ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 908/449/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Ємця А.А., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Гибало В.О.,

представників учасників справи:

позивача - публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж - Вачарія Є.Р., адвокат (дов. від 17.04.2024),

відповідача - акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» - не з`явився,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватного акціонерного товариства «Енергетична компанія «Барвінок» - Гончаренко Н.А., адвокат (ордер від 08.09.2023),

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Енергетична компанія «Барвінок»

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2024 (головуючий суддя: Чередко А.Є., судді: Мороз В.Ф., Коваль Л.А.)

у справі № 908/449/22

за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж (далі - ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж)

до акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» (далі - АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат»),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватне акціонерне товариство «Енергетична компанія «Барвінок» (далі - ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок»),

про примусове виконання обов`язку в натурі.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж звернулося до суду з позовом до АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» про примусове виконання обов`язку в натурі, а саме про зобов`язання відповідача припинити власне електроспоживання, а також безперешкодно допустити представників позивача до належних відповідачу об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії за зверненням електропостачальника та пломбування пристроїв їх підключення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) від 21.07.2020 № 0705515, який укладений АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» з ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» в частині оплати за спожиту електроенергію, за послуги передачі мережами ОСП та послуги розподілу мережами ОСР.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 у справі № 908/449/22 (суддя Боєва О.С.) позов задоволено повністю з посиланням на його обґрунтованість.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2024 зі справи рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано, зокрема, тим, що обраний спосіб захисту права шляхом зобов`язання відповідача повністю припинити власне електроспоживання не призведе до відновлення прав та інтересів позивача та не забезпечить виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною (відповідачем), оскільки підставою позовних вимог є невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати за спожиту електричну енергію. Крім того, на момент ухвалення місцевим господарським судом рішення у справі укладений відповідачем та третьою особою договір від 21.07.2020 № 0705515 вже був розірваний за ініціативою постачальника, а постачання електричної енергії відповідачу припинене; третя особа звернулася до суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) від 21.07.2020 № 0705515 та згідно з рішенням суду у справі № 908/1470/22 позовні вимоги частково задоволені.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок», з посиланням на неправильне застосування судом попередньої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме, підпункту 12 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312, а також пункту 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 у визначенні обов`язку споживача щодо доступу представникам оператора системи розподілу до електроустановок, які виконують відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу за зверненням постачальника.

Також скаржник посилається на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, зазначаючи про те, що суд апеляційної інстанції: не дослідив обставин перешкоджання працівниками відповідача працівникам позивача здійснити припинення електропостачання на об`єкт відповідача 13.01.2022 та 25.01.2022 та перешкоджання у наданні доступу до об`єкта, які мають значення для правильного вирішення справи (зазначене за своїм змістом відповідає пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України); суд встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів, зокрема, з посиланням на рішення господарського суду Запорізької області від 28.12.2022 зі справи № 908/1470/22, яке не набрало законної сили, у зв`язку з його оскарженням в апеляційному порядку (зазначене за своїм змістом відповідає пункту 4 частини третьої статті 310 ГПК України).

Доводи інших учасників справи, розгляд клопотань учасників справи

АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» у відзиві на касаційну скаргу просило Суд залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, з посиланням, зокрема, на законність та обґрунтованість судового рішення попередньої інстанції.

Від ПАТ «Запоріжжяобленерго» 25.04.2024 надійшли письмові пояснення по справі (на підтримку позовних вимог заявника).

09.05.2024 від АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» надійшло клопотання про залишення пояснень ПАТ «Запоріжжяобленерго» без розгляду.

У судовому засіданні 09.05.2024 Суд протокольною ухвалою залишив клопотання АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» без задоволення.

Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 06.05.2024 № 32.2-01/754 проведено повторний автоматизований розподіл справи № 908/449/22 у зв`язку з відпусткою суддів Жайворонок Т.Є. та Булгакової І.В.

Згідно з ухвалою Суду від 06.05.2024 задоволено заяву ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» та клопотання ПАТ «Запоріжжяобленерго» про участь у судових засіданнях касаційного провадження у справі № 908/449/22, у тому числі, призначеного на 09.05.2024 о 12:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

НКРЕКП 13.11.2018 прийнято постанову № 1415 «Про видачу ПАТ «Запоріжжяобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом».

Відповідно до пунктів 1, 2 вказаної постанови, НКРЕКП постановлено: видати ПАТ «Запоріжжяобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме: на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності ПАТ «Запоріжжяобленерго», та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством); анулювати з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 затверджено ПРРЕЕ.

Згідно з пунктами 2, 6 вказаної постанови: укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма, яких затверджується Регулятором (НКРЕКП).

Відповідно до заяви-приєднання, виданої ПАТ «Запоріжжяобленерго» (Оператор системи розподілу [ОСР]) на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою неперервного електрозабезпечення, АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» (споживач, відповідач у справі) з 01 січня 2019 року приєдналося до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії від 10.01.2007 № 4.

Відповідно до пункту 2.1 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії Оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в «Паспорті точки розподілу» за об`єктом споживання, який є додатком № 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Умовами пункту 10.1 зазначеного договору визначено, що розподіл електричної енергії споживачу може бути обмежено або припинено Оператором системи з повідомленням споживача не пізніше ніж п`ять робочих днів у разі наявності заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії споживачу відповідно до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії; з інших підстав встановлених законодавством.

Постачання електричної енергії АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» здійснюється постачальником - ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) від 21.07.2020 № 0705515.

ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» на підставі заяви-приєднання від 12.12.2018 приєдналося до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії Оператором системи розподілу - ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 додатка № 1 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії обмеження/припинення розподілу електричної енергії за об`єктами споживачів постачальника проводиться Оператором системи розподілу відповідно до ПРРЕЕ в порядку, визначеному Кодексом системи розподілу. Оператор системи розподілу проводить припинення або обмеження постачання електричної енергії споживачам постачальника за письмовою заявою постачальника та у встановлених випадках відповідно до нормативно-правових актів. У цьому випадку відповідальність за правомірність вимоги щодо припинення або обмеження електропостачання споживача несе постачальник.

ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» звернулося до ПАТ «Запоріжжяобленерго» із вимогою від 20.12.2021 № 5076 про припинення розподілу електричної енергії з 13.01.2022 до електроустановок споживача - АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат», , ЕІС коди: 62Z995, 62Z455. Підстава: наявність заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» (Мелітопольський МРЕМ) направлено на адресу АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» попередження від 23.12.2021 № 54-44/6657 про здійснення припинення постачання електричної енергії, починаючи з 9.00 год. 13 січня 2022 року, згідно з вимогою електропостачальника (ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок») від 20.12.2021 № 5076. У попередженні вказано про необхідність до зазначеного часу завершити технологічний цикл та ужити необхідний комплекс заходів безпеки. Підставою припинення (обмеження) електроживлення споживача вказано: заборгованість споживача з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником та про те, що відповідно до пункту 7.12 ПРРЕЕ та пункту 11.5.12 Кодексу систем розподілу електроживлення споживача електричної енергії буде відновлено після відповідного звернення електропостачальника до Оператора системи розподілу щодо відновлення електроживлення.

Доказами направлення вказаного підтвердження відповідачу рекомендованим листом є реєстр відправленої кореспонденції з відбитком поштового штемпеля 24.12.2021 та фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 24.12.2021.

13.01.2022 представниками Мелітопольського МРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго» у присутності представника споживача - АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» Кальченко А.В. було складено акт про недопуск, в якому, зокрема, зазначено, що представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» не був допущений до об`єкта споживача для виконання своїх посадових обов`язків по припиненню електропостачання (розподілу) та опломбуванню електрообладнання у відключеному стані.

Представником споживача підписано акт про недопуск від 13.01.2022 із вказівкою про незгоду з викладеними у ньому обставинами. Зазначено, що повідомлення про відключення споживач не отримував. Представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надано доказів наявності заборгованості у споживача.

Позивач направив керівнику ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» повідомлення від 14.01.2022 за вих. № 007-65/401 про відсутність технічної можливості припинення електроживлення споживачу - АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» у зв`язку з наявністю субспоживачів та недопуском до електроустановок з власного навантаження споживача на заплановану дату - 13.01.2022. Також в повідомленні вказано заплановану дату відключення згідно повторного попередження Оператора системи розподілу - 25.01.2022.

13.01.2022 ПАТ «Запоріжжяобленерго» (Мелітопольський МРЕМ) засобами поштового зв`язку направлено АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» попередження від 13.01.2022 № 54-44/61 про здійснення припинення постачання електричної енергії, починаючи з 9.00 год. 25 січня 2022 року, згідно з вимогою електропостачальника (ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок») від 20.12.2021 № 5076.

На підтвердження направлення цієї вимоги позивач надав копії реєстру відправленої кореспонденції з відбитком поштового штемпеля 13.01.2022 та фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 13.01.2022

25.01.2022 представниками Мелітопольського МРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго» складено акт про недопуск до об`єкта споживача для здійснення припинення електропостачання (розподілу) та опломбування електрообладнання у відключеному стані. Представник споживача - юрист Ніколаєнко Д.В. від підпису відмовився, про що зазначено в акті.

Судом апеляційної інстанції у розгляді справи додатково встановлено, що станом на момент ухвалення господарським судом Запорізької області рішення від 10.08.2023 у справі № 908/449/22, укладений третьою особою та відповідачем договір про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) від 21.07.2020 № 0705515 вже був розірваний, а постачання електричної енергії відповідачу - припинене.

При цьому суд апеляційної інстанції послався, зокрема, й на обставини, встановлені у рішенні господарського суду у справі № 908/1470/22 за позовом ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» до АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, за послуги з передачі електроенергії, за послуги з розподілу електричної енергії та нарахованих штрафних санкцій.

Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що у справі № 908/1470/22 встановлені такі обставини:

- згідно з листом про розірвання договору від 11.05.2022 № 666 ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» повідомило АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» про розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) від 21.07.2020 № 0705515 на підставі пункту 12.6 договору, за ініціативою постачальника. ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» зазначило, що розірвання договору відбувається з тієї підстави, що споживач суттєво прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з договором. Про можливе розірвання договору споживач попереджався згідно з листом від 24.01.2022 вих. № 2105. Розірвання договору відбувається в частині здійснення постачання електричної енергії. Запланована дата розірвання договору - 02.06.2022;

- 11.05.2022 ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» згідно з листом № 667 повідомило АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» про закінчення терміну дії договору, зазначивши, що термін дії договору про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) від 21.07.2020 № 0705515 закінчується 01.06.2022. З 02.06.2022 позивач припиняє постачання електричної енергії споживачу.

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для зобов`язання відповідача припинити власне електроспоживання, а також безперешкодно допустити представників позивача до належних відповідачу об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії за зверненням електропостачальника та пломбування пристроїв їх підключення.

Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

ПрАТ «Енергетична компанія «Барвінок» у касаційній скарзі як підставу касаційного оскарження визначено, зокрема, пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Так, за доводами скаржника, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме, підпункту 12 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, а також пункту 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 у визначенні обов`язку споживача щодо доступу представникам оператора системи розподілу до електроустановок, які виконують відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу за зверненням постачальника.

Відповідно до приписів пункту 3 частини третьої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Отже, по-перше, слід з`ясувати відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а по-друге, наявність/відсутність подібності правовідносин та наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд виходить з того, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц зазначила, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.

Слід зазначити, що висновки Верховного Суду стосовно питання застосування норм матеріального права, які зазначені скаржником, у подібних правовідносинах, ураховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц, відсутні.

Отже, з огляду на відсутність таких висновків, необхідно з`ясувати наявність або відсутність неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд виходить з того, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 311 ГПК України).

Так, відповідно до підпункту 12 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок, у тому числі генеруючих установок, установок зберігання енергії та їх налаштувань, та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) в установленому цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень.

Згідно з пунктом 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, якою затверджено ПРРЕЕ унормовано, що після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Водночас у цій справі судом попередньої інстанції встановлено, що станом на момент ухвалення господарським судом Запорізької області рішення від 10.08.2023 у справі № 908/449/22, укладений третьою особою з відповідачем договір про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) від 21.07.2020 № 0705515 вже був розірваний, а постачання електричної енергії відповідачу - припинене. Вказані обставини не заперечуються і скаржником за змістом касаційної скарги. При цьому, обґрунтовуючи помилковість висновку суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, скаржник посилається на те, що розірвання договору від 21.07.2020 № 0705515 в частині постачання електричної енергії споживачу з 02.06.2022 не свідчить про закінчення дії договору в цілому. Відповідачем заборгованість перед третьою особою за договором не сплачена.

Суд зазначає, що обставини, які змінилися під час судового розгляду справи повинні враховуватися судом при ухваленні судового рішення. Про це Верховний Суд вказав, зокрема, в ухвалі від 23.02.2023 зі справи № 925/632/20.

Коли особа звернулася до суду по захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до відповідного порушення, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20).

Суди повинні встановити, настання яких дійсних правових наслідків прагне досягнути позивач шляхом подання позову і чи за встановлених обставин обраний позивачем спосіб захисту призведе до поновлення його прав та інтересів.

При цьому, можливість реалізації вимоги про зобов`язання відповідача безперешкодно допустити представників позивача до належних відповідачу об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії за зверненням електропостачальника та пломбування пристроїв їх підключення фактично пов`язується із судовим рішенням про задоволення такої вимоги і набранням рішенням законної сили. Відповідно підстава для такого зобов`язання повинна існувати станом на момент ухвалення рішення судом і задоволення такої вимоги пов`язується саме з її наявністю.

Колегія суддів також звертає увагу, що правові висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формулюються виходячи з конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для всіх життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права (постанова Великої Палати Верховного суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц).

Отже, формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини. При цьому формування правового висновку не може здійснюватися поза визначеними статтею 300 ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини звернення третьої особи з позовом до суду в іншій справі про стягнення заборгованості за договором, а також встановлені обставини розірвання договору (приєднання) від 21.07.2020 № 0705515 та припинення постачання електричної енергії споживачу з 02.06.2022, Суд не вбачає підстав для надання висновку щодо питання застосування норм права, про які вказує скаржник у касаційній скарзі, оскільки останній залишає поза увагою конкретні спірні правовідносини у справі № 908/449/22, з урахуванням встановлених у ній обставин.

При цьому, несплата відповідачем заборгованості перед третьою особою за договором (за наявності відповідного судового рішення про стягнення заборгованості, яке не набрало законної сили), про що зазначає скаржник, не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з вимогою про зобов`язання відповідача безперешкодно допустити представників позивача до належних відповідачу об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії за зверненням електропостачальника та пломбування пристроїв їх підключення, з урахуванням встановлених обставин припинення постачання електричної енергії споживачу з 02.06.2022. Задоволення такої вимоги за встановлених обставин припинення постачання електричної енергії відповідачу не вплине на виконання ним зобов`язання з оплати заборгованості за договором (за її наявності).

Отже, підстава касаційної оскарження з посилання на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України не знайшла свого підтвердження.

У доводах касаційної скарги скаржник також посилається на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, зазначаючи про те, що суд апеляційної інстанції: не дослідив обставин перешкоджання працівниками відповідача працівникам позивача здійснити припинення електропостачання на об`єкт відповідача 13.01.2022 та 25.01.2022 та перешкоджання у наданні доступу до об`єкта, які мають значення для правильного вирішення справи (зазначене за своїм змістом відповідає пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України); суд встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів, зокрема, рішення господарського суду Запорізької області від 28.12.2022 зі справи № 908/1470/22, яке не набрало законної сили, у зв`язку з його оскарженням в апеляційному порядку (зазначене за своїм змістом відповідає пункту 4 частини третьої статті 310 ГПК України).

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у виді не дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

За таких обставин недостатніми є доводи скаржника про неповне дослідження судом зібраних у справі доказів за умови не підтвердження підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Разом із тим за приписами статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 зі справи № 910/4055/18, від 16.04.2019 зі справи № 925/2301/14).

Тобто з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Отже, неналежні докази та недопустимі докази - це різні поняття. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 910/13647/19.

Згідно частинами першою та другою статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Отже, недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17, від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19.

Довід скаржника про те, що судом апеляційної інстанції у розгляді справи № 908/449/22 враховано, у тому числі, обставини, встановлені у рішенні господарського суду Запорізької області від 28.12.2022 зі справи № 908/1470/22, яке не набрало законної сили, заслуговують на увагу, проте, з огляду на здійснену судом оцінку доказів у їх сукупності, а також не заперечення скаржником (третьою особою) самих по собі обставин розірвання договору від 21.07.2020 № 0705515 в частині постачання електричної енергії споживачу з 02.06.2022 та припинення постачання електричної енергії відповідачу, Суд не вбачає підстав для скасування правильного по суті і законного рішення суду апеляційної інстанції. Отже, зазначене процесуальне порушення, хоча і мало місце, проте не вплинуло на правильність прийнятого по суті судового рішення апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Верховний Суд окремо вважає за необхідне вказати, що у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Верховний Суд зазначає, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявність яких скаржником у цій справі аргументовано не доведено.

Слід зазначити, що в силу приписів частини другої статті 309 ГПК України формальні порушення не можуть бути підставою для скасування з формальних міркувань правильного по суті і законного рішення.

Верховний Суд, враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України», зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Верховний Суд бере до уваги та вважає прийнятними доводи, викладені у відзиві АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» на касаційну скаргу у тій частині, в якій вони не суперечать викладеному у цій постанові.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи скаржника про порушення судом попередньої інстанції норм права при ухваленні оскаржуваного судового рішення за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли свого підтвердження з мотивів, викладених у цій постанові.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Судові витрати

Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Енергетична компанія «Барвінок» залишити без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2024 у справі № 908/449/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Малашенкова