ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
24.04.2024 року м.Дніпро Справа № 904/1184/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)
суддів: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Величко О.В. (поза межами суду);
від відповідача: Кравчук А.С. (поза межами суду);
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові-ремонти" адвоката Величко Олександра Володимировича про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі № 904/1184/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові-ремонти", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області
про стягнення 535 929,08грн.
До Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Центральний Гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення з заборгованості у розмірі 535 929,08грн, з яких: основний борг у розмірі 516 432,00грн; пеня у розмірі 18 393,47грн; 3 % річних у розмірі 1 103,61грн. Також, позивач просить стягнути судовий сбір у розмірі 8 039,00грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1758-52-10 від 31 грудня 2021 року в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1184/23 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" про заміну позивача його правонаступником.

Замінено позивача у даній справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові-ремонти" (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Маріупольська, буд.46).

Позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові-ремонти" основний борг у сумі 516 432,00 грн, пеню у сумі 5 370,89грн, 3 % річних у сумі 1 103,61грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 7 843,60грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2023 у справі №904/1184/23 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові-ремонти" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 878 грн 50коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, з урахуванням заяви про усунення недоліків (вх.№9189/23, а.с 101, т.2), просить скасувати рішення в частині стягнення пені і 3% річних, та ухвалити нове рішення в цій частині із зменшенням суми боргу на 90%.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Також, не погодившись із зазначеним додатковим рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове про відшкодування позивачу вартості наданої йому правової допомоги в розмірі 10% від заявленої ним суми.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.07.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою суду від 18.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2023 у справі №904/1184/23; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 25.09.2023.

22.09.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/1184/23 у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2023, справу №904/1184/23 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1184/23; розгляд справи № 904/1184/23 призначено у судове засідання на 30.10.2023; об`єднано апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення та на додаткове рішення для розгляду в одному апеляційному провадженні.

04.12.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/1184/23 у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2023, справу №904/1184/23 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2024 у цій справі апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2023 у справі № 904/1184/23 залишені без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1184/23 залишено без змін; додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2023 у справі №904/1184/23 залишено без змін. Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" за подання апеляційної скарги на рішення і додаткове рішення суду покладені на заявника.

При цьому, позивачем 18.09.2023 подавались заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, розгляд яких не здійснено під час ухвалення постанови.

У своїх заявах від 18.09.2023 (зареєстровані за вх. № 34963 та 34984) позивач просив стягнути з відповідача 20 000 грн. за понесені витрати в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою від 10.04.2024 здійснено запит матеріалів справи для розгляду відповідних заяв.

17.04.2024 справа №904/1184/23 надійшла до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 18.04.2024 справу призначено до розгляду на 24.04.2024 в режимі відеоконференції, з урахуванням поданих раніше у справі клопотань обох сторін.

24.04.2024 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача на заяву позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій останній заперечив щодо задоволення клопотання, просив повністю відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Зазначає, що до заяви, поданої адвокатом позивача додані такі документи: « 1) ОРДЕР адвоката ПРОМРЕМОНТИ.pdf.; 2) Додугода до Договору ЦГОК_1184.pdf. 3) Рахунок на оплату 1523- 1.pdf». Разом з тим, акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) заявником надано не було, що свідчить про недоведеність обставини прийняття клієнтом результату виконаних робіт (наданих послуг) участі адвоката в суді апеляційної інстанції, як це передбачено умовами Додаткової угоди №2/1 від 18 вересня 2023 року до Договору про надання правової допомоги № 1523 від 01 травня 2023 року. При цьому, постанова апеляційного суду від 07.02.2024 ухвалювалась за наслідком розгляду апеляційної скарги ПРАТ "ЦГЗК" без участі представника ТОВ "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ" адвоката Величко О.В., що свідчить про відсутність виконання з боку адвоката умов Додаткової угоди №2/1 від 18 вересня 2023 року до Договору про надання правової допомоги № 1523 від 01 травня 2023 року.

У судовому засідання 24.04.2024 позивач підтримав доводи заяви; відповідач заперечив з приводу задоволення заяви з підстав, наведених у його клопотанні.

Розглянувши вказані заяви представника позивача, дослідивши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що у задоволенні вказаних заяв слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 27.01.2022 у справі №910/6360/20, від 17.01.2023 у справі №911/1388/16).

Також у п.п.50-52 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №911/1512/13 суд зазначив, що вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд вважає за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.

Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" ЄСПЛ у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.

Відповідно до частини 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до матеріалів справи, про понесення витрат на правничу допомогу позивачем заявлено у першій заяві по суті справи (позовній заяві), на необхідності розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000 грн. позивачем наголошено у відзиві на позов, до якого додано окреме клопотання про відшкодування витрат на правничі послуги.

До відзиву надані:

- договір №1523 від 01.05.2023 про надання правничої (правової) допомоги;

- додаткова угода №5 від 08.05.2023;

- додаткова угода №2/1 від 18.09.2023;

- рахунок на оплату №№1523-2 від 18.09.2023 на суму 20 000грн;

- ордер серії АЕ №1199343 від 01.05.2023;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2013 від 05.05.2009.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Як зазначалося вище, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. в суді апеляційної інстанцій.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, в якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання правової допомоги від 01.05.2023 №1523, укладений між адвокатом Величко Олександром Володимировичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти» (клієнт) (а.с.63, т.2).

Відповідно до п. 1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правову допомогу клієнту у всіх справах, що пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів для чого він наділений правом бути представником клієнта у всіх без винятку органах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду (гонорар) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору адвокат надає всі види необхідної професійної правничої (правової, юридичної) допомоги клієнту, відповідно до вимог законодавства України, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість, яких надана Верховною Радою України.

Адвокат спрямовує свої дії на захист прав клієнта, охоронюваних свобод та законних інтересів, не може чинити будь-яких дій на шкоду клієнту (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору сторони погодили, що вартість правової допомоги адвоката, гонорар обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата) або фіксованої (твердої) ціни та оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

Факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується оформленим сторонами актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат (п.5.2 договору).

Сторони погодили, що клієнтом або за його дорученням третьою особою буде сплачено адвокату вартість наданої правової допомоги, гонорар в розмірі, обумовленому додатковою угодою та/або рахунку, протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами акту(ів), зазначеного в п. 5.2. цього Договору (п.5.4 договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2024 року (п.7.1 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

08 травня 2023 року адвокатом та клієнтом підписано додаткову угоду №5 до договору №1523 про надання правової допомоги від 01.05.2023, про наступне: у преамбулі, тексті та реквізитах цього договору замінити Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові Ремонти" () на Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові-Ремонти" (), яке утворено в результаті реорганізації шляхом виділу та є правонаступником майнових та немайнових прав, обов`язків відповідно до статті 109 Цивільного кодексу України (а.с. 210, т.1; а.с.64, т.2, на звороті).

18.09.2023 адвокатом та клієнтом підписано додаткову угоду №2/1 до договору №1523 про надання правової допомоги від 01.05.2023, якою п.1 викладено пункт 5.1. розділу 5 в наступній редакції: " 5.1. Сторонами погодили, що адвокат прийняв на себе зобов`язання надати професійну правничу допомогу щодо захисту порушених прав та інтересів позивача, у тому числі супроводження у судах першої та апеляційної інстанцій з особистою участю в судових засіданнях та складанням усіх документів по справі № 904/1184/23 про стягнення з ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» заборгованості за виконані роботи в сумі 535 929,08 грн., без обмеження їх кількості, часу та погодинної вартості, а Клієнт прийняти ці юридичні послуги (роботи) та оплатити їх за фіксованою ціною в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень за участь в суді першої інстанції та 20 000 (двадцять тисяч) грн. в суді апеляційної інстанції, шляхом перерахування вказаної суми на банківський рахунок адвоката, зазначений в рахунку на оплату протягом 10 днів з дати ухвалення судових рішень у цій справі, які набрали законної сили» (а.с. 64, т.2). Решта умов договору залишилась незмінною.

Суд звертає увагу на те, що хоча позивачем у додатку до відзивів зазначено про долучення рахунків №1523-1 та 1523-2 від 18.09.2023, втім, в обох випадках долучено лише рахунок №1523-2 від 18.09.2023 (а.с.65, 79, 122, т.2).

Згідно з матеріалами справи інтереси позивача представляв адвокат Величко О.В. згідно ордеру серії АЕ № 1199343 від 01.05.2023 (а.с.62, т.2, на звороті, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 2013 від 05.05.2009 (а.с.71, т.2).

Матеріалами справи підтверджується складання процесуальних документів в суді адвокатом Величко О.В.

Також представник позивача адвокат Величко О.В. взяв участь в судовому засіданні 25.09.2023, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом судового засідання від відповідної дати.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеної у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 (провадження 11-562ас18) склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Колегія суддів, також враховує правову позицію, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за якою витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною /третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Колегія суддів констатує, що договором передбачений фіксований розмір гонорару адвоката.

Оскільки за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як правило, первинним документом бухгалтерського обліку, що підтверджує надання послуг є акт приймання-передачі наданих робіт (послуг).

Сторонами у п.5.2 договору №1523 від 01.05.2023 обумовлено, що факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується оформленим сторонами актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат.

За умовами додаткової угоди №2/1 від 18.09.2023 до договору від 01.05.2023 №1523 витрати на правничу допомогу оплачуються клієнтом протягом 10 днів з дати ухвалення судових рішень у цій справі, які набрали законної сили.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що до відзивів на апеляційні скарги та до заяв про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, позивачем доказів фактичної оплати таких послуг (а відтак, і безумовного прийняття наданих послуг) не надано, як не надано акту наданих послуг, який є первинним документом за договорами надання послуг та підтверджує обсяг наданих послуг і виконаних робіт, прийняття таких послуг замовником, про що слушно зауважив відповідач.

Крім того, позивачем не надано ні окремого документу - детального опису робіт, вчинених за договором, необхідність надання якого визначена ст.126 ГПК України, більш того, сторонами у п.5.2 договору визначено, що такий опис робіт має бути наведений у акті, якого матеріали справи не містять.

Стосовно змісту детального опису робіт, Велика Палати Верховного Суду у пунктах 139-147 постанови від 22.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила наступне:

«Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.»

При цьому, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21 наведене наступне: «Частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України хоча і містить положення про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, проте ця норма не передбачає (не конкретизує), що такий детальний опис робіт (наданих послуг) має бути оформлений окремим документом.

Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті 126 та частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.

Наведене підтверджується численною усталеною практикою Верховного Суду, згідно з якою детальний опис робіт (наданих послуг) як окремий документ до суду не подавався, а Верховний Суд брав до уваги те, що такий детальний опис робіт (наданих послуг) міститься в інших наданих стороною доказах та визнавав достатніми надані стороною докази в їх сукупності (серед яких був відсутній детальний опис робіт (наданих послуг) як окремий документ) на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу (постанови та додаткові постанови Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 910/18954/17, від 16 червня 2021 року у справі 3 904/1672/19, від 18 червня 2020 року у справі № 873/91/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 911/1006/19, від 07 липня 2020 року у справі № 914/1002/19, від 07 грудня 2020 року у справі № 910/11361/19 та інші).»

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень суду, з огляду на те, що:

- позивачем не надано акту приймання-передачі наданих послуг, який підтверджує їх обсяг і вартість за фактом надання послуги;

- позивачем не надано жодного доказу фактичного понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (оплати, яка б свідчила про беззаперечне прийняття наданих послуг позивачем);

- відсутності детального опису робіт, подання якого визначено ст.126 ГПК України,

колегія суддів вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обсяг і вартість наданих послуг, у зв`язку з чим в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові-ремонти" адвоката Величко Олександра Володимировича про відшкодування витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові-ремонти" адвоката Величко Олександра Володимировича про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі №904/1184/23 відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддями Івановим О.Г., Верхогляд Т.А. 25.04.2024, суддею Парусніковим Ю.Б. 13.05.2024.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков