасу сільськогосподарського призначення за рахунок земель лісового фонду, а тому передача земельної ділянки відповідачу була незаконною, і вимоги про витребування такої земельної ділянки є обґрунтованими.

При цьому, прокурором неправильно обрано спосіб захисту інтересів держави у спірних правовідносинах щодо скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054 площею 386,0978 га.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2023 у справі №927/650/23 в частині відмови в задоволенні вимог про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 386,0978 га з кадастровим номером :13:000:5054 та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити вказані позовні вимоги.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/650/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №927/650/23 за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2023 у справі №927/650/23 та призначено до розгляду на 22.11.2023.

10.11.2023 від Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області надійшов відзив на апеляційну скаргу.

13.11.2023 від прокуратури надійшла відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 відкладено розгляд справи №927/650/23 на 31.01.2024.

29.01.2024 від Чернігівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Чернігіврайагролісгосп» комунального підприємства «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

31.01.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в місті Києві.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 розгляд справи №927/650/23 призначено на 19.02.2024.

19.02.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в місті Києві.

Ухвалою від 04.03.2024 розгляд справи №927/650/23 призначено на 04.03.2024.

У судове засідання 04.03.2024 з`явився представник прокуратури, інші учасники процесу у судове засідання не з`явились.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт стверджує, що відмова у задоволенні вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054 площею 386,0978 га призведе до неможливості захисту порушеного права.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області заперечило проти доводів прокурора, зазначаючи, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а підстави для її задоволення відсутні.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представники позивача, відповідача та третіх осіб у судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи учасники судового процесу повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, подане третьою особою клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, а також з огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представників позивача, відповідача та третіх осіб.

Представник прокуратури у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати в оспорюваній частині та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

У відповідності до наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 14.12.2020 №47-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області передано Михайло-Коцюбинській селищній раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3995,7939 га на території Михайло-Коцюбинської територіальної громади (т.1 а.с.21).

14.12.2020 між ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та Михайло- Коцюбинською селищною радою підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, у якому зазначено, що цей акт разом із наказом є підставою для державної реєстрації права комунальної власності Михайло-Коцюбинської селищної ради на земельні ділянки, зазначені у додатку (т.1 а.с.22-25).

Згідно з додатком до акту, Михайло-Коцюбинській селищній раді передано 206 земельних ділянок, в т.ч., земельну ділянку під порядковим номером 154, кадастровий номер якої :13:000:5054, площею 386,0978 га, що розташована на території колишньої Пакульської сільської ради Чернігівського району.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Михайло-Коцюбинської селищної ради прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58064984 від 12.05.2021, відповідно до якого 06.05.2021 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :13:000:5054, форма власності - комунальна, власник - Михайло-Коцюбинська селищна рада (т.1 а.с.17-18, 26).

З наданих прокурором матеріалів випливає, що рішенням Чернігівської районної ради від 29.09.2000 з метою недопущення залишення земельних ділянок лісового фонду бувших колективних сільськогосподарських підприємств поза зоною господарського впливу та ефективного використання переданого до районної комунальної власності майна, вирішено створити на базі переданого до районної комунальної власності майна реорганізованого Михайло-Коцюбинського міжгосподарського лісгоспу Чернігівське районне комунальне спеціалізоване агролісогосподарське підприємство «Чернігіврайагролісгосп» (т.1 а.с.58-59).

Наказом Комунального спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Чернігівоблагроліс» від 27.12.2000 №2 створено Чернігівське районне дочірнє агролісогосподарське спіціалізоване підприємство «Чернігіврайагролісгосп», якому наказано підготувати матеріали до обласної ради щодо передачі в постійне користування земель лісового фонду (т.1 а.с.72).

Згідно з рішенням Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 «Про надання в постійне користування земель лісового фонду» земельні ділянки лісового фонду, які були у користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, надано в постійне користування підприємствам для ведення лісового господарства. Відповідно до додатку №1 до вказаного рішення ДАСП «Чернігіврайагролісгосп» на території Чернігівського району надано в постійне користування 22138,2 га земель лісового фонду, до складу яких, за твердженням прокурора, увійшла спірна земельна ділянка (т.1 а.с.75-78).

Як вбачається з листа Чернігівського районного дочірнього агролісогосподарського спіціалізованого підприємства «Чернігіврайагролісгосп» №25 від 14.02.2023, земельна ділянка з кадастровим номером :13:000:5054 знаходиться в постійному лісокристуванні Дочірнього спіціалізованого підприємства «Чернігіврайагролісгосп» щонайменше з 2016 року, про що свідчать лісовпорядні матеріали виготовлені Державним проектним лісовпорядним виробничим об?єднанням «Укрдержліспроект» Київська лісовпорядна експедиція. Прокурор у позовній заяві зазначив, що проектом організації та розвитку лісового господарства ДАСП «Чернігіврайагролісгосп» встановлено, що спірна земельна ділянка, повністю накладається на 281 та 282 квартали земель лісового фонду ДАСП «Чернігіврайагролісгосп»; лісові насадження у зазначених лісових кварталах мають вік 13-79 років; на вказаних земельних ділянках лісгоспом періодично проводилися лісогосподарські заходи - вибіркові санітарні рубки, проріджування, прохідні рубки по Пакульському лісництву ДП «Чернігіврайагролісгосп», що також підтверджує обставину використання спірної земельної ділянки для ведення лісового господарства (т.1 а.с.43-57).

До матеріалів справи додано копію поземельної книги земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054, з якої вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :13:000:5054 повністю накладається на 281 та 282 квартали земель лісового фонду, зазначена земельна ділянка зареєстрована 06.05.2021 на праві комунальної власності за Михайло-Коцюбинською селищною радою (т.1 а.с.60-71).

Відповідно до матеріалів технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території, зокрема, Пакульської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, на території Пакульської сільської ради розташовується земельна ділянка площею 368,0983 га (т.1 а.с.32-38).

Висновком міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №0-25-0.212-1791/118-19 від 16.12.2019 погоджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту) на території, зокрема, Пакульської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області (т.1 а.с.39-40).

Заступник керівника обласної прокуратури зазначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :13:000:5054, площею 386,0978 га зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої та погодженої у відповідності до вимог чинного законодавства технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок, сільськогосподарського призначення як землі сільськогосподарського призначення. Згідно з даними, які містяться у Державному земельному кадастрі, цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення (розділ 1 «Земельна ділянка. Загальні відомості» Поземельної книги, запис від 19.12.2019 №001).

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

За доводами прокурора до складу інвентаризованих Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області земель сільськогосподарського призначення державної форми власності увійшла земельна ділянка лісового фонду комунальної власності, що перебувала в управлінні та розпорядженні Чернігівської обласної ради та постійному користуванні ДП «Чернігіврайагролісгосп», що і стало підставою подання позову.

При цьому, правомірність звернення прокурора з даним позовом було досліджено судом першої інстанції та в суді апеляційної інстанції не оспорюється.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що порушення інтересів держави в даному випадку обґрунтовується тим, що землі лісового фонду внаслідок незаконно проведеної інвентаризації (в частині включення вказаного лісового масиву до земель сільськогосподарського призначення) лісогосподарських земель під виглядом сільськогосподарських, земельна ділянка лісового фонду, з порушенням порядку встановленого законом, вибула з управління Чернігівської обласної ради та постійного користування ДП «Чернігіврайагролісгосп», який, в свою чергу, не може забезпечувати її охорону та належне обслуговування.

У даному випадку Чернігівська обласна рада рішення про вилучення з комунальної власності, постійного користування ДП «Чернігіврайагролісгосп» земель лісогосподарського призначення не приймала, а останнє письмову згоду на вилучення земель не надавало.

Позовну заяву подано в інтересах держави в особі позивача - Чернігівської обласної ради, яка, на думку прокурора, при наявності порушень інтересів держави тривалий час не діє у вказаних спірних правовідносинах.

Виходячи з приписів ст. 57 Земельного кодексу України, ч.1 ст.17 Лісового кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

У зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», що набув чинності 01.01.2013, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :13:000:5054 перейшла до комунальної власності територіальних громад, сіл, селищ і міст Чернігівської області та перебуває у постійному користуванні ДП «Чернігіврайагролісгосп».

За огляду на норми ст.45, 54 Лісового кодексу України основою ведення обліку лісів є матеріали лісовпорядкування.

Відповідно до ч. ч. 4, 8 ст. 122 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 14.12.2020 №47-ОТГ) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (Держгеокадастр України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15) та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вилучати земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб мав право виключно Кабінет Міністрів України. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Матеріали справи не містять доказів прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну цільового призначення чи передачу спірної земельної ділянки до земель запасу сільськогосподарського призначення за рахунок земель лісового фонду.

Згідно ст. 15-1, ч. 1 ст. 20, ч. 4 ст. 122 та ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення наказу Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 14.12.2020 №47-ОТГ) територіальні органи Держгеокадастру не наділені повноваженнями щодо вилучення та зміни цільового призначення земель державного лісового фонду для нелісогосподарських потреб.

Таким чином, дії Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054 призвели до вилучення земель державного лісового фонду та зміни їх цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення, а також подальшої передачі їх у комунальну власність територіальної громади Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на підставі наказу від 14.12.2020 №47-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», що є порушенням вимог чинного законодавства (в редакції чинній на момент прийняття наказу №47-ОТГ від 14.12.2020).

Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області незаконно здійснено зміну цільового призначення та вилучення земель державного лісового фонду за відсутності на те повноважень, визначених чинним законодавством, а в подальшому спірну земельну ділянку передано до земель комунальної власності.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 14.12.2020 №47-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», на підставі якого земельна ділянка лісогосподарського призначення віднесена до земель сільськогосподарського призначення та передана до комунальної власності, є незаконними, тобто прийнятими всупереч вимогам чинного законодавства.

Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (п.85,86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (п.56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога прокурора про витребування з незаконного володіння Михайло-Коцюбинської селищної ради на користь держави в особі Чернігівської обласної ради земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054, площею 386,0978 га.

Зазначена матеріально-правова вимога заявлена до відповідача - Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

Позивачем у спорі про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України є власник майна, а відповідачем - добросовісний набувач (титульний власник спірного майна), що володіє ним на момент звернення позивача до суду з таким позовом, тоді як особи, які набували та втрачали відповідне право у ланцюгу перепродажів, не є відповідачами у такому спорі, так як на час пред`явлення вимоги про витребування майна з володіння не є ані власниками, ані володільцями, ані користувачами спірного майна.

На час звернення прокурора до суду з позовом про витребування земельної ділянки право комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером :13:000:5054 зареєстровано за Михайло-Коцюбинською селищною радою.

Таким чином, в результаті задоволення позовної вимоги про витребування земельної ділянки буде відновлено права власника земельної ділянки, у зв`язку з чим позовні вимоги прокурора про витребування з незаконного володіння Михайло-Коцюбинської селищної ради на користь держави в особі Чернігівської обласної ради земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054, площею 386,0978 га підлягають задоволенню.

В свою чергу, вимога прокурора про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054, площею 386,0978 га з оглядку на задоволення вимоги про витребування земельної ділянки, жодним чином не сприятиме додатковому захисту прав позивача, оскільки всі права позивача, як власника земельної ділянки, фактично буде відновлено в результаті задоволення вимоги про витребування земельної ділянки, а відповідне рішення суду буде підставою для реєстрації права власності за позивачем.

Скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за наявності зареєстрованого речового права прямо суперечитиме приписам ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» та у зв`язку з цим є технічно неможливим.

За таких обставин прокурором неправильно обрано спосіб захисту інтересів держави у спірних правовідносинах щодо скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054 площею 386,0978 га, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову у вказаній частині.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор належними та допустимими доказами довів наявність порушеного права держави, у зв`язку безпідставною реєстрацією земельної ділянки лісового фонду за селищною радою, і таке право підлягає захисту шляхом витребування земельної ділянки.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що прокурор довів обґрунтованість частини заявлених позовних вимогу, а тому позовна заява підлягає частковому задоволенню.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За змістом статті 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63 Лісового кодексу України полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 Земельного кодексу України).

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Виходячи з приписів ст.8 Земельного Кодексу України до повноважень обласних рад у галузі земельних відносин належить, зокрема: розпорядження землями, що знаходяться у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області; забезпечення реалізації державної політики в галузі використання та охорони земель; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 30 Лісового кодексу України визначено, що, зокрема, обласні ради, у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на відповідній території: забезпечують реалізацію державної політики у сфері лісових відносин; забезпечують виконання загальнодержавних і державних програм з охорони, захисту, використання та відтворення лісів і затверджують регіональні (місцеві) програми з цих питань; передають у власність, надають у постійне користування земельні лісові ділянки на землях спільної власності відповідних територіальних громад та припиняють права користування ними; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок на землях спільної власності відповідних територіальних громад.

Статтями 7, 8 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Лісового кодексу України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом (пункт г) ч.4 ст. 83 Земельного кодексу України).

Виходячи з приписів ст. 57 Земельного кодексу України, ч.1 ст.17 Лісового кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

За огляду на норми ст.45, 54 Лісового кодексу України основою ведення обліку лісів є матеріали лісовпорядкування.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створенім, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами.

Відповідно до ч. ч. 4, 8 ст. 122 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 14.12.2020 №47-ОТГ) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (Держгеокадастр України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15) та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вилучати земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб мав право виключно Кабінет Міністрів України. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 15-1, ч. 1 ст. 20, ч. 4 ст. 122 та ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення наказу Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 14.12.2020 №47-ОТГ) територіальні органи Держгеокадастру не наділені повноваженнями щодо вилучення та зміни цільового призначення земель державного лісового фонду для нелісогосподарських потреб.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Згідно зі статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За п.1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав проводиться шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 3 статті 26 цього Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи в випадку, передбаченому п.1 частини 7 статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведена державна реєстрація прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстраторам, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів дослідила доводи апелянта, що відмова у задоволенні вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:5054 площею 386,0978 га призведе до неможливості захисту порушеного права та встановила, що такі доводи є безпідставними з огляду на задоволення вимоги про витребування земельної ділянки.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2023 у справі № 927/650/23 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2023 у справі № 927/650/23 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2023 у справі № 927/650/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2023 у справі № 927/650/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2024.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б. Михальська