ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

13.05.2024м. ХарківСправа № 922/1626/24

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

розглянувши заяву про видачу судового наказу про стягнення 114 247,09 грн

заявник Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, будинок 11, ідентифікаційний код 31557119)
боржник фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію по укладеному між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" та фізичною особою - підприємцем Поповою Мариною Владиславівною договору про постачання теплової енергії № 3746 від 01.10.2006 в сумі 114 247,09 грн за період: січень 2022; лютий 2022; березень 2022; листопад 2022; грудень 2022; січень 2023; лютий 2023; березень 2023, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 242,24 грн.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Приписами п. 16 ч. 1 ст. 20, ч. ч. 1, 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

З аналізу вказаних норм слідує, що процедура наказного провадження з формальними і чіткими межами дослідження матеріалів заяви застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, якими є юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

З поданої Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" заяви вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлено та спрямовано до фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), з якою як з фізичною особою - підприємцем було укладено вказаний договір про постачання теплової енергії № 3746 від 01.10.2006.

Згідно зі ст. 58, 59 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Водночас, ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Як слідує з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність фізичної особи - підприємця Попової Марини Владиславівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) припинено 29.06.2023 за власним рішенням, номер запису: 007045490.

При цьому, заявником у заяві також зазначено, що боржник припинив свою підприємницьку діяльність 29.06.2023.

З огляду на вказане, заявлена Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" вимога про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), діяльність якої припинена, не відповідає приписам п. 16 ч. 1 ст. 20, ч. ч. 1, 3 ст. 147 ГПК України.

Поряд з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця, а тому процедура наказного провадження, яке має чіткі, формальні межі, що не дозволяють врахувати наведені вище обставини, застосовується виключно до суб`єктів господарювання, а припинення господарської діяльності фізичною особою унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Водночас слід зауважити, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою права і обов`язки останньої за укладеним договором не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, а тому, визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати законодавчі приписи у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 152, п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Підсумовуючи зазначене, оскільки діяльність боржника, як суб`єкта господарювання припинено станом на момент звернення заявника з вимогою про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Суд звертає увагу заявника, що згідно ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пп. 3 - 6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 20, 147, 152, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості в сумі 114 247,09 грн.

Ухвала набирає законної сили 13.05.2024 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 13.05.2024.

СуддяЧистякова І.О.